Справа № 541/1318/21
Номер провадження 2/541/663/2021
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

26 серпня 2021 року м. Миргород

Миргородський міськрайонний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді - Городівського О.А.,

за участю секретаря судового засідання - Непокупної Л.М.,

позивача ОСОБА_1 , відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши в підготовчому судовому засіданні цивільну справу в порядку загального позовного провадження за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без укладання шлюбу, визнання майна спільною сумісною власністю та його поділ,

Встановив:

07.06.2021 позивачка ОСОБА_1 звернулася до Миргородського міськрайонного суду Полтавської області з позовом до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без укладання шлюбу, визнання майна спільною сумісною власністю та його поділ.

Обґрунтовуючи позов ОСОБА_1 зазначила, що з 2013 року проживає однією сім`єю як чоловік та дружина без реєстрації шлюбу із ОСОБА_2 . В період проживання однією сім`єю за спільні кошти купили у 2019 році автомобіль BMW модель 320D реєстраційний номер НОМЕР_1 ,2006 року випуску, номер кузова НОМЕР_2 , який було зареєстровано на відповідача. Цей автомобіль є їх спільною сумісною власністю, тому позивачка просить визнати за нею право власності на 1/2 частину автомобіля BMW модель 320D реєстраційний номер НОМЕР_1 ,2006 року випуску.

Ухвалою суду від 22.06.2021 відкрито провадження у справі, постановлено проводити розгляд за правилами загального позовного провадження (а.с. 21).

В підготовчому судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала та просила позов задовільнити в повному обсязі.

В підготовчому судовому засіданні відповідач позовні вимоги визнав в повному обсязі. Не заперечував проти визнання автомобіля їх спільною сумісною власністю та визнання за позивачкою права власності на 1/2 частину автомобіля.

Відповідно до ч.3. ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Суд, заслухавши позивача, відповідача, дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі, приходить до висновку про ухвалення рішення в підготовчому судовому засіданні, оскільки відповідач визнав позовні вимоги в повному обсязі до початку розгляду справи по суті. Позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав.

Згідно з ч.1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до п.5 ч.2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Пункт 5 частини 1 статті 315 ЦПК України встановлює, що суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу.

Судом встановлено,що ОСОБА_2 з 2013 року проживає однією сім`єю із ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 . Разом із ними мешкає дочка позивачки - ОСОБА_3 , що підтверджується довідкою голови вуличного комітету, посвідчену організаційним відділом Миргородської міської ради (а.с.10,11).

Відповідачу ОСОБА_2 належить автомобіль BMW модель 320D реєстраційний номер НОМЕР_1 ,2006 року випуску, номер кузова НОМЕР_2 , дата першої реєстрації 06.04.2019, дата реєстрації 16.01.2020, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу (а.с.15).

Відносини щодо права власності на вказаний автомобіль врегульовані нормами Сімейного кодексу України, Цивільного кодексу України.

Положенням ст. 74 СК України, визначено, наступне. Якщо жінка та чоловік проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення глави 8 (право спільної сумісної власності подружжя) цього Кодексу.

Відповідно до ст. 60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Судом встановлено, що автомобіль BMW модель 320D реєстраційний номер НОМЕР_1 ,2006 року випуску є спільною сумісною власністю ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . Належних та допустимих доказів на спростування вказаних обставин суду не надано та судом не здобуто.

Згідно із ст. 70 Сімейного кодексу України, у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Частиною другою статті 372 ЦК України, передбачено, що у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.

За положеннями ст.ст. 12, 81, 83 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.

Згідно із ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Статтями 77 та 78 ЦПК України визначено поняття належності та допустимості доказів. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. А обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Аналізуючи вищенаведене, суд прийшов до висновку, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 проживають однією сім`єю без реєстрації шлюбу з 2013 року по день ухвалення рішення суду, спірний автомобіль прибраний підчас їх проживання однією сім`єю, за спільні кошти в інтересах сім`ї і відповідно до ч. 1 та 2 ст. 60 СК України належить їм на праві спільної сумісної власності. В підготовчому судовому засіданні ОСОБА_2 визнав факт спільного проживання із ОСОБА_1 однією сім`єю як чоловіка та дружини. Не заперечував проти визнання автомобіля їх спільною сумісною власністю та визнання за ними права власності на автомобіль по 1/2 частині.Позовні вимоги ОСОБА_1 не суперечить закону та не порушують права, свободи чи інтереси інших осіб. За таких обставин позовні вимоги позивача ґрунтуються на законі, і тому підлягають до задоволення в повному обсязі.

В зв`язку з тим, що позивачка не заявляє вимоги про стягнення з відповідача на її користь судових витрат, суд, керуючись принципом диспозитивності цивільного судочинства, закріпленим у ст.13 ЦПК України, не вирішує питання про розподіл судових витрат згідно з ст. 141 ЦПК України.

Керуючись ст.ст.258, 263-265, 268 ЦПК України, суд,

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Встановити факт проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП НОМЕР_4 ), в період з 2013 року до часу постановлення рішення у справі.

Визнати об`єктом права спільної сумісної власності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП НОМЕР_4 ) автомобіль марки BMW, реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2006 року випуску, номер кузова НОМЕР_2 .

Визнати право власності за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) на 1/2 частку автомобіля марки BMW, реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2006 року випуску, номер кузова НОМЕР_2 .

Визнати право власності ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП НОМЕР_4 ) на 1/2 частку автомобіля марки BMW, реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2006 року випуску, номер кузова НОМЕР_2 .

У відповідності до ч.1 ст. 354 ЦПК України, рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня виготовлення повного тексту рішення через Миргородський міськрайонний суд до Полтавського апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Повний текст рішення виготовлено 30.08.2021

Суддя О. А. Городівський