ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 22-ц/821/908/21Головуючий по 1 інстанції
Справа №708/1020/20 Категорія: 314000000 Троян Т. Є.
Доповідач в апеляційній інстанції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 липня 2021 року Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого Нерушак Л.В. ( суддя - доповідач)

Суддів Василенко Л.І., Карпенко О.В.

учасники справи:

позивач - ПАТ «Черкасиобленерго» в особі Чигиринського району електричних мереж;

відповідач - ОСОБА_1 ;

особа, яка подає апеляційну скаргу - представник відповідача ОСОБА_1 - адвокат Руденко Юлія Вікторівна

розглянувши у м. Черкаси в порядку письмового провадження апеляційну скаргу представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Руденко Юлії Вікторівни на рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 09 березня 2021 року постановленого під головуванням судді Троян Т. Є. у Соснівському районному суді м. Черкаси, повний текст рішення складений 15.03. 2021 року, у справі за позовом ПАТ « Черкасиобленерго» в особі Чигиринського району електричних мереж до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за користування електричною енергією, -

в с т а н о в и в :

16 вересня 2020 року позивач ПАТ «Черкасиобленерго», в особі Чигиринського району електричних мереж звернувся в суд із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за користування електричною енергією.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що відповідач по справі ОСОБА_1 є фактичним споживачем електричної енергії і зобов`язана дотримуватись вимог Закону України «Про ринок електричної енергії», Правил роздрібного ринку електричної енергії, Кодексом систем розподілу.

Позивач зазначає, що відповідач, будучи власником житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , та користуючись електричною енергію порушила вимоги Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених Постановою НКРЕКП від 14.03.2018 року № 312, а саме: порушила облік електричної енергії, шляхом самовільного підключення електроустановок, струмоприймачів або електропроводки до електричної мережі оператора системи з порушенням схеми обліку.

В позовній заяві позивач ПАТ « Черкасиобленерго», в особі Чигиринського району електричних мереж вказує, що 18 січня 2020 року в домоволодінні відповідача ОСОБА_1 уповноваженими особами позивача було виявлено самовільне підключення електроустановок, струмоприймачів або електропроводки до електричної мережі оператора системи з порушенням схеми обліку, що призвело до не облікованого споживання електричної енергії з мереж оператора та її розкрадання. Тому спожита електрична енергія не враховувалась лічильником і відповідно не оплачувалась.

Позивач посилається у позовній заяві позивач, що за фактом даного порушення працівниками Чигиринського РЕМ було складено відповідний Акт за № 001036 від 18.01.2020 року, який був вручений відповідачу ОСОБА_1 для ознайомленням під підпис, а також запрошено на засідання комісії РЕМ по розгляду даного Акту на 13.02.2020 року.

Під час комісійного розгляду Акту було проведено розрахунок обсягу та вартості електричної енергії не облікованої внаслідок порушення ПРРЕЕ відповідачем по справі ОСОБА_1 з нарахуванням завданих Чигиринському РЕМ збитків на суму 36 371, 47 грн.

Позивач вказує, що протокол засідання комісії № 001036 від 17.02.2020 року з розрахунком заборгованості, був вручений відповідачу ОСОБА_1 під підпис на засіданні комісії. Пропозиція сплатити нанесені збитки протягом 30 днів залишилась з боку відповідача ОСОБА_1 без реагування.

У позовній заяві також вказується, що на засіданні комісії з розгляду Акту 17 лютого 2020 року відповідач ОСОБА_1 пояснила, що вона придбала будинок, де було виявлено порушення, через аукціон товарної біржі агропромислового комплексу центральних областей України в 2013 році, але не оформила свідоцтво про право власності за сімейними обставинами і про самовільне підключення електроустановок, струмоприймачів або електропроводки до електричної мережі оператора системи з порушенням схеми обліку їй відомо не було.

Позивач посилається, що оскільки після придбання будинку відповідач ОСОБА_1 не повідомила оператора системи розподілу (Чигиринський РЕМ) про нового власника (Споживача), і не уклала договору на розподіл електричної енергії з оператором відповідно до вимог ПРРЕЕ та Кодексу системи розподілу, то позивач звернувся із даним позовом до суду.

Представник ПАТ « Черкасиобленерго», в особі Чигиринського району електричних мереж просить стягнути з відповідача ОСОБА_2 заборгованість згідно Акту № 001036 від 18.01.2020 року в сумі 36 371,47 гривень та судові витрати пов`язані із сплатою судового збору.

Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 09 березня 2021 року позов Публічного акціонерного товариства «Черкасиобленерго» в особі Чигиринського району електричних мереж до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за користування електричною енергією задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Черкасиобленерго» в особі Чигиринського району електричних мереж заборгованість згідно Акту № 001036 від 18.01.2020 року в сумі 36 371,47 гривень та витрати пов`язані із сплатою судового збору в сумі 2102, 00 гривень., а всього 38 473,47 гривень.

Не погоджуючись із рішенням суду, представник відповідача ОСОБА_1 - адвокат Руденко Юлія Вікторівна оскаржила рішення до суду апеляційної інстанції, подавши апеляційну скаргу, яка зареєстрована в Черкаському апеляційному суді 16 квітня 2021 року Вх. № 3974/21 - Вх.

В обґрунтування доводів та вимог апеляційної скарги адвокат вказує, що рішення суду першої інстанції є необгрунтованим, винесеним з порушенням норм матеріального права з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, а тому підлягає скасуванню, виходячи з наступного.

Представник відповідача ОСОБА_1 - адвокат Руденко Юлія Вікторівна зазначає, що позивачем не було надано жодного належного доказу того, що у власності відповідача ОСОБА_1 перебуває житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , як і не було надано доказів фактичного проживання ОСОБА_1 за вищевказаною адресою, оскільки відповідач зареєстрована та постійно проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

Скаржником зазначається, що судом першої інстанції було встановлено, що ОСОБА_1 за наслідками участі в аукціоні 08.10.2013 року стала переможцем та отримала право придбання лоту №1 - глинобитного будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 . Однак, в той же час, доказів на підтвердження придбання даного лоту позивачем не надано. Відповідач ОСОБА_1 жодних змін в систему електропостачання будинку не вносила. В наданих позивачем матеріалах відсутні докази протиправної поведінки ОСОБА_1 , тому відсутній причинний зв`язок між шкодою, її поведінкою, отже, відсутня її вина.

Адвокат Руденко Ю. В. в апеляційній скарзі вказує, що не можливо погодитись з тим, що відповідальним за безоблікове використання електричної енергії в даному випадку є відповідач, оскільки згідно пункту 2 Правил користування електричною енергією, побутовий споживач - це фізична особа, яка використовує електричну енергію для задоволення власних побутових потреб на підставі договору про користування електричною енергією з електропостачальником, а її довіритель такого договору не укладала із позивачем.

Скаржник посилається на те, що відповідно до наданих позивачем документів, у документах абонентом зазначено саме ОСОБА_3 , оскільки безпосередньо з нею і позивачем існують договірні правовідносини.

Адвокат Руденко Ю. В. в апеляційній скарзі звертає увагу на те, що саме ОСОБА_3 , як споживачу електроенергії, 12.06.2020 року надсилалась грошова вимога про оплату боргу за електричну енергію в сумі 36 371, 47 грн.

Представник відповідача посилається на те, що судом першої інстанції не було залучено до участі у справі ОСОБА_3 , оскільки саме на ОСОБА_4 було складено відповідний акт від 18.01.2020року , і судом першої інстанції було залишено поза увагою те, що ОСОБА_1 зазначена в даному акті про порушення, як представник споживача. Але відповідач ОСОБА_1 не є представником споживача, не має повноважень на підписання акту про порушення та не є уповноваженою особою ОСОБА_3 .

Також скаржником зазначається, що сам по собі факт присутності відповідача під час складення акта про порушення і ознайомлення з цим актом не свідчить про її безпосередню причетність до самовільного підключення.

Адвокат Руденко Ю. В, яка діє в інтересах ОСОБА_1 , в апеляційній скарзі просить скасувати рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 09 березня 2021 року та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог ПАТ «Черкасиобленерго» в особі Чигиринського району електричних мереж до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за користування електричною енергією.

26 травня 2021 року на адресу Черкаського апеляційного суду надійшов відзив на апеляційну скаргу ОСОБА_1 від Публічного акціонерного товариства «Черкасиобленерго» в особі Чигиринського району електричних мереж Вх. № 5361/21-Вх.

У відзиві вказується, що в апеляційній скарзі не було наведено достатніх підстав для скасування рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 09 березня 2021 року.

Рішення суду першої інстанції є законним, обґрунтованим і прийнятим на основі повних і всебічно з`ясованих обставин, які були досліджені в судовому засіданні і не підлягає скасуванню.

Представником позивача зазначено, що діями скаржника ОСОБА_1 повністю підтверджено факт придбання будинку за адресою АДРЕСА_1 з аукціону, надано на адресу Чигиринської філії ПАТ «Черкасиобленерго» підтвердження - копію протоколу торгів аукціону товарної біржі агропромислового комплексу центральних областей України Приватного підприємства «Обласний Торговий Дім Черкасиагро» та довідку Трушівської сільської ради згідно погосподарської книги обліку від 17.02.2020 року № 208.

Представник позивача посилається у відзиві на те, що факт користування електричною енергією відповідачем ОСОБА_1 підтверджується, наданими нею ж на розгляд комісії Акту про порушення від 18.01.2020 року № 001036, копії оплачених рахунків; відсутністю зауважень до складеного Акту про порушення від 18.01.2020 року № 001036, на момент його складання та розгляду, про що мається запис в самому акті за підписом же скаржника.

Представник позивача у відзиві вказує, що після придбання будинку, скаржник повинен був повідомити оператора системи розподілу Чигиринську філію (Чигиринський РЕМ) про нового власника (споживача), і відповідно укласти договір на розподіл електричної енергії з оператором відповідно до вимог п. 2.1.7 ПРРЕЕ та п. п. 4.4.2 ч. 4 Кодексу системи розподілу, проте відповідачем цього зроблено не було, тобто вимоги чинного законодавства щодо зобов`язань споживача електричної енергії скаржником не виконані.

У відзиві представник Чигиринської філії Публічного акціонерного товариства «Черкасиобленерго» просить апеляційну скаргу представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Руденко Ю.В. відхилити, а рішення Соснівського районного суду м. Черкас від 09.03.2021 року залишити без змін.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду із ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду у порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Частиною 13 ст. 7 ЦПК України визначено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Практика Європейського суду з прав людини з питань гарантій публічного характеру провадження у судових органах в контексті пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, свідчить про те, що публічний розгляд справи може бути виправданим не у кожному випадку (рішення від 08 грудня 1983 року у справі «Axen v. Germany», заява № 8273/78, рішення від 25 квітня 2002 року «Varela Assalino contre le Portugal», заява № 64336/01). Так, у випадках, коли мають бути вирішені тільки питання права, то розгляд письмових заяв, на думку ЄСПЛ, є доцільнішим, ніж усні слухання, і розгляд справи на основі письмових доказів є достатнім. Зокрема, коли фактичні обставини не є предметом спору, а питання права не становлять особливої складності, та обставина, що відкритий розгляд не проводився, не є порушенням вимоги пункту 1 статті 6 Конвенції про проведення публічного розгляду справи.

Суд апеляційної інстанції створив учасникам процесу належні умови для ознайомлення з рухом справи шляхом надсилання процесуальних документів та апеляційної скарги, а також надав сторонам строк для подачі відзиву.

Крім того, кожен з учасників справи має право безпосередньо знайомитися з її матеріалами, зокрема, з аргументами іншої сторони, та реагувати на ці аргументи відповідно до вимог ЦПК України.

Враховуючи характер спірних правовідносин між сторонами, предмет доказування, та зважаючи на конкретні обставини у справі, які не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи, колегія суддів апеляційного суду вважає за необхідне розглядати справу у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи згідно до вимог ЦПК України щодо розгляду даної категорії справ.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши та вивчивши матеріали справи за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення суду першої інстанції, що є предметом оскарження, в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіривши доводи скаржника, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Статтею 375 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Згідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції відповідає вищевказаним нормам закону.

Вирішуючи спір та задовольняючи позовні вимоги про стягнення заборгованості за користування електричною енергією, суд першої інстанції виходив із того, що відповідач ОСОБА_1 , яка є споживачем електричної енергії за місцем свого фактичного проживання допустила самовільне підключення до електромережі оператора системи з порушенням схеми обліку, чим допустила порушення ПРРЕЕ і даний факт зафіксовано актом про порушення ПРРЕЕ від 18.01.2020 року.

Суд першої інстанції послався на те, що жодних зауважень щодо встановлення самого факту самовільного підключення та безоблікового споживання електричної енергії до складеного акта про порушення ОСОБА_1 не внесено, у зв`язку з цим суд дійшов висновку, що є підстави для стягнення суми збитків з відповідача на користь позивача внаслідок самовільного підключення до електромережі та споживання необлікованої електричної енергії у розмірі 36 371,47 грн.

Колегія суддів апеляційного суду погоджується із висновками суду першої інстанції, оскільки вважає, що висновки суду першої інстанції в повній мірі відповідають наявним в матеріалах справи обставинам та доказам, наданим сторонами, вимогам закону, на які суд посилався при ухваленні судового рішення.

Судом першої інстанції встановлено дійсні обставини справи, дано належну оцінку зібраним доказам, правильно застосовано норми матеріального права, не допущено порушень норм процесуального права, які призвели б до неправильного вирішення справи, та ухвалено у справі законне і обґрунтоване рішення, підстав для скасування якого, апеляційний суд не вбачає, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Статтями 12, 81 ЦПК України передбачено обов`язок сторін доводити ті обставини, на які вони посилаються, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Однією з основних засад судочинства, визначених п.8 ч.3 ст. 129 Конституції України, є забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду.

Частиною 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод установлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, що передбачено ч.1 ст. 13 ЦПК України.

Учасники справи розпоряджаються своїми правами щодо предмету спору на власний розсуд згідно до ч. 3 ст. 13 ЦПК України.

Як вбачається із матеріалів справи та встановлено судом Публічне акціонерне товариство «Черкасиобленерго» та його структурний підрозділ Чигиринський район електричних мереж уповноважені державою здійснювати розподіл електроенергії на території Черкаської області для потреб споживачів електричної енергії, які в свою чергу повинні здійснювати оплату за користування електричною енергією.

18 січня 2020 року в домоволодінні відповідача ОСОБА_1 уповноваженими особами позивача було виявлено порушення ПРРЕЕ, зокрема п.п.6 п.8.4.2, а саме: самовільне підключення електроустановок, струмоприймачів або електропроводки до електричної мережі оператора системи з порушенням схеми обліку, що призвело до не облікованого споживання електричної енергії з мереж оператора та її розкрадання.

За фактом даного порушення працівниками Чигиринського РЕМ було складено відповідний Акт за № 001036 від 18.01.2020 року, який був вручений відповідачу з ознайомленням під підпис, а також запрошено на засідання комісії РЕМ по розгляду Акту про порушення ПРРЕЕ на 13.02.2020 року ( а. с.7-8).

Матеріалами справи встановлено, що протоколом засідання комісії з розгляду Акту № 001036 від 17 лютого 2020 року оформлено рішення, яким затверджено розрахунок обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення, викладеного в Акті № 1001036 від 18 січня 2020 року.

Протокол засідання комісії № 001036 від 17.02.2020 року з розрахунком заборгованості, був вручений відповідачу ОСОБА_1 під підпис на засіданні комісії ( а. с. 10).

При комісійному розгляді Акту було проведено розрахунок обсягу та вартості електричної енергії не облікованої в наслідок порушення споживачем ПРРЕЕ, з нарахуванням завданих Чигиринському РЕМ збитків на суму 36371,47 грн. за період з 18.01.2019 року по 18.01.2020 року (365 днів)( а. с. 9).

За матеріалами справи встановлено, що згідно копії протоколу аукціону № 1 від 08 жовтня 2013 року товарної біржі агропромислового комплексу центральних областей України, відповідач ОСОБА_1 придбала будинок за адресою: АДРЕСА_1 ( а. с. 16).

Звертаючись в суд із даними позовними вимогами, представник позивача посилався на порушення відповідачем вимог Закону України «Про ринок електричної енергії», Правил роздрібного ринку електричної енергії, Кодексу систем розподілу та Правила роздрібного ринку електричної енергії, затверджених Постановою НКРЕКП від 14.03.2018 року № 312.

Апеляційний суд, звертає увагу, що, зважаючи на предмет позову, визначальним у даній справі, є саме доведеність факту порушення ПРРЕЕ споживачем, тобто ОСОБА_1 .

Відповідно до ч. 4 ст. 26 Закону України «Про електроенергетику» споживач електроенергії несе відповідальність згідно із законодавством за порушення умов договору та Правил користування електроенергією, затверджених Кабінетом Міністрів України.

Частиною 2, 3 ст. 27 Закону України «Про електроенергетику» визначено, що правопорушення в електроенергетиці тягне за собою встановлену законодавством України цивільну, адміністративну і кримінальну відповідальність. Правопорушеннями в електроенергетиці є, зокрема, крадіжка електричної і теплової енергії, самовільне підключення до об`єктів електроенергетики і споживання енергії без приладів обліку.

Закон України «Про ринок електричної енергії» визначає, що учасники ринку, які порушили нормативно-правові акти, що регулюють функціонування ринку електричної енергії, несуть відповідальність згідно із законом (ч.1 ст.77). Правопорушеннями на ринку електричної енергії є крадіжка електричної енергії, самовільне підключення до об?єктів електроенергетики і споживання електричної енергії без приладів обліку (ч.2 ст.77).

Колегія суддів апеляційного суду прийшла до висновку, що після придбання будинку, відповідач ОСОБА_1 повинна була повідомити оператора системи розподілу Чигиринську філію (Чигиринський РЕМ) про нового власника (споживача), і відповідно укласти договір на розподіл електричної енергії з оператором відповідно до вимог п. 2.1.7 ПРРЕЕ та п.п. 4.4.2 ч. 4 Кодексу системи розподілу, однак матеріали справи не містять даних про виконання відповідачем вищевказаного.

Відповідно до п. 5.5.5 «Правил роздрібного ринку електричної енергії» споживач електричної енергії зобов`язаний:

- забезпечувати належний технічний стан та безпечну експлуатацію своїх електроустановок та електроприладів згідно з вимогами нормативно-технічних документів та нормативно-правових актів України;

- забезпечувати збереження і цілісність установлених на його території та/або об`єкті (у його приміщенні) розрахункових засобів комерційного обліку електричної енергії та пломб (відбитків їх тавр) відповідно до акта про пломбування;

- невідкладно повідомляти оператора системи та постачальника послуг комерційного обліку про недоліки в роботі засобу вимірювання;

- не допускати безоблікового користування електричною енергією від технологічних електричних мереж споживача, а також відшкодовувати збитки, завдані оператору системи та/або споживачу (основному споживачу), у разі виявлення безоблікового користування електричною енергією від технологічних електричних мереж споживача;

- утримувати власні мережі у стані, що відповідає вимогам нормативних документів;

- оперативно повідомляти центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері нагляду (контролю) в галузі електроенергетики, центральний орган виконавчої влади, який реалізує державну політику у сферах промислової безпеки та охорони праці, електропостачальника та оператора системи, а також тих учасників роздрібного ринку, які зареєструвались в адміністратора комерційного обліку як постачальники послуг комерційного обліку, відповідно до їх повноважень про: порушення схеми розрахункового обліку електричної енергії, несправності в роботі автоматизованих систем обліку і розрахункових засобів комерційного обліку, що належать споживачу за ознакою права власності (користування), або встановлені на території споживача;

- виявлення безоблікового користування електричною енергією від технологічних електричних мереж споживача;

- своєчасно вживати відповідних заходів для усунення виявлених порушень.

Апеляційний суд вважає, що матеріали справи не підтверджують даних про те, що вимоги чинного законодавства щодо зобов`язань споживача електричної енергії скаржником виконані.

Колегія суддів апеляційного суду вважає за необхідне вказати, що в межах даного предмета спору доказуванню підлягають обставини, пов`язані з конкретним порушенням ПРРЕЕ, а дослідженню і оцінці такі докази : акт про порушення, протокол засідання комісії, розрахунок обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення, повідомлення про необхідність оплати вартості не облікованої електричної енергії, що було судом першої інстанції зроблено із дотриманням вимог діючого процесуального закону.

Саме дотримання умов та порядку складання акту про порушення відповідно до вищезазначених ПРРЕЕ вимог може бути належною підставою для прийняття рішення про притягнення особи, яка порушила вказані Правила, до відповідальності, оскільки відповідно до вимог законодавства в даній сфері, розрахунок обсягу та вартості не облікованої електроенергії та прийняття рішення про його затвердження здійснюється на підставі акту про порушення, складеного з урахуванням вимог ПРРЕЕ.

З урахуванням наведеного, колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновками суду першої інстанції про наявність у справі доказів на підтвердження факту порушення відповідачем ОСОБА_1 Правил роздрібного ринку електричної енергії, зокрема, щодо обов`язку не допускати безоблікового користування електричною енергією від технологічних електричних мереж споживача, а також відшкодовувати збитки, завдані оператору системи та/або споживачу (основному споживачу), у разі виявлення безоблікового користування електричною енергією від технологічних електричних мереж споживача.

Колегія суддів апеляційного суду вважає, що посилання скаржника в апеляційній скарзі на ту обставину, що судом першої інстанції не було залучено до участі в розгляді справи споживача ОСОБА_3 , так як в акті про правопорушення від 18.01. 2018 року зазначено відповідача, як представника, не заслуговують на увагу та є безпідставними, оскільки сама відповідач своїм підписом у акті підтвердила, що зауважень немає. Отже, відповідач погодилася із даним актом та фактами, які в ньому зафіксовані, а матеріали справи протилежного не містять.

Крім того, під час розгляду справи в суді першої інстанції був встановлений факт проживання відповідача ОСОБА_1 у придбаному будинку за адресою АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою Трушівської сільської ради від 17.02.2020 року за № 208 ( а. с. 17), а тому це не звільняє відповідача від відповідальності за порушення вимог ПРРЕЕ.

Таким чином, апеляційний суд вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, обґрунтовано викладених в мотивувальній частині оскаржуваного рішення, а тому не є суттєвими і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Доводи скаржника є необґрунтованими, не знайшли свого підтвердження належними доказами, а за таких встановлених обставин, суд першої інстанції дійшов вірного та обґрунтованого висновку про наявність підстав для задоволення вимог позивача про стягнення заборгованості за користування електричною енергією.

Колегія суддів вважає, що слід відзначити, як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого в Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (пункти 29, 30 рішення ЄСПЛ від 09 грудня 1994 року у справі «Руїз Торіха проти Іспанії»). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх (пункт 2 рішення ЄСПЛ від

27 вересня 2001 року у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії»).

Отже, доводи апеляційної скарги є необґрунтованими та безпідставними, не підлягають задоволенню колегією суддів апеляційного суду, оскільки скаржником не підтверджено доказами, що судом першої інстанції невірно застосовано норми матеріального права, так як апеляційна скарга не містить посилання на такі докази, які б спростовували висновки суду і впливали на їх законність, а доводи скаржника зводяться до переоцінки доказів і незгоди скаржника з висновками суду щодо їх оцінки стосовно встановлення обставин справи, містять посилання на факти, що були предметом дослідження й оцінки судом першої інстанції.

Виходячи з вищевикладеного, не вбачається, що судом першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення, допущено порушення норм матеріального чи процесуального права та залишено не розглянутими обставини, що мають значення для справи, тому відсутні підстави для скасування рішення суду першої інстанції.

З огляду на викладене, апеляційний суд вважає, що ухвалене у справі рішення є законним та обгрунтованим і підстав для його зміни чи скасування за наведеними у скарзі доводами не вбачається, оскільки доводи апеляційної скарги не є суттєвими, носять суб`єктивний характер, не відповідають обставинам справи, зводяться до невірного трактування норм матеріального права і правильності висновків суду не спростовують, тому рішення суду першої інстанції слід залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Руденко Юлії Вікторівни - залишити без задоволення.

Рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 09 березня 2021 року у справі за позовом ПАТ « Черкасиобленерго», в особі Чигиринського району електричних мереж до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за користування електричною енергією - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до суду касаційної інстанції, Верховного Суду, протягом тридцяти днів, в порядку та за умов, визначених цивільно - процесуальним законодавством.

Повний текст постанови складений 27 серпня 2021 року.

Головуючий Нерушак Л.В.

Судді Василенко Л. І.

Карпенко О.В.