ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/6254/21 Справа № 206/4893/20 Суддя у 1-й інстанції - Сухоруков А. О. Суддя у 2-й інстанції - Петешенкова М. Ю.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 серпня 2021 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді Петешенкової М.Ю.,

суддів Городничої В.С., Лаченкової О.В.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у м. Дніпрі цивільну справу

за апеляційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпропетровськгаз збут"

на рішення Самарського районного суду м.Дніпропетровська від 12 квітня 2021 року

у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпропетровськгаз збут" про захист прав споживача, поновлення строку позовної давності, стягнення збитків, -

В С Т А Н О В И Л А:

У жовтні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду із вищевказаним позовом, посилаючись на те, що рішенням Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 17 липня 2017 року зобов`язано ПАТ «Дніпрогаз» та ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» провести звірку розрахунків по особовому рахунку № НОМЕР_1 станом на 08 вересня 2016 року та видати ОСОБА_2 примірник акта звірки. Будучи спадкоємцем після смерті ОСОБА_2 , до нього перейшло право на відшкодування збитків, завданих спадкодавцю у договірних зобов`язаннях з ТОВ «Дніпропетровськгаз збут».

Позивач зазначає, що за період з серпня по грудень 2016 року сума оплат за споживання природного газу у розмірі 1 342,88 грн. незаконно та безпідставно перераховувались відповідачем з рахунку ОСОБА_2 на користь ПАТ «Дніпрогаз», без повідомлення про це споживача.

Оскільки відповідач відмовився повернути незаконно перераховані кошти у 2017 році, позивач просив стягнути завдані збитки з урахуванням індексу інфляції, 3% річних та подвійної облікової ставки НБУ у загальному розмірі 3 490,72 грн., та вартість рекомендованого поштового відправлення у розмірі 37 грн.

Рішенням Самарського районного суду м.Дніпропетровська від 12 квітня 2021 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено.

Поновлено ОСОБА_1 строк позовної давності. Стягнуто з ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» на користь ОСОБА_1 збитки у розмірі 3 527, 72 грн.

Вирішено питання про судові витрати.

Рішення суду мотивовано тим, що відповідачем неправомірно перераховувались грошові кошти у рахунок минулого боргу, які останнім не повернуті на рахунок споживача.

Не погодившись з рішенням суду ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» звернулося з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просило рішення скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Апеляційну скаргу мотивовано тим, що кошти, які надходили у період, на який посилається позивач не перераховувались на рахунки попереднього постачальника, та залишаються на особовому рахунку ОСОБА_1 .

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 просить рішення суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив із того, що внаслідок невиконаного зобов`язання та неповернення грошових коштів, у відповідача виник обовязок відшкодувати споживачу збитки в порядку статті 625 ЦК України та пункту 4 типового договору.

Однак погодитись з висновком суду першої інстанції не можна, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 був споживачем послуг з газопостачання за адресою: АДРЕСА_1 , які до 01 липня 2015 року надавались ПАТ «Дніпрогаз».

Відповідно до п.4 Правил надання населенню послуг з газопостачання, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №2246 від 09 грудня 1999 року, послуги з газопостачання надаються споживачеві на підставі договору, що укладається між ним та газопостачальним і газорозподільним підприємствами відповідно до типового договору, затвердженого у встановленому порядку. Договір підписується газопостачальним і газорозподільним підприємствами і споживачем протягом 14 календарних днів з дня отримання відповідної заяви від споживача.

Згідно вимог ст. 16 Закону України «Про засади функціонування ринку природного газу», Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з постачання природного газу, газу (метану) вугільних родовищ за регульованим тарифом, затверджених Постановою НКРЕКП від 12 січня 2015 року №9, та постанови НКРЕКП від 21 травня 2015 року №1587 "Про анулювання ліцензій на постачання природного газу», ПАТ «Дніпрогаз» з 01 липня 2015 року не здійснює господарську діяльність з постачання природного газу за регульованим тарифом.

Пунктом 1 постанови КМУ від 27 грудня 2001 року №1729 «Про забезпечення споживачів природним газом» встановлено, що реалізація природного газу для задоволення потреб населення здійснюється суб`єктами господарювання, що мають ліцензію на постачання природного газу за регульованим тарифом, за цінами, встановленими Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг.

Внаслідок відокремлення функцій з постачання та розподілу природного газу, з 01 липня 2015 року постачання природного газу за регульованим тарифом на підставі відповідної ліцензії здійснює гарантований постачальник - Товариство з обмеженою відповідальністю «Дніпропетровськгаз збут».

ПАТ «Дніпрогаз», як газорозподільне підприємство, зі свого боку, продовжує надавати послуги з розподілу (транспортування) природного газу розподільними газопроводами, технічного обслуговування газопроводів, газового обладнання та внутрішньобудинкових систем газопостачання, в тому числі виконання аварійних заявок на території здійснення ліцензійної діяльності з розподілу природного газу в порядку, встановленому чинним законодавством.

Після припинення ліцензійної діяльності з постачання природного газу закрито поточні рахунки із спеціальним режимом використання ПАТ «Дніпрогаз» для зарахування коштів, які надходили як плата за спожитий природний газ від усіх категорій споживачів.

На виконання ухвали суду, якою затверджено мирову угоду між ОСОБА_2 та ПАТ «Дніпрогаз» проведено відповідне корегування заборгованості по особовому рахунку споживача № НОМЕР_1 та після здійснення оплати залишкової суми, а саме з 23 жовтня 2015 року, заборгованість за вказаним особовомим рахунком перед попереднім газопостачальником ПАТ «Дніпрогаз» відсутня.

Під час здійснення наступних поточних платежів в рахунок оплати вартості послуг тепло та газопостачання вже на рахунок нового газопостачальника ТОВ «Дніпропетровськгаз збут», відповідач безпідставно перераховував платежі, які надійшли від ОСОБА_2 за період з серпня по грудень 2016 року включно на розрахункові рахунки попереднього постачальника ПАТ «Дніпрогаз» в рахунок заборгованості станом на 01 липня 2015 року, якої фактично на той час не існувало.

Розмір грошових коштів, сплачених ОСОБА_2 на користь ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» у рахунок оплати за спожитий газ за період з серпня 2016 року по грудень 2016 року включно складає 1 342,88 грн. (а.с. 22).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер (а.с. 14).

Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 05 квітня 2019 року позивач ОСОБА_1 є спадкоємцем майна померлого ОСОБА_2 (а.с. 15)

Отже, позивач є спадкоємцем померлого споживача ОСОБА_2 та одночасно новим власником квартири, за якою зареєстровано особовий рахунок № НОМЕР_1 та надаються послуги з газопостачання відповідачем.

04 вересня 2020 позивачем було складено претензію до відповідача, відповідно до якої запропоновано представнику ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» з`явитися о 08 годині 00 хвилин 07 вересня 2020 року за адресою: АДРЕСА_1 для складання акта-претензії з питання повернення грошових коштів ОСОБА_1 , спадкоємцю ОСОБА_2 (а.с. 23).

07 вересня 2020 року позивачем складено акт-претензію щодо сплати на його рахунок грошової суми у розмірі 1 342,88 грн., сплаченої по особовому рахунку № НОМЕР_1 за період з серпня по грудень 2016 року та незаконно перерахованої постачальником, а також пеню за прострочку повернення грошей, в розмірі подвійної облікової ставки НБУ та суму нарахувань згідно ст. 625 ЦК України індексу інфляції та 3% річних (а.с. 24). Зазначений акт-претензію було направлено на адресу відповідача засобами поштового зв`язку, рекомендованим листом з повідомленням (а.с. 24-26).

Відповідно до пункту 4 розділу XI Кодексу газорозподільних систем, який затверджений постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг 30 вересня 2015 року № 2494, до випадків, внаслідок яких Оператор ГРМ компенсує споживачу завдані збитки та здійснює перерахунок наданих послуг, належать: 1) безпідставне припинення розподілу природного газу (газопостачання) споживачу; 2) розподіл природного газу споживачу, якісні показники та тиск якого не відповідають вимогам цього Кодексу; 3) несвоєчасне надання інформації або надання недостовірної інформації; 4) шкода, завдана житловому приміщенню і майну споживача, а також його життю, здоров`ю та навколишньому середовищу внаслідок порушення Оператором ГРМ вимог ПБСГ.

Відповідно до положень статті 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками згідно із частиною другої цієї статті є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки), доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Частиною першою статті 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Доведення факту наявності таких збитків та їх розміру, а також причинно-наслідкового зв`язку між правопорушенням і збитками покладено на позивача.

Проте, позивач не довів факту завдання збитків та наявності причинного зв`язку між правопорушенням та заподіянням збитків.

За змістом статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Згідно ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно положень ст. 1230 ЦК України, спадкування права на відшкодування збитків, моральної шкоди та сплату неустойки, до спадкоємця переходить право на відшкодування збитків, завданих спадкодавцеві у договірних зобов`язаннях.

До спадкоємця переходить право на стягнення неустойки (штрафу, пені) у зв`язку з невиконанням боржником спадкодавця своїх договірних обов`язків, яка була присуджена судом спадкодавцеві за його життя.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на рішення Самарського районного суду міста Дніпропетровська від 17 липня 2017 року по справі № 206/5518/16-ц.

Однак, рішенням Самарського районного суду міста Дніпропетровська від 17 липня 2017 року по справі № 206/5518/16-ц лише зобов`язано ПАТ Дніпрогаз провести звірку розрахунків по особовому рахунку № НОМЕР_1 , з видачею примірника такого акту ОСОБА_2 , з яким правовідносини ґрунтувалися на договірних засадах, жодних зобов`язань щодо повернення суми, про яку зазначає позивач, рішення суду не містить.

Крім того, колегія суддів звертає увагу, що позивач безпідставно включив до складу збитків витрати на поштову кореспонденцію.

За висновками Великої Палати Верховного Суду процесуальні витрати, понесені у судовому провадженні, не є збитками, що можуть бути стягнуті шляхом подання цивільного позову; такі витрати розподіляються виключно за правилами, встановленими процесуальним законодавством (пункт 29 постанови Великої Палати Верховного Суду від 21 листопада 2018 року у справі № 462/6473/16-ц за провадженням № 14-400 цс 18, пункт 45 постанови Великої Палати Верховного Суду від 18 грудня 2019 року у справі № 688/2479/16-ц за провадженням № 14-447цс19, пункт 20 постанови Великої Палати Верховного Суду від 29 травня 2019 року у справі № 489/5045/18 за провадженням № 14-191 цс 19).

Суд першої інстанції зосередившись на невиконанні виконавцем постачальником своїх зобов`язань перед споживачем, відповідно до чинних нормативно-правових актів та типового договору, разом із тим не звернув увагу на те, що позивач не надав суду першої та апеляційної інстанції належних та допустимих доказів на підтвердження доведення самого факту наявності таких збитків, їх розміру, та причинно-наслідкового зв`язку між правопорушенням і збитками.

Що стосується витрат на поштову кореспонденцію за направлення відповідачу акту-претензії, колегія суддів звертає увагу, що такі витрати не є збитками, що можуть бути стягнути в судовому порядку.

За таких обставин, колегія суддів на підставі встановлених судом обставин справи приходить до висновку про необхідність скасування рішення суду першої інстанції з ухваленням нового рішення про залишення позовних вимог ОСОБА_1 без задоволення.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 376, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпропетровськгаз збут" задовольнити.

Рішення Самарського районного суду м.Дніпропетровська від 12 квітня 2021 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Позовні вимоги ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий: М.Ю. Петешенкова

Судді: В.С. Городнича

О.В. Лаченкова