Справа № 750/1385/21
Провадження № 2/750/840/21
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19 квітня 2021 року м. Чернігів
Деснянський районний суд міста Чернігова у складі:
судді Карапута Л.В.,
секретаря Молодшої А.В.,
за участі представника позивача ОСОБА_1 ,
розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання втратившими право користування житловим приміщенням,
12.02.2021 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 втратили право на користування квартирою АДРЕСА_1 .
В обґрунтування позову зазначив, що позивач, як добросовісний наймач спірної квартири сплачує комунальні послуги за себе та відповідачів, які зареєстровані в квартирі АДРЕСА_1 , але тривалий час не проживають. Відповідачі змінили місце проживання, але зміна місця проживання не позбавляє обов`язку сплачувати комунальні послуги. Також зазначив, що судовим рішенням у справі №750/8855,13-ц від 07.10.2013 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу, встановлено, що відповідачі не проживають за місцем реєстрації з 2006 року, а тому на підставі ст. 82 ч. 4 ЦПК України та ст.ст. 66, 67, 72 ЖК України просив визнати, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 втратили право на користування квартирою АДРЕСА_1 .
У судовому засіданні представник позивача просив позов задовольнити.
Відповідач ОСОБА_3 у судове засідання не з`явилася, про час і місце розгляду справи сповіщалася завчасно і належним чином. Повістка відповідачу надсилалася за зареєстрованим у встановленому законом порядку. Відповідно п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси вважається, що днем вручення судової повістки.
Відповідач ОСОБА_4 у судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи сповіщався завчасно і належним чином. Повістка відповідачу надсилалася за зареєстрованим у встановленому законом порядку. Відповідно п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси вважається, що днем вручення судової повістки.
Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.
Судом встановлено, що відповідно до ордеру на жиле приміщення №170 від 27.11.2006, дію якого продовжено до 10.02.2007 року виконавчим комітетом Чернігівської міської ради на підставі рішення МВК №302 від 20.11.2006 п. 9.1 була надана службова квартира ОСОБА_2 зі складом сім`ї ОСОБА_5 - дружина, ОСОБА_6 - син (а.с. 8).
Згідно довідки Управління адміністративних послуг № 733 від 28.01.2021 в квартирі АДРЕСА_1 зареєстровані ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_7 (а.с. 10).
Відповідно до особового рахунку на квартиру АДРЕСА_1 видано службовий ордер 170 від 27.11.2006 року та зареєстровані 11.01.2007 року ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та 15.01.2014 року ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Виходячи з положень ст. 47 Конституції України, кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.
Відповідно до ст. 9 ЖК України ніхто не може бути виселений із займаного житлового приміщення або обмежений у праві користування ним інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом.
Відповідно до рішення Європейського Суду з прав людини у справі „Кривіцька та Кривіцький проти України" від 02.12.2010 року визнано, що втрата житла будь-якою особою є крайньою формою втручання у право на житло.
Відповідно до затвердженого начальником ДОЖФ №3 КП «Деснянське Чернігівської міської ради акту від 26.01.2021 року ОСОБА_3 , ОСОБА_4 зареєстровані в кв. АДРЕСА_1 , зі слів власника квартири, фактично не проживають за місцем реєстрації (а.с. 11).
Згідно ст. 71 ЖК України, при тимчасовій відсутності без поважних причин наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.
Відповідно до вимог ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.
Відповідно до ст. 81 ЦПК України, визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
В судовому засіданні представник позивача твердження щодо статусу службового житла, а саме квартири АДРЕСА_1 не спростував.
Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 07.10.2013 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу задоволено. Розірвано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , що зареєстрований 05.05.1995 року Самгородоцькою сільською Радою Козятинського району, вінницької області, актовий запис №3.

Вказаним судовим рішенням встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 05.05.1995 року, від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Враховуючи те, що сторони припинили шлюбні відносини та ведуть окреме господарство, що засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків, суд доходить висновку, що подальше збереження шлюбу не відповідає інтересам сторін.

Після розірвання шлюбу у сторін народився син ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується довідкою про зареєстрованих осіб у житловому приміщенні (а.с. 10).

А тому посилання представника позивач на підстави звернення ОСОБА_3 до суду з позовом про розірвання шлюбу, де позивач вказував, що останні 7 років проживають окремо з ОСОБА_3 не можуть бути прийняті судом до уваги, оскільки в постановленому судовому рішенні судом даного факту не встановлено.

Також в акті про не проживання особи за місцем реєстрації від 26.01.2021 не було встановлено часу з якого фактично не проживають відповідачі за місцем реєстрації.

З врахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що оскільки статус квартири є службовим та позивачем не надано суду беззаперечних доказів не проживання відповідачів у квартирі та періоду їхньої відсутності, тому в задоволенні позову з підстав заявлених позивачем слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 10, 12, 81, 141, 264, 265, 273, 280, 281, 284, 352, 354 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

в задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання втратившими право користування житловим приміщенням, відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 30 днів з дня його проголошення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення до Чернігівського апеляційного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів.

Суддя Л.В. Карапута