Справа № 428/8325/20
Провадження № 2/428/678/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2021 року м. Сєвєродонецьк

Сєвєродонецький міський суд Луганської області в складі:

головуючого судді Шубочкіної Т.В.,

за участю секретаря Клименко А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів-

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшла позовна заява представника ОСОБА_1 - адвоката Бушного О.О. про зменшення розміру аліментів. В обгрунтування свого позову зазначив, що ОСОБА_1 сплачує аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання:

-неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини всіх видів доходу згідно судового наказу від 21.11.2019 року;

-повнолітньої непрацездатної доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розміроі 1/6 частини всіх видів доходу згідно рішення суду від 21.07.2020 року;

на користь ОСОБА_5 на утримання:

-неповнолітнього сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі ј частини всіх видів заробітку згідно судового наказу від 23.03.2020 року.

У зв`язку з тим, що позивач є внутрішньо переміщеною особою, він вимушений орендувати квартиру за 3000 гривень, за яку сплачує комунальні послуги приблизно 2000 гривень, має низку захворювань, на реабілітацію яких йому потрібні заняття в спортивному залі та басейні, підтримує свою непрацездатну матір 1937 року народження, яка знаходиться в м.Луганську, і якій він надає 4000 гривень в місяць, йому не вистачає грошей на життя. Так як більша частина заробітної плати стягується на аліменти, у нього не вистачає грошей на життя. Тому просить зменшити розмір аліментів, які стягуються на утримання сина ОСОБА_3 з ј частини до 1/6 частини всіх видів доходу та встановити єдину частку від заробітку у розмірі 1/3 частини на утримання дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

В судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали, просили його задовольнити. Додатково позивач пояснив, що частину ліків йому компенсує установа в якій він працює, а саме Головне управління СБУ в Донецькій та Луганській областях. Крім того, він має автомобіль 2007 року випуску, на обслуговування якого у нього витрачається 2000 гривень щомісячно та 2000 гривень в місяць на паливо. Крім того, практично кожні вихідні він бере дітей і виїжджає з ними на дачу в с.Геївка Луганської області, і діти знаходіться на його утриманні. В Луганську проживає його сестра, яка доглядає мати. Остання в свою чергу отримує пенсію.

Відповідач та представник відповідача в судовому засіданні позов не визнали, просили відмовити у його задоволенні, вважають його поданим передчасно. Відповідач в обгрунтування своєї позиції пояснила, що із позивачем вона не проживає, діти знаходяться на її утриманні. Вона не працює, знаходить у відпустці по догляду за дитиною до 3 років, а також тому, що повнолітня дитина є інвалідом 2 групи і потребує постійного нагляду, орендує квартиру, за яку сплачує 4000 гривень та комунальні в сумі 1300 гривень. Додатково отримує на дітей виплати, як внутрішньо переміщені особи, аліменти та пенсію по інвалідності та соціальну допомогу на доньку ОСОБА_4 у розмірі 3200 гривень. Додаткової матеріальної допомоги позивач не надає, судовий наказ про стягнення з нього аліментів на утримання сина ОСОБА_3 не оскаржував, в судовому засіданні при розгляді справи щодо стягнення з нього аліментів на утримання доньки ОСОБА_4 не заперечував. Має у власності майно у вигляді автомобілю MAZDA CX-7 та житловий будинок АДРЕСА_1 .

Суд, вислухавши доводи сторін, якими вони обгрунтовують свої позиції, дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, прийшов до наступного.

Частиною 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009р. №2 Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справи суді першої інстанції роз`яснено, що відповідно до статей 55, 124 Конституції України та статті 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У п. 33 рішення ЄСПЛ від 19.02.2009 року у справі "Христов проти України" суд зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване ч.1 ст.6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав.

Відповідно до ст. ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Правилами ст. 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч. 5 ст. 81 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Судом встановлено, що згідно судового наказу Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 21.11.2019 року з ОСОБА_1 стягнуті аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 в розмірі ј частини всіх видів доходів щомісячно, але не менш 50% прожиткового мінімуму для дитини вдповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 20.11.2019 року і до досягнення дитиною повноліття.

Судовим наказом Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 23.03.2020 року з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_5 стягнуті аліменти на утримання сина ОСОБА_6 в розмірі ј частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менш 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 04.03.2020 року і до досягнення дитиною повноліття.

Рішенням Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 21.07.2020 року з ОСОБА_1 стягнуто аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання повнолітньої непрацездатної доньки ОСОБА_4 у розмірі 1/6 частини всіх видів доходу щомісячно, починаючи з 02.01.2020 року.

Згідно договору оренди жилого приміщення від 01.06.2019 року ОСОБА_1 разом із членами сім`ї ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 орендували жиле приміщення - квартиру АДРЕСА_2 строком до 01.06.2025 року. Орендна плата згідно договору складає 3000 гривень зі сплатою комунальних послуг орендатором. ОСОБА_2 проживали спільно однією сім`єю до 16.10.2019 року.

В довідці ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях від 21.09.2020 року зазначено, що до погашення забогованості у сумі 34502,17 гривень на утримання аліментів з грошового забезпечення ОСОБА_1 буде здійснюватися у розмірі 50% отриманих доходів по 5789,27 гривень на кожну дитину ОСОБА_4 та ОСОБА_3 .

Згідно довідки ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях від 10.03.2020 року ОСОБА_1 знаходиться на постійному безкоштовному медичному забезпеченні ВМУ СБУ та диспансерному обліку у терпевта з низкою діагнозів. Хворий потребує постійного та довготривалого лікування і періодично планово безкоштовно лікується у медичних стаціонарах.

ОСОБА_1 має право керування автомобілем MAZDA CX-7 2007 року випуску, який належить на праві власності ОСОБА_7 , що підтверджується ксерокопією технічного паспорту на автомобіль.

Згідно договору дарування житлового будинку АДРЕСА_1 від 15.06.2012 року останній перейшов у власність ОСОБА_1 . Крім того, позивач має нерухоме майно у м.Луганську.

Договором оренди квартири від 25.09.2019 року ОСОБА_2 орендувала квартиру АДРЕСА_3 . Орендна плата складає 4000 гривень.

Згідно довідки ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях від 08.03.2021 року середньомісячний доход ОСОБА_1 складає 42360 грн.

Відповідно до ст. 51 Конституції України та ст. 180 Сімейного кодексу України (далі - СК України) батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При цьому, відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини, за загальним правилом, не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Згідно ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Аналогічне роз`яснення надане і Пленумом Верховного Суду України в п.23 Постанови «Про застосування судами окремим норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року № 3. Таким чином, конструкція ч.1 ст.192 СК передбачає альтернативні підстави для зміни розмірів аліментів: зміна матеріального стану, зміна сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я платника або одержувача аліментів, в інших випадках. При цьому, з аналізу ст. 192 СК України та наданих Пленумом Верховного Суду України роз`яснень вбачається, що зміна розміру аліментів є правом, а не обов`язком суду, тобто суд, виходячи з конкретних обставин справи, може задовольнити позов про зміну розміру аліментів (повністю або частково) або відмовити в задоволенні позову.

Суд вважає, що батьки дитини повинні виконувати свої батьківські обов`язки сумлінно, дбати про здоров`я та матеріальний добробут дитини виходячи тільки з найкращих інтересів дитини. Найкращі інтереси дитини - це принцип зі сфери захисту прав дитини, що стосується прийняття рішень. В статті 3 Конвенції ООН про права дитини говориться: В усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. В оцінці найкращих інтересів дитини необхідно дотримуватись балансу всіх елементів, необхідних для прийняття рішення в конкретній ситуації для конкретної дитини або групи дітей .

Крім того, згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Суд критично відноситься до доводів позивача щодо допомоги позивача матері, бо в судовому засіданні не був доведений факт передачі або перерахування коштів на утримання матері, яка проживає в м.Луганську. Сам позивач в судовому засіданні підтвердив, що за матір`ю наглядає донька та його сестра, яка працює, а мати отримує пенсію.

Суд ставить під сумнів факт сплати комунальних послуг за орендованою позивачем квартиру, бо ніяких доказів цього суду надано не було. Крім того, не підтверджена дата виникнення заборгованості по сплаті комунальних платежів, бо вона могла виникнути і до дати оренди квартири.

Суд приймає до уваги те, що лікування ОСОБА_1 проводиться безкоштовно і не приймає його доводи щодо придбання відповідних ліків за свій рахунок. Крім того, дане твердження не підтверджується чеками або касовими ордерами щодо придбання ліків. Суд ставить під сумнів твердження позивача про необхідність зайнять у спортивному залі та басейні, бо суду не були представлені виписки з лікарні або медична картка, в яких лікарі рекомендували би саме ці види реабілітації.

Крім того, суд критично відноситься до твердження позивача про те, що на вихідні діти знаходяться на його утриманні, бо вважає, що утримання та піклування про дитину, рівно як і додаткові витрати, є безпосереднім обов`язком батьків.

Як визначив в своєму позові ОСОБА_1 , на сплату аліментів на трьох дітей та оренду квартири він витрачає 20368,54 гривень. Суд приходить до висновку, що після сплати аліментів на дітей та суми оренди квартири, з урахуванням довідки про дохід, позивачу залишається більш ніж 50% доходу, що спростовує доводи, викладені в позові та заявлені в судовому засіданні. І після сплати всіх комунальних послуг та витрат на утримання автомобіля, ОСОБА_1 залишається достатньо коштів на життя. Крім того, суд враховує той факт, що ОСОБА_1 погоджувався із винесеними рішеннями суду про стягнення з нього аліментів в таких розмірах і не звертався із заявами про їх скасування або апеляційними скаргами.

Враховуючи викладене, оцінивши всі доводи та докази в сукупності, суд прийшов до висновку по відмову у задоволенні позову.

Керуючись ст.ст.12, 13, 141, 259, 263-265,268, 273 ЦПК України, суд,-

ВИРІШив:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів відмовити.

Із урахуванням пункту 15.5 Перехідних положень ЦПК України (в редакції, яка набрала чинності 15.12.2017 року) рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги до Луганського апеляційного суду через Сєвєродонецький міський суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Т. В. Шубочкіна