12.03.2021 Єдиний унікальний номер 205/1294/20
Номер провадження 4-с/205/18/21
УХВАЛА

про залишення скарги без руху

12 березня 2021 року м. Дніпро

Суддя Ленінського районного суду м. Дніпропетровська Остапенко Н.Г., розглянувши матеріали скарги ОСОБА_1 на рішення, дію державного виконавця Новокодацького відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), -

ВСТАНОВИВ:

09 березня 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська зі скаргою на рішення, дію державного виконавця Новокодацького відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Чорного Є.О.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Розділом VII та ст. 447 ЦПК України не визначено, яка за формою та змістом має бути скарга на рішення, дії або бездіяльність державної виконавчої служби чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення.

Відповідно п. 13 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» від 07.02.2014 № 6, скарга має відповідати загальним вимогам щодо форми та змісту позовної заяви, передбаченим положеннями ЦПК.

Єдиною нормою ЦПК України, яка визначає форму та зміст заяви є стаття 175 ЦПК України.

Оскільки в розділі VII ЦПК України не визначено форму та зміст скарги, слід застосувати аналогію права на підставі ч. 9 ст. 10 ЦПК України, де передбачено наступне: якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права).

Дослідивши зміст скарги та додані до неї документи, вважаю, що скарга ОСОБА_1 підлягає залишенню без руху, оскільки не відповідає вимогам ст. ст. 175, 177 ЦПК України та має недоліки, що перешкоджають вирішенню питання про відкриття провадження у справі.

Так, у відповідності до п. 4 ч. З ст. 175 ЦПК України у заяві має бути викладено зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні, якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них.

В прохальній частині скарги поміж іншого зазначено, що заявник просить визнати неправомірною бездіяльність державного виконавця по невиконанню ухвали від 21.01.2021 року по справі 205/1294/20 Ленінського районного суду м. Дніпропетровська про зняття арешту з рахунків, при цьому, заявник не зазначає спосіб захисту його прав.

Окрім того, суддя зазначає, що виконання судових рішень є окремою стадією судового провадження. Порядок вчинення виконавчих дій врегульований, зокрема, Законом України «Про виконавче провадження», а процесуальні питання, пов`язані з судовим контролем за виконанням судових рішень врегульовані розділом VII ЦПК України.

Вимоги заявника щодо стягнення солідарно з АТ КБ «ПРИВАТБАНК» та Новокодацького відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) на його користь моральної та матеріальної шкоди підлягають розгляду не в порядку судового контролю за виконанням рішень (Розділ VII ЦПК України), а в порядку позовного провадження. Такі вимоги є окремими вимогами матеріально-правового характеру і їх вирішення не входить до завдань суду під час здійснення контролю за виконанням судових рішень.

З врахуванням викладеного, скаржнику необхідно надати суду скаргу, в якій конкретизувати зміст вимог.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 ЦПК України позивач повинен додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб.

Скаржник в порушення вимог зазначеної норми закону не надав копію скарги заяви та копії всіх документів, що додаються до неї, для інших учасників справи.

Згідно зі ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Оскільки при вирішенні питання про відкриття провадження у справі встановлено, що скарга не відповідає вимогам ст. 175, 177 ЦПК України, скарга підлягає залишенню без руху з метою надання ОСОБА_1 строку, що не перевищує п`яти днів з дня отримання ним копії ухвали, для усунення зазначених недоліків.

Для усунення недоліків заявнику необхідно надати суду відповідно до кількості учасників справи виправлену скаргу з додатками, в якій лаконічно, чітко викласти зміст своїх вимог згідно з чинним законодавством.

Керуючись статтями 175-177, 185, 447 ЦПК України, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_1 на рішення, дію державного виконавця Новокодацького відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) - залишити без руху та надати скаржнику строк для усунення недоліків протягом п`яти днів з дня отримання ним ухвали суду.

Роз`яснити, що у разі не усунення недоліків скарги у строк, встановлений судом, така скарга буде вважатися неподаною та повернута скаржнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Н.Г. Остапенко

.