Провадження № 2/521/4146/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 серпня 2021 року м. Одеса

Малиновський районний суд міста Одеси у складі:

головуючого судді - Мирончук Н.В.,

секретаря судового засідання - Юраш К.Ю.,

розглянувши у судовому засіданні цивільну справу за позовом Органу опіки та піклування Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради в інтересах малолітньої ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Територіальний відділ служби у справах дітей Одеської міської ради, у Малиновському районі, про відібрання малолітньої дитини, без позбавлення батьківських прав, стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

До Малиновського районного суду м. Одеси звернувся Орган опіки та піклування Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради в інтересах малолітньої ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Територіальний відділ служби у справах дітей Одеської міської ради, у Малиновському районі, про відібрання малолітньої дитини, без позбавлення батьківських прав, стягнення аліментів.

Позов обгрунтований наступними обставинами.

На контролі органу опіки та піклування Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради знаходиться питання про невідкладне відібрання малолітньої дитини - ОСОБА_1 ,, ІНФОРМАЦІЯ_1 , у матері ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Як вказав представник позивача, мати дитини зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

Зі слів матері, біологічний батько дитини мешкає також в гуртожитку, в одній кімнаті з нею.

Представник вказав, що 02.07.2021 року до служби у справах дітей ОМР надійшло телефонне повідомлення від сектору ювенальної превенції Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області про те, що до вказаного управління доставлена малолітня дитина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у супроводі її матері ОСОБА_2 , яка перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

02.07.2021 року спеціалістами служби у справах дітей ОМР було здійснено виїзд до Одеського районного управління поліції № 1 ГУНП в Одеській області за адресою: м. Одеса, вул. Філатова, буд. 15-А, де було встановлено, що, згідно телефонного повідомлення, в парку на лавочці спить жінка в стані алкогольного сп`яніння, а поряд з нею знаходиться малолітня дитина, яка плаче.

Зі слів ОСОБА_2 встановлено, що вона проживає разом із малолітньою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та біологічним батьком дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який вчиняє відносно неї фізичне насильство.

Відповідно до довідки про звільнення, серії ОДС № 08856, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відбувала покарання в Чорноморській виправній колонії Управління Державного Департаменту України з питань виконання покарань в Одеській області № 74 з 10.04.2009 року по 06.09.2011 року та зільнена за постановою Малиновського районного суду м. Одеси від 29.08.2011

року на підставі ст. Зп «а» Закону України «Про амністію» від 08.07.2011 року.

При огляді малолітньої ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у неї наявні

фізичні та поведінкові ознаки, що можуть свідчити про жорстоке поводження.

Спеціалістами служби у справах дітей Одеської міської ради було здійснено вихід за адресою проживання родини: АДРЕСА_1 , де було встановлено, що в кімнаті перебуває ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в стані алкогольного сп`яніння, який агресивно себе вів.

Згідно з актом проведення оцінки рівня безпеки дитини, від 02.07.2021року, було встановлено, що перебування малолітньої ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з матір`ю загрожує її життю та здоров`ю.

В результаті підтвердженого факту безпосередньої загрози життю та здоров`ю малолітньої ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , її було направлено до КНП «Міська дитяча лікарня № 2» Одеської міської ради.

Малиновською районною адміністрацією Одеської міської ради 09.07.2021 року було прийнято розпорядження за № 308/01-06 «Про невідкладне відібрання малолітньої Романій ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у матері ОСОБА_2 та тимчасове влаштування дитини до дитячого державного закладу на повне державне забезпечення».

Також, 09.07.2021 року за № 1762/01-20 органом опіки та піклування Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради було направлено лист з копією зазначеного розпорядження до Малиновської окружної прокуратури м. Одеси відповідно до вимог ч. 2 ст. 170 СК України.

Враховуючи викладене, представник позивача просив суд: відібрати малолітню ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у матері ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , без позбавлення батьківських прав; стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліменти на утримання малолітньої ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позовної заяви до суду, з перерахуванням коштів на особистий рахунок дитини.

Представник позивача Органу опіки та піклування Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради в судове засідання не прибув, до канцелярії суду подав письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити. (а. с. 35).

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, до канцелярії суду подала заяву, разом із поясненнями, в якій просила суд розглядати справу без її участі, вказавши, що 02.07.2021 року вона посварилася зі своїм співмешканцем, після чого вона взяла свою дитину: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 і пішла пити пиво. Випила у той день два літра пива, але дитині пити пиво вона не давала.

Коли вона знаходилась на лавці, то до неї підійшли співробітники органу опіки, потім повели її до місця її помешкання, щоб подивитись умови проживання дитини. Дома вона їм сказала, що у неї ВІЛ захворювання і що вона офіційно ніде не працює, а підробляє підсобним працівиком на будівництві. Дитина у неї народилась в незареєстрованому шлюбі. Батько дитини не надає матеріальної допомоги на утримання дитини. Тоді ці співробітники визвали співробітників швидкої допомоги і у неї відібрали дитину ОСОБА_1 (а.с.38-39).

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог - Територіального відділу служби у справах дітей Одеської міської ради,Ю у Малиновському районі, до канцелярії суду подала письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, просила задовольнити позовні вимоги (а.с.37).

У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, надані письмові докази, відповідно до вимог закону, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

На підставі ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно ч. ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом встановлено, що, згідно свідоцтва про народження, серії НОМЕР_1 , від 05.01.2016 року, ІНФОРМАЦІЯ_4 народилася ОСОБА_1 , про що 05.01.2016 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Одеса Одеського міського управління юстиції, зроблено відповідний актовий запис № 66.

Згідно до вказаного свідоцтва, матір`ю дитини є ОСОБА_2 (а. с.9).

Відповідно до акту проведення оцінки рівня безпеки дитини, від 02.07.2021року, було встановлено, що перебування малолітньої ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з матір`ю загрожує її життю та здоров`ю (а.с.13-22).

Малиновською районною адміністрацією Одеської міської ради 09.07.2021 року було прийнято розпорядження за № 308/01-06 «Про невідкладне відібрання малолітньої Романій ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у матері ОСОБА_2 та тимчасове влаштування дитини до дитячого державного закладу на повне державне забезпечення» (а.с.23-25).

В результаті підтвердженого факту безпосередньої загрози життю та здоров`ю малолітньої ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , її було направлено до КНП «Міська дитяча лікарня № 2» Одеської міської ради.

Також, 09.07.2021 року за № 1762/01-20, органом опіки та піклування Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради було направлено лист з копією зазначеного розпорядження до Малиновської окружної прокуратури м. Одеси, відповідно до вимог ч. 2 ст. 170 СК України (а.с.26).

Згідно ксерокопії паспорту, ОСОБА_2 зареєстрована в АДРЕСА_1 (а. с. 10).

За змістом Довідки про звільнення, серії ОДС № 08856, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відбувала покарання за скоєння злочинів, передбачених ст.ст. 185 (крадіжка), 186 (розбій) КК України, в Чорноморській виправній колонії Управління Державного Департаменту України з питань виконання покарань в Одеській області № 74 з 10.04.2009 року по 06.09.2011 року та зільнена за постановою Малиновського районного суду м. Одеси від 29.08.2011року, на підставі ст. Зп «а» Закону України «Про амністію» від 08.07.2011 року (а.с.11).

У відповідності до п. 8 Постанови Кабінету Міністрів України, від 24.09.2008 року № 866 «Про питання діяльності органів опіки та піклування, пов`язаної із захистом прав дитини», у разі, якщо виникла безпосередня загроза життю або здоров`ю дитини, орган опіки та піклування, якому стало відомо про це, приймає рішення про негайне відібрання дитини у батьків або осіб, які їх замінюють.

Для прийняття рішення про негайне відібрання дитини у батьків або осіб, які їх замінюють, служба у справах дітей негайно після отримання повідомлення про безпосередню загрозу життю або здоров`ю дитини разом з уповноваженим підрозділом органів Національної поліції, фахівцем із соціальної роботи, представниками закладу охорони здоров`я проводить оцінку рівня безпеки дитини, згідно з додатком 10. До проведення оцінки рівня безпеки дитини можуть бути додатково залучені уповноважені суб`єкти в межах своїх повноважень.

У разі виявлення (підтвердження) за результатами оцінки рівня безпеки дитини фактів безпосередньої загрози її життю, або здоров`ю та потреби у вжитті невідкладних заходів до забезпечення її безпеки, дитина може бути невідкладно направлена до закладів охорони здоров`я для обстеження стану її здоров`я, надання необхідної медичної допомоги в стаціонарних умовах та документування фактів жорстокого поводження з нею або тимчасово влаштована відповідно до пункту 31 цього Порядку.

Після вжиття невідкладних заходів до забезпечення безпеки дитини, служба у справах дітей в той же день подає районній, районній у м. Києві та Севастополі держадміністрації, виконавчому органу міської, районної у місті (в разі утворення) ради, сільській, селищній раді об`єднаної територіальної громади клопотання про невідкладене відібрання дитини у батьків або осіб, які їх замінюють. Після надходження клопотання уповноважена особа районної, районної у мм. Києві та Севастополі держадміністрації, виконавчого органу міської, районної у місті (у разі утворення) ради, сільської, селищної ради об`єднаної територіальної громади, протягом одного дня розглядає порушене питання та приймає відповідне рішення.

Про відібрання дитини у батьків, орган опіки та піклування того ж дня письмово інформує прокуратуру за місцем проживання дитини та у семиденний строк після прийняття рішення, звертається до суду з позовом про позбавлення батьків чи одного з них батьківських прав або відібрання дитини у матері, батька без позбавлення батьківських прав.

Служба у справах дітей за участю інших структурних підрозділів районної, районної у м. Києві та Севастополі держадміністрації, виконавчого органу міської, районної у місті, сільської, селищної ради, у тому числі об`єднаної територіальної громади, здійснює підготовку документів для звернення органу опіки та піклування до суду про позбавлення батьків чи одного з них батьківських прав або відібрання дитини у матері, батька без позбавлення їх батьківських прав.

У разі прийняття судом рішення про відібрання дитини у батьків без позбавлення їх батьківських прав, служба у справах дітей протягом тижня інформує центр соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді за місцем проживання сім`ї для надання соціальних послуг сім`ї. Результати проведеної центром соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді роботи враховуються службою у справах дітей під час підготовки висновку про доцільність поновлення, або позбавлення батьків батьківських прав.

Якщо протягом року після прийняття судом рішення про відібрання дитини у батьків не усунені причини, які перешкоджали належному вихованню дитини її батьками, служба у справах дітей за місцем походження дитини, позбавленої батьківського піклування, зобов`язана вжити заходів до позбавлення батьків їх батьківських прав.

Згідно з п.п.2-5 ч.1 ст.164 СК України, суд може постановити таке рішення у випадку, якщо батьки ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; батьки ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Згідно з ч. 1 ст. 170 СК України, суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків, або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-5 частини першої статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання. У цьому разі дитина передається другому з батьків, бабі, дідові, іншим родичам - за їх бажанням, або органові опіки та піклування.

Відповідно до роз`яснень пунктів 16 і 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3, від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і позбавлення батьківських прав та поновлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу. Суд має право вирішити питання про відібрання дитини від батьків без позбавлення їх батьківських прав та передати органу опіки та піклування (якщо цього потребують інтереси дитини), без визначення при цьому конкретного закладу.

Європейський суд з прав людини зауважує, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися.

Проте, необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими.

При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною, або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (MAMCHUR v. UKRAINE, № 10383/09, § 100, ЄСПЛ, від 16 липня 2015 року).

Якщо рішення мотивується необхідністю захистити дитину від небезпеки, має бути доведено, що така небезпека справді існує. При винесенні рішення про відібрання дитини від батьків може постати необхідність врахування цілої низки чинників. Можливо, потрібно буде з`ясувати, наприклад, чи зазнаватиме дитина якщо її залишать під опікою батьків, жорстокого поводження, чи страждатиме вона через відсутність піклування, через неповноцінне виховання та відсутність емоційної підтримки, або визначити, чи виправдовується встановлення державної опіки над дитиною станом її фізичного або психічного здоров`я. З іншого боку, сам той факт, що дитина може бути поміщена в середовище, більш сприятливе для її виховання, не виправдовує примусового відібрання її від батьків. Такий захід не можна також виправдовувати виключно посиланням на ненадійність ситуації, адже такі проблеми можна вирішити за допомогою менш радикальних засобів, не вдаючись до роз`єднання сім`ї, наприклад, забезпеченням цільової фінансової підтримки та соціальним консультуванням (SAVINY v. UKRAINE, № 39948/06, § 50, ЄСПЛ, від 18 грудня 2008 року).

З огляду на викладене вище, суд зазначає, що підставою відібрання дитини без позбавлення батьківських прав батьків є виникнення в сім`ї небезпечної для дитини обстановки: її життя, здоров`я і морального виховання.

Згідно ч. 2 ст. 155 СК, батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Суд, дослідивши докази в їх сукупності, керуючись, насамперед, інтересами малолітньої ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , приходить до висновку, що умови проживання дитини з матір`ю ОСОБА_2 , дійсно є небезпечними для її життя та здоров`я, оскільки відповідач не здійснює належного догляду за дитиною, а також з урахуванням встановлених під час судового засідання обставин, що підтверджують недбале поводження з дитиною, вважає за необхідне відібрати малолітню ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у матері ОСОБА_2 , без позбавлення батьківських прав.

Разом з тим, суд вважає за необхідне зазначити, що, відповідно до вимог ст. ст. 170 СК України, якщо відпадуть причини, які перешкоджали належному вихованню дитини її батьками, суд, за заявою матері може постановити рішення про повернення їй дитини.

Стосовно позовних вимог щодо стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини, то суд вважає, що дані вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

При задоволенні позову щодо відібрання дитини від матері, батька без позбавлення їх батьківських прав, суд вирішує питання про стягнення з них аліментів.

У відповідності до статті 51 Конституції України та статті 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до частин 1, 2 статі 27 Конвенції ООН про права дитини, від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912), від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

Батьки, або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Частиною 1 статті 12 цього Закону передбачено, що виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними, за рішенням суду відповідно до статті 181 СК України.

Згідно зі статтею 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (частина друга статті 182 у редакції Законів № 2901-IV від 22 вересня 2005 року, № 2037-VIII від 17 травня 2017 року).

Згідно ч. 1 ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до роз`яснень, які містять в пунктах 17, 23 постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», від 15 травня 2006 року №3 вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен враховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

За таких обставин, суд вважає, що з відповідача необхідно стягнути аліменти на утримання малолітньої доньки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дня пред`явлення позову до суду, а саме з 14.07.2021 року, та до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Крім того, відповідно до ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд також вирішує питання щодо розподілу між сторонами судових витрат.

Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Судовий збір у справі складає 1816 грн., з яких: витрати по сплаті судового збору за вимогу про відібрання дитини становлять 908,00 грн., витрати по сплаті судового збору за вимогу про стягнення аліментів на утримання дитини становлять 908,00 грн., які необхідно стягнути з відповідача на користь держави.

Керуючись ст. ст. 170, 182 Сімейного кодексу України, ст. ст. 13, 76, 77, 81, 141, 259, 263-265, 268, 273, 352, 354 - 355 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Органу опіки та піклування Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради в інтересах малолітньої ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Територіальний відділ служби у справах дітей Одеської міської ради, у Малиновському районі, про відібрання малолітньої дитини, без позбавлення батьківських прав, стягнення аліментів, задовольнити в повному обсязі.

Відібрати малолітню ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у матері ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки с. Піски Лохвицького району Полтавської області, пасп. НОМЕР_2 , виданий Малиновським РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області - 19.12.2011 р., зареєстрована в АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_3 , без позбавлення батьківських прав.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки с. Піски Лохвицького району Полтавської області, пасп. НОМЕР_2 , виданий Малиновським РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області - 19.12.2011 р., зареєстрована в АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_3 , аліменти на утримання малолітньої ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позовної заяви до суду, а саме з 14 липня 2021 року та до досягнення дитиною повноліття, тобто, до ІНФОРМАЦІЯ_5 , з перерахуванням коштів на особистий рахунок дитини.

Допустити негайне виконання рішення, в частині стягнення аліментів, у межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки с. Піски Лохвицького району Полтавської області, пасп. НОМЕР_2 , виданий Малиновським РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області - 19.12.2011 р., зареєстрована в АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_3 , на користь держави, судовий збір, у розмірі 1816,00 гривень.

Рішення може бути оскаржено в порядку та строки, передбачені ст. ст. 354, 355 ЦПК України.

Суддя: Н.В. Мирончук