Справа № 723/1758/21
Провадження № 2-др/723/10/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(Додаткове)

27 серпня 2021 року Сторожинецький районний суд Чернівецької області

у складі головуючої судді : ДячукО.О.,

при секретарі: Карлічуку В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 від імені якого виступає представник ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення матеріальної шкоди, -

ВСТАНОВИВ :

Представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 подала до суду заяву про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 від імені якого виступає представник ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення матеріальної шкоди у якій зазначив, що у провадженні суду знаходилася цивільна справа за позовною заявою ОСОБА_1 від імені якого виступає представник ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення матеріальної шкоди. Рішенням Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 07.07.2021р. позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено. ОСОБА_1 поніс витрати на правничу допомогу у зв`язку із розглядом справи в розмірі 9500гривень.

Враховуючи вищевикладене просить ухвалити додаткове рішення про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу у розмірі 9500гривень.

У судове засідання ОСОБА_1 не з?явився, його представник надав суду клопотання про розгляд клопотання щодо вирішення питання про стягнення судових витрат розглянути без його участі та без участі ОСОБА_1 ..

ОСОБА_3 у судове засідання не з?явився.

Судом встановлено, що 07.07.2021р. позов ОСОБА_1 від імені якого виступає представник ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення матеріальної шкоди задоволено.

При ухваленні позову судом не вирішено питання про стягнення витрат на правничу допомогу.

Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат, про що зазначено в постанові Верховного Суду від 23.05.2018р. по справі № 61-3416св18.

Пунктом 3.2 рішення Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009, передбачено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.

Згідно п.п.4,6 ч.1 ст.1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору; інші види правової допомоги - це види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення.

Статтею 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» визначено, зокрема, такі види адвокатської діяльності як надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, відзначено у пункті 95 рішення у справі Баришевський проти України (Заява № 71660/11), пункті 80 рішення у справі Двойних проти України (Заява № 72277/01), пункті 88 рішення у справі Меріт проти України (заява № 66561/01), заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Крім того, у пункті 154 рішення Європейського суду з прав людини у справі Lavents v. Latvia (заява 58442/00) зазначено, що згідно зі статтею 41 Конвенції Суд відшкодовує лише ті витрати, які, як вважається, були фактично і обов`язково понесені та мають розумну суму.

Згідно ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, судом не вирішено питання про судові витрати. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. Додаткове рішення або ухвалу про відмову в прийнятті додаткового рішення може бути оскаржено. Згідно з ч.3 ст. 220 ЦПК України суд ухвалює додаткове рішення після розгляду питання в судовому засіданні з повідомленням сторін. Їх присутність не є обов`язковою.

Враховуючи, що витрати пов`язані з розглядом справи на правову допомогу документально підтверджені та доведені, враховуючи, що позов ОСОБА_1 задоволено суд приходить до висновку, що необхідно стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 9500грн. витрат на правничу допомогу.

Керуючись ст. 270 ЦПК України суд -

УХВАЛИВ :

Клопотання представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення - задовольнити.

Ухвалити додаткове рішення у цивільній справі №723/1758/21 за позовом ОСОБА_1 від імені якого виступає представник ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення матеріальної шкоди, в резолютивній частині якого зазначити:

Стягнути з ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 паспорт НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 паспорт НОМЕР_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , жит. АДРЕСА_2 витрати на правничу допомогу в розмірі 9500(дев?ять тисяч п?ятсот) гривень 00 копійок.

Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги додаткове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду

На додаткове рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Чернівецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне додаткове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на додаткове рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного додаткового рішення суду.

СУДДЯ: