Справа № 375/457/21
Провадження 2-зз/375/2/21
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 квітня 2021 року смт Рокитне

Рокитнянський районний суд Київської області у складі головуючої судді Чорненької О.І. розглянувши клопотання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , про зняття арешту з майна,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Рокитнянського районного суду Київської області з вказаним клопотанням мотивуючи його тим, 02.02.2021, відповідно до інформаційної довідки №242613875 про державну реєстрації обтяжень, виготовленої з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, йому стало відомо, що до Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна 18.03.2005 Рокитнянською районною державною нотаріальною конторою Київської області внесено запис про арешт належного йому нерухомого майна.

Зазначений запис про арешт нерухомого майна внесено на підставі постанови №2222, виданої 14.03.2005 Рокитнянським районним відділом державної виконавчої служби у виконавчому провадженні з примусового виконання Ухвали Рокитнянського районного суду Київської області від 25.02.2005 про забезпечення цивільного позову у кримінальному провадженні, а саме накладення арешту на рухоме та нерухоме майно, що належить ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 та інше майно підсудніх, де б воно не знаходилось.

На підставі зазначеної ухвали суду від 25.02.2021 Рокитнянським районним відділом державної виконавчої служби у Київській області було відкрито виконавче провадження та винесено постанову про арешт нерухомого майна.

11.05.2005 зазначене виконавче провадження було закрите у зв`язку з повним фактичним виконанням рішення суду. Оскільки Рокитнянським районним судом не було постановлено ухвали про скасування заходів забезпечення позову, арешт з належного йому нерухомого майна знято не було.

Заявник посилається на частину 6 статті 154 ЦПК України (в редакції чинній на момент закінчення виконавчого провадження), у відповідності до якої, якщо у задоволенні позову було відмовлено, провадження у справі закрито або заяву залишено без розгляду, вжиті заходи забезпечення позову застосовуються до набрання судовим рішенням законної сили. Проте, суд може одночасно з ухваленням судового рішення або після цього постановити ухвалу про скасування заходів забезпечення позову.

У зв`язку з викладеним ОСОБА_1 просить скасувати заходи зезпечення позову, вжиті Ухвалою Рокитнянського арйонного суду Київської області від 25.05.2005 та зняти накладений на його нерухоме майно арешт.

Вивчивши подане клопотання та додані до нього матеріали, суд вказує на таке.

Як вбачається з матеріалів долучених до клопотання, 25.02.2005 Рокитнянським районним судом Київської області винесено ухвалу про забезпечення цивільного позову у кримінальному провадженні та накладено арешт на все нерухоме майно обвинувачених: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , які притягувались до кримінальної відповідальності за частиною 2 статті 121 КК України.

На підставі зазначеної ухвали суду 09.03.2005 Рокитнянським районним відділом державної виконавчої служби в Київській області було відкрито виконавче провадження № 488043 про примусове виконання ухвали суду.

У межах вказаного виконавчого провадження винесено постанову державного виконавця №2222 від 15.03.2005 про накладення арешту на все нерухоме майно ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1

11.05.2005 зазначене виконавче провадження було закрите у зв`язку з повним фактичним виконанням рішення суду. Оскільки Рокитнянським районним судом не було постановлено ухвали про скасування заходів забезпечення позову, арешт з належного йому нерухомого майна знято не було.

Інформація про результати розгляду судом кримінальної справи по обвинуваченню ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 за частиною 2 статті 121 КК України у матеріалах, доданих до клопотання, відсутня.

Надаючи правову оцінку правовідносинам, що склалися та вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суд виходить з наступного.

Частиною 1 статті 19 ЦПК України встановлено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Однак, арешт на майно позивача було накладено за правилами кримінального судочинства.

При цьому, правовідносини виникли під час дії КПК України 1960 року, порядок накладання арешту на майно та його скасування було врегульовано у статтях 126, 234 КПК України (у редакції Закону 1960 року).

Пункт 9 Розділу ХІ «Перехідні положення» КПК України 2012 року передбачає, що запобіжні заходи, в тому числі і арешт майна, застосовані під час дізнання та досудового слідства до дня набрання чинності цим Кодексом, продовжують свою дію до моменту їх зміни, скасування чи припинення у порядку, що діяв до набрання чинності цим Кодексом.

Статтею 329 КПК України (у редакції Закону 1960 року) визначено, при задоволенні цивільного позову суд до набрання вироком законної сили може постановити про вжиття заходів до забезпечення цивільного позову, якщо таких заходів не було вжито раніше.

Згідно з пунктами 7 та 8 частини першої статті 324 КПК України 1960 року постановляючи вирок, суд повинен вирішити, чи підлягає задоволенню пред`явлений цивільний позов, на чию користь та в якому розмірі, і чи підлягають відшкодуванню збитки, заподіяні потерпілому, а також кошти, витрачені закладом охорони здоров`я на його стаціонарне лікування, якщо цивільний позов не був заявлений; що зробити з майном, описаним для забезпечення цивільного позову і можливої конфіскації майна.

Таким чином, скасування арешту, який був накладений за правилами кримінального судочинства, підлягає розгляду у порядку, визначеному кримінальним процесуальним законом.

Аналогічних висновків Велика Палата Верховного Суду дійшла при розгляді справ № 335/12096/15-ц (постанова від 15 травня 2018 року), № 569/4374/16-ц (постанова від 23 травня 2018 року), № 296/8586/16-ц (постанова від 07 листопада 2018 року).

Позиція щодо питання про зняття накладеного за кримінальним провадженням арешту не має вирішуватися в рамках цивільного судочинства, викладена й у п. 1 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03.06.2016 року за № 5 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна».

Зокрема, відповідно до п. 1 Постанови № 5 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03.06.2016 року «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» за наявності кримінального провадження власник чи інший володілець майна може звернутися до суду за захистом свого порушеного, невизнаного чи оспорюваного права власності у загальному порядку. Після підтвердження цього права зазначена особа, як і титульний власник майна, у тому числі й особа, яка не є учасником кримінального провадження, має право на звернення з клопотанням про скасування арешту та вирішення інших питань, які безпосередньо стосуються її прав, обов`язків чи законних інтересів, у порядку, передбаченому статтями 174, 539 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК), до суду, що наклав арешт чи ухвалив вирок.

Зважаючи на викладене, питання про накладення та зняття арешту за кримінальним провадженням має вирішуватися саме в рамках такого провадження, зокрема законність накладення арешту в рамках кримінальної справи (провадження), або наявність чи відсутність підстав для зняття такого арешту, не відноситься до компетенції суду в порядку цивільного судочинства. Суд при розгляді цивільної справи не може приймати з цього приводу рішення по суті питання (навіть й про відмову у задоволенні позову), оскільки таке рішення передбачає оцінку питань поза межами компетенції суду в рамках цивільного судочинства.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства

Про відмову у відкритті провадження у справі постановляється ухвала. Така ухвала надсилається заявникові не пізніше наступного дня після її постановлення в порядку, встановленому статтею 272 цього Кодексу (ч. 2 ст. 186 ЦПК України).

Враховуючи вищевикладене, з огляду на те, що справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, суд вважає за необхідне відмовити у відкритті провадження у справі.

Керуючись ст. 186 ЦПК України, ст. 174 КПК України, суд -

У Х В А Л И В :

Відмовити у відкритті провадження у справі за клопотанням ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , про зняття арешту з майна.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Київського апеляційного суду.

Відповідно до п.п. 15.5 п. 15 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Рокитнянський районний суд Київської області.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відповідно до п. 3 розділу ХІІ Прикінцевих положень Цивільного процесуального кодексу України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуюча суддя О.І.Чорненька