Справа № 172/630/21
Провадження № 2/172/370/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30.08.2021 року Васильківський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді - Битяка І.Г. за участі секретаря судового засідання - Лук`яненко О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні за відсутності сторін та без фіксації судового засідання технічними засобами цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЖЕНЕВА», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Богомолова Дар`я Ігорівна, приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Русецька Оксана Олександрівна про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, -

В С Т А Н О В И В

До суду надійшов вищевказаний позов. В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що в квітні 2021 року він дізнався про те, що приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Русецькою О.О. відкрито виконавче провадження на підставі виконавчого напису № 229 виданого 12.02.2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Богомоловою Д.І. про стягнення з позивача заборгованості за кредитом в сумі 77120,60 грн. та витрат по вчиненню спірного виконавчого напису в сумі 650,00 грн. Вважає, що виконавчий напис вчинено нотаріусом з грубим порушенням законодавства. Зокрема, у нотаріуса були відсутні підстави вважати, що розмір заборгованості позивача перед відповідачем є безспірним, оскільки на виконання умов кредитного договору, укладеного між позивачем та ПАТ «Платинум Банк» 29.04.2013 року за № 120710/0005XSGF, ним було сплачено майже всю суму боргу, крім двох останніх платежів за листопад та грудень 2015 року. Крім того, зазначає, що заборгованість була не сплачена не з вини позивача, оскільки на той час жоден банк України не приймав платежі за реквізитами, які були вказані у кредитному договорі, мотивуючи тим, що банк знаходиться в стадії ліквідації та його рахунки заблоковані. Також вказує, що із заявою про вчинення напису відповідач звернувся лише 12.02.2020 року, тобто після спливу трирічного строку із дня виникнення права вимоги, оскільки право вимоги у банка виникло у січні 2016 року - з моменту не виконання позичальником умов договору.

Просить суд визнати виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Богомолової Д.І. від 12.02.2020 року за № 229 про стягнення з ОСОБА_1 грошових коштів в сумі 77770,60 грн. таким, що не підлягає виконанню, а також стягнути з відповідача судові витрати у справі.

Ухвалою від 14.07.2021 року провадження у справі відкрито та постановлено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження.

Позивач надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Відповідач ТОВ «Фінансова компанія «ЖЕНЕВА» про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, відзив на позовну заяву у встановлений судом строк не подав.

Третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Богомолова Д.І. про день та час розгляду справи повідомлялася належним чином, до суду повернувся конверт з позначкою "адресат відсутній за вказаною адресою".

Третя особа - приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Русецька О.О. про день та час розгляду справи повідомлена належним чином, письмові пояснення щодо предмета спору у встановлений судом строк не подав.

На підставі ч. 3 ст. 211, ч. 2 ст. 247 ЦПК України справа слухається у відсутність сторін без фіксування судового процесу технічними засобами.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого.

Відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону «Про нотаріат»). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону України «Про нотаріат»). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава14 Закону України «Про нотаріат» та Глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій.

Згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно зі ст. 88 вказаного Закону, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Відповідно до п. 1.2 гл. 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5, перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України.

За змістом п.п. 2.1, 2.2 гл. 16 цього Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача.

За вимогами п.п. 3.1, 3.2 гл. 16 зазначеного Порядку нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.

Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172 (далі Перелік № 1172).

Зазначеним Переліком № 1172, зокрема п. 2, передбачено, що для одержання виконавчого напису за Кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.

За змістом статей 12, 13, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд розглядає цивільні справи в межах заявлених фізичними або юридичними особами вимог і на підставі наданих ними доказів. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно зі ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.

В ході розгляду справи судом встановлено, що 12.02.2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Богомоловою Д.І. вчинено виконавчий напис, який зареєстровано в реєстрі за № 229 і згідно з яким з ОСОБА_1 стягнуто на користь ТОВ «Фінансова компанія «ЖЕНЕВА», яке є правонаступником ПАТ «Платинум Банк», заборгованість за кредитним договором № 120710/0005XSGF від 29.04.2013 року за період з 22.03.2018 по 14.01.2020 року в сумі 77120,60 грн., яка складається із: простроченої заборгованості за сумою кредиту - 10000,00 грн., простроченої заборгованості за комісією - 132,69 грн., простроченої заборгованості за несплаченими відсотками за користування кредитом - 19173,49 грн., строкової заборгованості за сумою кредиту - 0,00 грн., строкової заборгованості за комісією - 445,99 грн., строкової заборгованості за несплаченими відсотками за користування кредитом - 47368,43 грн., строкової заборгованості за штрафами і пенями - 0,00 грн. За вчинення цього виконавчого напису нотаріусом стягнуто плату із стягувача в розмірі 650 грн., які підлягають стягненню з боржника на користь стягувача. Загальна сума, що підлягає стягненню - 77770,60 грн.

Вказаний виконавчий напис вчинено нотаріусом на договорі про відкриття банківського рахунку, кредитного обслуговування та встановлення кредитного ліміту № 120710/0005XSGF від 29.04.2013 року, що укладено між ПАТ «Платинум Банк» та ОСОБА_1 , згідно з яким банк відкриває клієнту поточний рахунок у гривнях та надає клієнту кредитний ліміт у вигляді відкличної відновлювальної кредитної лінії без забезпечення з метою проведення платежів за товари та послуги понад суми власних коштів клієнта на рахунку (на споживчі потреби). Розмір кредитного ліміту становить 10000,00 грн., розмір щомісячного платежу - 650,00 грн., розмір щомісячної комісії за обслуговування кредиту - 199,00 грн., строк дії кредитного ліміту 36 місяців з моменту укладення цього договору, процентна ставка є фіксованою 29,99 % і нараховується на суму фактичної заборгованості клієнта.

03.03.2020 року приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області відкрито виконавче провадження № 61438509 з виконання виконавчого напису нотаріуса від 12.02.2020 року № 229.

Позивачем на підтвердження позовних вимог надано копії квитанцій про часткову сплату заборгованості за договором 120710/0005XSGF від 29.04.2013, що свідчить про відсутність безспірності заборгованості позичальника перед кредитором.

Таким чином, суд приходить до висновку, що оспорюваний виконавчий напис нотаріусом було вчинено з порушенням вимог діючого законодавства, тому він підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з чим позовні вимоги ОСОБА_1 в цій чатсині підлягають задоволенню.

Щодо позовної вимоги про стягнення з відповідача коштів відрахованих із заробітної плати, суд виходить з такого.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом (пункт 1 частини 2 статті 18 Закону України «Про виконавче провадження»).

Відповідно до частин 5, 6 статті 26 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

З матеріалів справи видно, що за заявою стягувача ТОВ «Фінансова компанія «ЖЕНЕВА» на підставі виконавчого напису № 229 вчиненого 12 лютого 2020 року приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Русецькою О.О. 03 березня 2020 року було відкрито виконавче провадження № 61438509 про примусове стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «ЖЕНЕВА» заборгованості.

26.08.2020 року приватним виконавцем була винесена постанова про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника. Вказана постанова була направлена на адресу місця роботи ОСОБА_1 до ТОВ «Дніпроагроальянс» для виконання.

Частиною 2 статті 48 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах.

Відповідно до частин 1, 2 статті 68 Закону України «Про виконавче провадження» стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника звертається у разі відсутності у боржника коштів на рахунках у банках чи інших фінансових установах, відсутності чи недостатності майна боржника для покриття в повному обсязі належних до стягнення сум, а також у разі виконання рішень про стягнення періодичних платежів.

За іншими виконавчими документами виконавець має право звернути стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника без застосування заходів примусового звернення стягнення на майно боржника - за письмовою заявою стягувана або за виконавчими документами, сума стягнення за якими не перевищує п`яти мінімальних розмірів заробітної плати.

Згідно із наданими позивачем розрахунковими листками за березень-травень 2021 року із заробітної плати ОСОБА_1 здійснювалися відрахування за період з квітня по травень 2021 року в загальному розмірі 6594,88 грн.

Разом з тим, як було встановлено, стягнення сум проводилось на підставі виконавчого напису нотаріуса, який було визнано таким, що не підлягає виконанню. За цих обставин суд приходить до висновку, що стягнуті з позивача суми були набуті без достатньої правової підстави.

Відповідно до ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3)повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи. Згідно зі ст. 1213 ЦК України набувач зобов`язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі. У разі неможливості повернути в натурі потерпілому безпідставно набуте майно відшкодовується його вартість, яка визначається на момент розгляду судом справи про повернення майна.

Відповідно до ст. 1214 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе без достатньої правової підстави, зобов`язана відшкодувати всі доходи, які вона одержала або могла одержати від цього майна з часу, коли ця особа дізналася або могла дізнатися про володіння цим майном без достатньої правової підстави. З цього часу вона відповідає також за допущене нею погіршення майна. Особа, яка набула майно або зберегла його у себе без достатньої правової підстави, має право вимагати відшкодування зроблених нею необхідних витрат на майно від часу, з якого вона зобов`язана повернути доходи. У разі безпідставного одержання чи збереження грошей нараховуються проценти за користування ними (стаття 536цього Кодексу).

З огляду на вище викладене, враховуючи, що ТОВ «Фінансова компанія «ЖЕНЕВА» безпідставно набуло грошові кошти, які були стягнуті з позивача за виконавчим написом, який було визнано таким, що не підлягає виконанню, суд приходить до висновку, що вимоги позивача в частині стягнення з відповідача вказаних коштів є обґрунтованими, однак підлягають частковому задоволенню на суму 6594,88 грн., яка підтверджена наданими ОСОБА_1 письмовими доказами, а саме розрахунковими листками про здійснення нарахування, відрахування та виплату заробітної плати позивачу.

На підставі ст. 141 ЦПК України суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача сплачений ним судовий збір пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи викладене та керуючись Законом України «Про нотаріат», Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року, Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року, ст.ст. 12, 13, 81, 89, 141, 158, 211, 247, 259, 263, 279 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В

1. Позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЖЕНЕВА», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Богомолова Дар`я Ігорівна приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Русецька Оксана Олександрівна про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню - задовольнити частково.

2. Визнати виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Богомолової Дар`ї Ігорівни НОМ 223704 від 12 лютого 2020 року, зареєстрований в реєстрі за № 229 про стягнення грошових коштів з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЖЕНЕВА» у сумі 77770 (сімдесят сім тисяч сімсот сімдесят) гривень 60 копійок таким, що не підлягає виконанню.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЖЕНЕВА» (, адреса: 04071, м. Київ, вул. Верхній Вал, 28/12), на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) грошові кошти в розмірі 6594 (шість тисяч п`ятсот дев`яносто чотири) гривні 88 копійок стягнутих за виконавчим написом № 229, вчиненим 12 лютого 2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Богомоловою Д.І.

4. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ЖЕНЕВА» (код за ) на користь ОСОБА_1 судові витрати у справі у розмірі 908,00 грн.

5. Заходи забезпечення позову, застосовані ухвалою Васильківського районного суду Дніпропетровської області від 19 липня 2021 у вигляді зупинення стягнення за виконавчим провадженням № 61438509 від 03.03.2020 року відкритим на підставі виконавчого напису

№ 229 виданого 12.02.2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Богомоловою Дарією Ігорівною на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЖЕНЕВА» заборгованості у розмірі 77770,60 грн., продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Дніпровського апеляційного суду через Васильківський районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя І.Г. Битяк