Справа №461/5520/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 серпня 2021 року Галицький районний суд м.Львова

у складі: головуючого судді Мисько Х.М.,

з участю секретаря судового засідання Рум`янцевої Ю.П.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

відповідача ОСОБА_3 ,

представника відповідачів ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м.Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_1 ) до ОСОБА_3 (адреса: АДРЕСА_2 ), ОСОБА_5 (адреса: АДРЕСА_2 ), третя особа Львівське комунальне підприємство «Айсберг» (79007, м.Львів, пр.Свободи, 39), про усунення перешкод у користуванні належним майном та зобов`язання вчинити дії, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , в якому просить зобов`язати відповідачів усунути перешкоди у користуванні належним їй майном шляхом зобов`язання відновити водопостачання у місячний строк до квартири АДРЕСА_3 . В обгрунтування позову зазначає, що у 2019 році мешканці сусідньої квартири АДРЕСА_4 у зв`язку з ремонтом у санвузлі їх квартири, заблокували водопостачання суміжної ванної кімнати позивача, і відповідно до всієї квартири АДРЕСА_5 . Внаслідок припинення водопостачання, позивач була змушена підключити тимчасове джерело водопостачання з боку інших сусідів (кв. АДРЕСА_6 ), яке не функціонувало вже понад 15 років у зв`язку з його незадовільним технічним станом. Зазначає, що на неодноразові вимоги щодо поновлення нормального водопостачання до квартири, після завершення ремонту у санвузлі квартири АДРЕСА_7 , ОСОБА_5 заявив, що відновлення такого в подальшому є неможливим, оскільки в результаті здійсненого ремонту водяний стояк до ванної кімнати у відремонтованому санвузлі демонтований. Отже, всупереч вимогам законодавства, відповідачами самовільно демонтовано водопровідну мережу до квартири позивача, що підтверджується Актом обстеження від 16.06.2020 року, складеним комісією управителя будинку ЛМКП «Айсберг». Вважає, що здійснення будь-яких ремонтно-будівельних робіт у квартирах будинку, які передбачають втручання у несучі конструкції та/або інженерні системи загального користування, не допускається без отримання відповідних дозвільних документів, що надаються відповідними уповноваженими органами ДАБІ у Львівській області та МК при Галицькій райадміністрації ЛМР. Натомість, відповідачі самовільно, без одержання будь-якої дозвільної документації, без узгодження своїх дій з позивачем, як власником суміжної квартири, ні з управителем будинку, до обов`язків якого безпосередньо входить технічне обслуговування та ремонт внутрішньобудинкових мереж, здійснили відключення стояка холодного водопостачання до квартири АДРЕСА_5 , на що жодної згоди надано не було. В результаті такого протиправного втручання відповідачів в інженерні системи загального водопостачання будинку, водопостачання у квартиру позивача було припинено. Відтак, просить позов задоволити.

14.05.2021 року відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_5 скерували на адресу суду відзив на позовну заяву, в якому просять відмовити в задоволенні позову. Зокрема, зазначають, що позовна заява не відповідає фактичним обставинам справи, оскільки жодного джерела водопостачання від квартири АДРЕСА_7 до квартири позивача АДРЕСА_5 не може бути в принципі, оскільки це не передбачено жодними нормативами. Фактично у позивача є два санітарні вузли, один з яких передбачений з вентиляційної шахти та межує з туалетом квартири відповідачів, оскільки другий санітарний вузол знаходиться в іншому кінці квартири, зокрема, біля квартири АДРЕСА_6 . Зазначають, що жодного водяного стояка, який належить позивачу та знаходиться в туалеті відпвідачів, демонтовано не було, так як такого фізично не існує. Позивач має свій водяний і каналізаційний стояки, які знаходяться в її квартирі та до якого підключені квартирні мережі, як водопостачання так і водовідведення. Саме ці стояки знаходяться в основному санітарному вузлі, який межує з кв. АДРЕСА_6 та саме цими стояками остання повинна користуватись. На поверхових планах другого, третього і четвертого поверхів, наданих МКП «Айсберг», чітко визначено вентиляційні шахти на другому та четвертому поверсі, а на третьому поверсі на місці вентиляційної шахти позначено санітарний вузол позивача. Крім того, в другій частині квартири позивача є ще один санітарний вузол та ще одна вентиляційна шахта, незаконно захоплена останньою та яка також позначена на поверхових планах другого і четвертого поверху. Крім того, наявність вентиляційної шахти підтверджується також Актом ЛКП «Айсберг» від 07.10.2015 року, в якому зазначено, що газова труба для забезпечення газового постачання в кв. АДРЕСА_7 проведена через вентиляційну шахту. Також відповідачі вважають, що наданий суду Акт ЛМКП «Айсберг» від 16.06.2020 року, яким встановлено, що власником кв. АДРЕСА_7 самовільно демонтовано водопровідну мережу до квартири АДРЕСА_8 , є некоректним, не повним та таким, що не відображає дійсних обставин справи. Зазначають, що проектом Державного науково-дослідного та проектно-вишукувального інституту «НДІПРОЕКТРЕКОНСТРУКЦІЯ» встановлено та графічно зображено мережу холодного водопроводу, гарячого водопроводу та відвід побутових стічних вод від санітарних приладів будинку. Згідно вказаного проекту, чинним законодавством не передбачено підключення від квартири відповідачів водопостачання до санітарного вузла кв. АДРЕСА_5 . Відтак, звертаючись із вищевказаним позовом, позивачем не обґрунтовано своїх вимог належними та допустимими доказами, які б стверджували, що вона має право отримувати водопостачання до своєї квартири від внутрішньо-квартирної мережі.

18.05.2021 року позивачем ОСОБА_1 подано відповідь на відзив, у якому зазначає, що проект, наданий відповідачами, виконаний у березні 2021 року, і лише фіксує стан водопровідної мережі після здійсненого вдповідачами ремонту в санвузлі та не може відображати демонтований відвід від стояка до квартири позивача, тобто не може слугувати доказом відсутності такого станом на 2019 рік. Водночас, здійснюючи ремонт чи реконструкцію системи водопостачання в санвузлі своєї квартири, відповідачі за жодних умов не мали права без згоди власника суміжної квартири та отримання дозволу уповноважених органів відключити її від внутрішньо будинкової мережі водопостачання, яку вони вважають своєю внутрішньо-квартирною. Вхід водопостачання в належну позивачу квартиру АДРЕСА_5 завжди здійснювався з водяного стояка, розташованого в санвузлі квартири відповідачів. Натомість посилання відповідачів на те, що проведення води у ванну кімнату квартири АДРЕСА_5 з їх дозволу, є бездоказовими та неправдивими. Крім того, ОСОБА_1 вважає неправдивими твердження відповідачів про захоплення вентиляційної шахти та переобладнання її під ванну кімнату, оскільки такі спростовуються поверховим планом 3 поверху будинку від 19.10.1976 року. Покликання відповідачів на долучений акт обстеження газової мережі в будинку АДРЕСА_9 , складений ЛКП «Айбсерг» 07.10.2015 року взагалі не містить жодної доказової інформації, спростовується актом від 18.09.2015 року та листом ПАТ «Львівгаз» від 12.10.2015 року. Звертає увагу суду на те, що відповідачами у відзиві підтверджено факт самовільного відключення квартири АДРЕСА_5 від водопостачання, відтак, просить зобов`язати останніх усунути перешкоди у користуванні майном шляхом відновлення водопостачання до квартири.

04.06.2021 року від відповідача ОСОБА_3 на адресу суду надійшли заперечення, в яких стверджує, що у її квартирі не може бути мережа водопостачання та водовідведення для квартири позивача. Стояки водопостачання та водовідведення в квартирі АДРЕСА_7 а знаходяться не на суміжній стіні з позивачем, а на відстані 1,35 м від стіни квартири останньої. Оскільки вказані стояки не суміжні зі стіною позивача, то такі не можуть бути у користуванні одночасно двох квартир. Зазначає, що у квартирі позивача є два санвузли, один з яких незаконно переобладнаний з вентиляційної шахти та межує з туалетом квартири АДРЕСА_7 , а інший підключений до стояків водопостачання та водовідведення, які знаходяться у санвузлі біля квартири АДРЕСА_6 . Саме від вказаного стояка позивач повинна була б провести водопостачання до санвузла, який межує з квартирою відповідачів. Жодного водяного стояка, який належить позивачу та знаходиться в туалеті квартири відповідачів, демонтовано не було. Натомість, в квартирі ОСОБА_1 є основний санвузол із стояками водопостачання та водовідведення, де поряд знаходиться кухня. Крім того, ОСОБА_3 вказує, що не відповідають дійсності твердження позивача про те, що водяний лічильник зареєстрований лише в 2019 році, оскільки спростовуються рядом документів, відповідно до яких, такий зареєстровано 11.06.2006 року та в подальшому неодноразово проходив перевірку і перереєстрацію. Вважає наданий позивачем Акт реєстрації лічильника №143108 від 02.01.2019 року, в якому зазначено, що пломба на лічильнику відсутня, підробленим, оскільки в такому вказана інформація відсутня. З врахуванням наведеного, просить відмовити в задоволенні позовних вимог.

06.07.2021 року представник позивача адвокат Червонюк С.Д. скерував пояснення, в яких вказує, що цілком очевидно те, що відповідачі протиправно, без одержання будь-якої дозвільної документації та без узгодження своїх дій з позивачем та з управителем будинку ЛКП «Айсберг», демонтували відгалуження водяної труби в квартиру позивача від інженерної системи загального користування будинку внутрішньо будинкового стояка холодної води, який знаходиться в туалеті квартири відповідачів, тим самим незаконно припинивши водопостачання в квартиру АДРЕСА_5 . Вважає твердження відповідачів такими, що уособлюють лише їх незгоду з відновленням грубо порушених ними прав позивача під надуманими та неправдивими приводами, а долучені до матеріалів справи докази, вважає неналежними.

В судовому засіданні 07.07.2021 року представником позивача адвокатом Чубиком Б.Г. долучено заперечення, у якому вказує, що наведене позивачем нормативно-правове обґрунтування позову не має відношення до даного спору, оскільки відповідачі не переобладнували, не переплановували та не проводили жодної реконструкції своєї квартири. Жодного підключення водопостачання з квартири АДРЕСА_7 до квартири позивача, реконструкцією не було передбачено та водопостачання до такої не здійснювалось. Вважає, що саме позивач, яка у 2004 році придбала квартиру АДРЕСА_5 та повністю таку перепланувала і реконструювала, повинна була підключити водопостачання до нового санвузла від водяного стояка, який знаходиться в санвузлі її квартири біля квартири АДРЕСА_6 , що межує з такою. Вказує, що з дозволу відповідачів, під час вказаної реконструкції у 2004 році, позивач провела воду до її нового санвузла, натомість по своїй квартирі жодних труб водопостачання не проводила, хоча й повинна була. Також звертає увагу суду на те, що позивач жодними нормативно-правовими документами не обгрунтовує свою позицію про підключення водопостачання до кв. АДРЕСА_5 через діру в стіні до кв. АДРЕСА_7 , до додаткового самовільно облаштованого санвузла. У відповіді третьої особи ЛКП «Айсберг» на повторний адвокатський запит за №1067 від 07.07.2021 року зазначено, що при візуальному обстеженні кв. АДРЕСА_5 власника ОСОБА_1 , було встановлено, що каналізаційний стояк встановлений в санвузлі під літерою 19-6, площею 1,8 кв.м., згідно технічного паспорта. Вказана відповідь підтверджує те, що у квартирі позивача є основний санвузол із стояками водопостачання і водовідведення.

19.07.2021 року представник позивача адвокат Червонюк С.Л. скерував до суду спростування, в яких стверджує, що посилання відповідачів не відповідають дійсності та повністю спростовуються доказами, наявними в матеріалах справи. Так, з наявних в матеріалах справи поверхових планів квартир АДРЕСА_7 , АДРЕСА_5 будинку є цілком очевидним, що з 1976 року до даного часу в такій розташований санвузол в суміжному до туалету відповідачів приміщенні. При цьому, станом на 1976 рік, санвузол під номером №19а-12 відносився до квартири АДРЕСА_5 та крім водяного та каналізаційного стояків в туалеті квартири відповідачів іншого джерела водопостачання і засобів водовідведення в квартирі АДРЕСА_5 взагалі не існувало. Крім того, з наявних у справі поверхових планів випливає, що починаючи з 1983 року всі приміщення квартири АДРЕСА_5 а увійшли в склад квартири АДРЕСА_5 , в т.ч. суміжний до відповідачів санвузол позначено як приміщення «19-6» (19-2 з 2006 року). Цілком очевидно, що водопостачання цього санвузла та водовідведення з нього й надалі забезпечуються з внутрішньобудинкового стояка холодної води та через каналізаційний стояк в туалеті відповідачів, оскільки інша технічна можливість для цього відсутня. Отже, будь-якого нового санвузла позивач у своїй квартирі не облаштовувала, а ввід водопостачання в ванну кімнату належної їй квартири АДРЕСА_5 та водовідведення з такої завжди здійснювалися за допомогою водяного та каналізаційного стояків, розташованих в туалеті квартири відповідачів. Зазначає, що посилання відповідачів на непереобладнання і не проведення ними реконструкції своєї квартири суперечать визнанню ними факту відключення так званого тимчасового водопостачання від квартири позивача та спростовується нормативно-правовим обґрунтуванням, викладеним у позові та письмових поясненнях.

Заочним рішенням Галицького районного суду м.Львова від 05.10.2020 року позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_5 про усунення перешкод у користуванні належним майном - задоволено.

Ухвалою суду від 16.04.2021 року заочне рішення Галицького районного суду м.Львова від 05.10.2020 року скасовано, справу призначено до судового розгляду.

Позивач ОСОБА_1 та її представник адвокат Червонюк С.Л. в судовому засіданні позовні вимоги підтримали з підстав, викладених у позовній заяві та відповіді на відзиви.

Відповідач ОСОБА_3 та представник відповідачів адвокат Чубик Б.Г. в судовому засіданні проти задоволення позову заперечили з мотивів безпідставності та надали пояснення, аналогічні викладеним у відзиві на позовну заяву та запереченнях.

Представник третьої особи ЛКП «Айсберг» в судове засідання не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується матеріалами справи.

Суд вважає за можливе проводити розгляд справи у відсутності представника третьої особи, оскільки в матеріалах справи є достатньо належних доказів про права, обов`язки та взаємовідносини сторін.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст.129 Конституції України, судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Нормами ст.13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Судом встановлено, що згідно Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно, виданого Львівським обласним державним комунальним бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки 19.10.2004 року, ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_8 (а.с.9).

Згідно Акту, складеного комісією Львівського міського комунального підприємства «Айсберг» 16.06.2020 року, за результатом обстеження квартири АДРЕСА_8 , встановлено, що власником квартири АДРЕСА_7 а самовільно демонтовано водопровідну мережу до санвузла квартири АДРЕСА_8 (а.с.6).

Згідно Проекту мережі водопроводу і каналізації кв. АДРЕСА_4 , виготовленого Державним науково-дослідним та проектно-вишукувальним інститутом «НДІПРОЕКТРЕКОСТРУКЦІЯ» №7.1.009-21, розділ водопровід і каналізація проекту «Мережі водопроводу і каналізації» кв. АДРЕСА_4 розроблений у відповідності до чинних норм і правил: ДБН В.2.5-46:2012 «Внутрішній водопровід і каналізація» ч.1; Правил безпечної експлуатації систем газопостачання України» та на основі листа замовлення; інвентарних планів будинку АДРЕСА_10 (а.с.83-86).

Згідно Акту обстеження газової мережі в буд. АДРЕСА_9 , складеного директором ЛКП «Айсберг» Горошком Р.М. 07.10.2015 року, під час візуального обстеження стану газової мережі за вказаною адресою встановлено, що власником квартири АДРЕСА_7 а ніякої реконструкції щодо переміщення чи переварювання газової труби не проводилось. Згідно поверхового плану будинку, газова труба для забезпечення газового постачання в кв. АДРЕСА_7 проведена через вентиляційну шахту (а.с.87).

Згідно відповіді директора ЛМКП «Айсберг» Горошка Р. №549 від 15.04.2021 року, наданої на звернення ОСОБА_1 , працівниками підприємства було проведено обстеження квартир АДРЕСА_5 та АДРЕСА_4 , під час якого встановлено: 1) в квартирі АДРЕСА_5 , згідно наявного в ЛКП поверхового плану в приміщенні під індексом 19а площею 4,5 м.кв. та наданого технічного паспорту в приміщенні під індексом 19-2 площею 4,6 м.кв., встановлені ванна та унітаз. На момент обстеження водопостачання у вищевказане приміщення відсутнє; 2) в квартирі АДРЕСА_7 згідно наявного в ЛКП поверхового плану в приміщенні під індексом 61 встановлено унітаз та проходять стояк холодного водопостачання та стояк водовідведення (а.с.93).

Згідно Акту ПАТ «Львівгаз» від 18.09.2015 року, газова мережа до кв. АДРЕСА_7 проходить транзитом через ванну кімнату кв. АДРЕСА_5 , в якій зашита підвісною стелею (а.с.94).

Згідно Акту МКП «Львівводоканал» №143108 від 02.01.2019 року, в квартирі ОСОБА_6 АДРЕСА_4 , зареєстровано лічильник №000929 (а.с.95).

З відповіді начальника юридичного відділу ЛМКП «Львівводоканал» Білоусової М. №ДВ-5384 від 22.04.2021 року вбачається, що жодного опломбування лічильника холодної води ЛМКП «Львівводоканал» до 2019 року у квартирі АДРЕСА_4 не проводилось (а.с.95а).

З відповіді заступника директора з маркетингу ЛМКП «Львівводоканал» Король В. №ДВ-7228 від 03.06.2021 року вбачається, що за квартирою АДРЕСА_11 , було відкрито особовий рахунок НОМЕР_2 . За вказаною адресою в жовтні 2006 року ЛМКП «Львівводоканал» було зареєстровано лічильник води марки ТАКТ за №000929 на особовий рахунок НОМЕР_2 . Наприкінці 2016 року ЛМКП «Львівводоканал» перейшло на роботу з новим програмним забезпеченням. Саме у зв`язку з цим, лічильник у вказаній квартирі було надано лише за 2019 рік. Прилад обліку води (водолічильник) марки ТАКТ за №000929 встановлений у квартирі ОСОБА_3 , проходив метрологічну перевірку (а.с.137).

З відповіді В.о. директора ЛМКП «Айсберг» №7067 від 07.07.2021 року ОСОБА_7 , вбачається, що при візуальному обстеженні кв. АДРЕСА_8 , яка перебуває у власності ОСОБА_1 , було виявлено, що каналізаційний стояк встановлений в санвузлі під літерою 19-6 площею 1,8 кв.м. згідно технічного паспорта. Для визначення схеми під`єднання водопостачання та водовідведення у кв. АДРЕСА_5 у вищенаведеному будинку рекомендовано звернутись у ліцензовану організацію (а.с.138).

Допитана в судовому засіданні згідно положень ст.92 ЦПК України, позивач ОСОБА_1 , в якості свідка повідомила суду про те, що квартиру АДРЕСА_8 придбала у 2004 році, і така на момент придбання мала 2 санвузли. Згодом у вказаній квартирі було проведено ремонт. У 2019 році сусіди з квартири АДРЕСА_7 ОСОБА_3 , ОСОБА_5 повідомили про те, що робитимуть ремонт, а тому, тимчасово відключають воду, у зв`язку з чим, змушена була підключитись до аварійного стояка. Згодом, сусіди повідомили про те, що не мають наміру відновлювати водопостачання до квартири АДРЕСА_5 , оскільки ними проведено ремонт таким чином, що подача води в квартиру АДРЕСА_5 вже є неможливою.

Допитана в судовому засіданні відповідач ОСОБА_3 , відповідно до положень ст.92 ЦПК України, в якості свідка, надала пояснення про те, що близько 14 років тому, під час проведення власниками квартири АДРЕСА_5 ремонту, останнім було тимчасово дозволено приєднати трубу з їх квартири до водопровідної труби, що знаходиться в санвузлі квартири АДРЕСА_7 без будь-яких погоджень чи дозволів уповноважених установ. При цьому, впродовж усіх років користування вказаними трубами, позивач участі в ремонті та обслуговуванні таких не брала. Під час проведення ремонтних робіт у квартирі АДРЕСА_7 , про що попереджено сусідів з квартири АДРЕСА_5 , було проведено заміну труб водопостачання, оскільки такі прогнили та зіпсувались. Крім того, зазначила, що жодних втручань у систему загального водопостачання та водовідведення не здійснювала.

Відповідно до ч.1 ст.316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно положень ст.317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Власність зобов`язує. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі (ст.319 ЦК України).

Відповідно до ст.322 ЦК України, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Положеннями ст. 391 ЦК України, регламентовано, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ч.1 ст.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», внутрішньобудинкові системи багатоквартирного будинку - механічне, електричне, газове, сантехнічне та інше обладнання в будинку, яке обслуговує більше одного житлового та/або нежитлового приміщення, у тому числі комунікації до обладнання споживача, системи автономного теплопостачання, бойлерні та елеваторні вузли, обладнання протипожежної безпеки, вентиляційні канали та канали для димовидалення, обладнання ліфтів, центральних розподільних щитів електропостачання від зовнішньої поверхні стіни будівлі до точки приєднання житлового (нежитлового) приміщення.

Згідно з п.4.3 Правил, користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України, затверджених Наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України №190 від 27.06.2008 року, забороняється будь-яке самовільне приєднання об`єктів водоспоживання до діючих систем централізованого водопостачання та водовідведення (включаючи приєднання до будинкових вводів, внутрішньобудинкових мереж або до мереж споживачів).

Згідно з п.4.1 зазначених Правил, для приєднання до систем централізованого водопостачання та водовідведення замовнику таких послуг надаються технічні умови за встановленою формою, які мають містити графічний матеріал із нанесенням відповідних інженерних мереж та місць приєднання до них об`єкта будівництва. Виробник послуг з централізованого водопостачання та водовідведення видає замовнику технічні умови згідно з поданою заявою протягом десяти робочих днів з дня реєстрації відповідної заяви з урахуванням потужностей споруд та пропускної спроможності мереж систем централізованого водопостачання та водовідведення, із зазначенням умов для проектування вводу: місця приєднання, місця розташування водомірного вузла, умов для влаштування проміжного резервуара і насосів - підвищувачів тиску.

За п.3 Правил надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №690 від 05.07.2019 року, приєднання житлових та нежитлових будівель до мережі централізованого водопостачання та централізованого водовідведення здійснюється згідно з технічними умовами на підключення споживачів до систем централізованого водопостачання та водовідведення.

Як на підставу позовних вимог, позивач посилається на те, що відповідачами самовільно, без одержання будь-якої дозвільної документації, без узгодження своїх дій з нею як власницею суміжної квартири, ні з управителем будинку, здійснено відключення стояка холодного водопостачання до її квартири, в результаті чого, водопостачання до квартири було припинено.

Разом з тим, позивачем не доведено, що єдинотехнічно можливим варіантом підключення квартири АДРЕСА_8 до мережі водопостачання та водовідведення у вказаному будинку є проведення водопровідної мережі до санвузла, який знаходиться в належній відповідачам квартирі АДРЕСА_7 , як і не надано доказів того, що відповідачами протиправно самостійно здійснено втручання в інженерні системи загального користування будинку та таке призвело до припинення водопостачання інших споживачів.

Водночас, суд критично сприймає і оцінює Акт ЛМКП «Айсберг» від 16.06.2020 року, на який покликається ОСОБА_1 в обгрунтування своїх позовних вимог, оскільки такий складено комісією лише за результатом огляду квартири позивача без посилання на нормативно правові акти та без зазначення про врахування та дослідження технічної документації на квартири сторін.

Крім того, суд не приймає до уваги в якості доказів покази свідка ОСОБА_1 , оскільки такі не спростовують вищенаведених висновків суду.

Вимогами статей 78, 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом; докази подаються сторонами та іншими учасниками справи; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях; обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, користуються рівними правами щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Особи, які беруть участь у справі, розпоряджаються своїми правами щодо предмету спору на власний розсуд. Суд постановляє рішення в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів.

Оскільки в даному випадку позивач не довела належними і допустимими доказами факту здійснення відповідачами перешкод у користуванні належним їй майном, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову.

Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, судові витрати слід залишити за позивачем.

Керуючись ст.ст. 5, 12, 13, 78, 81, 141, 258 - 259, 263, 264, 265,268 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

в задоволенні позову ОСОБА_1 - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Х.М. Мисько