Справа № 263/7946/20
Провадження № 2/263/345/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 квітня 2021 року м.Маріуполь

Жовтневий районний суд м.Маріуполя Донецької області у складі головуючого судді Шевченко О.А., при секретарі Шамбелан К.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Маріуполі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Маріупольської міської ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, -

ВСТАНОВИВ:

До Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Маріупольської міської ради про визначення додаткового строку для прийняття спадщини після смерті її сина ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування позову зазначено, що у 1999 році ОСОБА_2 виїхав до м.Краматорськ на постійне місце проживання та з того часу спілкування позивачки з ним припинилось. Спроби позивачки відновити зв`язок з сином не дали ніяких результатів, тому восени 2019 року позивачка звернулась до поліції із заявою про оголошення її сина в розшук. Однак, за базами поліції було виявлено невпізнаний труп чоловіка. Після проведення судово-медичної експертизи трупів та пред`явлення трупу для впізнання, позивачкою було отримано свідоцтво про смерть ОСОБА_2 . Після того, як позивачка дізналась про смерть сина, вона перебувала у пригніченому психологічному стані, не могла оговтатись, змушено була примати заспокійливі препарати. У червні 2020 року позивака звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після померлого сина, однак отримала відмову у зв`язку з пропущеним строком для подання заяви про прийняття спадщини. Враховуючи викладене, позивачка вважає причини, з яких був пропущений строк для звернення із заявою про прийняття спадщини, поважними та просить суд поновити їй строк для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини за законом, що відкрилась після смерті її сина ОСОБА_2 .

Ухвалою суду від 30 червня 2020 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного провадження.

25.11.2020 року на адресу суду від представника відповідача за довіреністю на дійшов відзив, у якому зазначено, що на думку відповідача, оскільки з матеріалів судової справи не можливо встановити коло спадкоємців після смерті ОСОБА_2 .

11.01.2021 року ухвалою суду витребувано спадкову справу спадкову справу після смерті ОСОБА_2 та відомості щодо кола спадкоємців після смерті ОСОБА_2 .

Від представника позивачки, адвоката Мусієнко О.О., на адресу суду надійшла заява про розгляд справи у її відсутності, на позовних вимогах наполягала, просила задовольнити позов у повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про час та місце його проведення був повідомлений у встановленому законом порядку.

Фіксування судового процесу технічними засобами не проводилось у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України у зв`язку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі.

Дослідивши письмові матеріали, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини підлягає задоволенню з наступних підстав.

ОСОБА_2 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , матір ОСОБА_1 , згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 11.12.1981 року, актовий запис №62 від 13 січня 1978 року.

Згідно протоколу пред`явлення трупу для впізнання від 22.10.2019 року, ОСОБА_2 впізнала свого брата ОСОБА_2 , 1977 року народження.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , виданого 17 грудня 2019 року Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , актовий запис №477.

Згідно листа Першої маріупольської державної нотаріальної контори Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) №688/01-09 від 06.04.2021 року, спадкова справа після смерті ОСОБА_2 не заводилась.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Таким чином, ОСОБА_1 , відповідно до ст. 1261 ЦК України є спадкоємцем першої черги після померлого ОСОБА_3 .

Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч. 1 ст. 1268 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 1269, ч. 1 ст. 1270, 1272 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Тобто право на спадщину належить спадкоємцеві з моменту її відкриття й закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви.

Відповідно до ч. 1 п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Зазначене положення застосовується до спадкоємців, в яких право на спадкування виникло з набранням чинності зазначеним Кодексом. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Позивачка обґрунтовує свої вимоги тим, що своєчасно спадщину не прийняла через те, що її син змінив постійне місце проживання, їх спілкування на деякий час припинилось. Крім того, позивачка звернулась до поліції із заявою про оголошення її сина в розшук, однак, за базами поліції було виявлено невпізнаний труп чоловіка, який після проведення судово-медичної експертизи трупів та пред`явлення трупу для впізнання, було визнано сином позивачки, ОСОБА_2 та у 2019 році видано свідоцтво про смерть. Після того, як позивачка дізналась про смерть сина, вона перебувала у пригніченому психологічному стані, не могла оговтатись, змушено була примати заспокійливі препарати, тому пропустила встановлений законом строк для прийняття спадщини.

При цьому ст. 64 Конституції передбачає, що конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України. Як свідчить практика Європейського суду з прав людини особа вправі бути юридично необізнаною.

Таким чином, суд вважає, що оскільки прийняття спадщини є правом особи, а позивач в інший спосіб захистити своє право не може ніж звернутися до суду, то позовні вимоги підлягають задоволенню з визначенням двомісячного строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Такого висновку суд дійшов і враховуючи правову позицію, яку висловив Верховний Суд України в постанові від 26 вересня 2012 року по справі № 6-85цс12 за наслідками розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом касаційної інстанції норм частини 3 ст. 1272 ЦК України, згідно якої право на спадщину належить спадкоємцеві з моменту її відкриття й закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Правила частини 3 ст. 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Якщо ж у спадкоємця перешкод не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через відсутність інформації про спадкову масу, то положення частини 3 ст. 1272 ЦК України не застосовуються.

Суд вважає, що викладені у позовній заяві обставини доведені належними доказами, а тому приходить до висновку, що встановлений строк на прийняття спадщини пропущений позивачем з поважної причини.

За таких обставин, слід визначити позивачу додатковий строк для прийняття спадщини строком два місяці, з дня набрання рішенням законної сили.

Керуючись ст.ст. 12-13, 76 -79, 81,141, 259, 263 211; 265 ЦПК України, ст. 1272 ЦК України,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Маріупольської міської ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, задовольнити.

Визначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , додатковий строк для подання в нотаріальну контору заяви про прийняття спадщини після смерті сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , в три місяці з дня набрання рішенням суду законної сили.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення до Донецького апеляційного суду.

Суддя О.А.Шевченко