РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(повний текст)

17.08.2021 року смт. Мангуш

Першотравневий районний суд Донецької області

в складі:

головуючого судді Демочко Д.О.

при секретарі Цукановій Л.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Приватного виконавця Горелик Євгена Борисовича, третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста» про припинення договору іпотеки, визнання права власності та зняття заборони на відчуження,суд -

ВСТАНОВИВ:

21.09.2020 року позивач звернулася до Першотравневого районного суду Донецької області із позовом до Приватного виконавця Горелик Євгена Борисовича, третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста» про припинення договору іпотеки, визнання права власності та зняття заборони на відчуження.

Позивач обґрунтовував позовні вимоги тим, що відповідач - приватний виконавець Горелик Є.Б. ухвалив постанову про арешт майна боржника, ОСОБА_2 , з яким позивач раніше укладала договір купівлі продажу будинку АДРЕСА_1 . Цей будинок по іпотечному договору від 26.06.2008 року, був залоговим майном, який забезпечив кредитне забов`язання ОСОБА_2 . Після укладання цього іпотечного договору, по позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 11.11.2019 року Першотравневий районний суд Донецької області ухвалив рішення, яким цей договір купівлі-продажу розірвав, припинив право власності ОСОБА_2 та поновив право власності ОСОБА_1 на житловий будинок АДРЕСА_2 .

Про це рішення суду відповідачу не було відомо, тому він ухвалив постанову про арешт майна боржника, ОСОБА_2 , вважаючи що цей будинок належить ОСОБА_2 на праві власності. Як вважає позивач, цими діями відповідач порушив право власності на цей будинок позивача - ОСОБА_1 .

Як зазначає позивач, земельна ділянка на який розташований вказаний будинок також належіть їй на праві власності, що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку від 07.02.2007 року.

На підставі вищевикладеного, позивач просить визнати її право власності на будинок АДРЕСА_2 та зняти заборону на відчуження житлового будинку АДРЕСА_2 та земельної ділянки розташованої за адресою : АДРЕСА_2 , припинити договір іпотеки від 28.06.2008 року.

В судове засідання позивач не з`явилася, надавши до суду письмову заяву про розгляд справи без її участі.

Відповідач Горелик Є.Б. в судове засідання не з`явився, надавши до суду відзив на позовну заяву в якому вказує, що він є неналежним відповідачем, бо договір іпотеки №0256/08/15-N(1), який просить припинити позивач укладено між АК «Форум» та ОСОБА_2 , прав та обов`язків яких вказаний договір і стосується, а він не є стороною вказаного договору. Враховуюче зазначене вважає, що позивачем не вірно обрано спосіб захисту своїх прав та неправильно визначено суб`єктний склад учасників справи.

Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, надавши до суду заяву про розгляд справи без його участі та пояснення третьої особи щодо позову в яком вважає, що в задоволенні позову потрібно відмовити.

Суд, з урахуванням доказів, що є в матеріалах справи встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цих Кодексом випадках.

Відповідно до статті 15 ЦПК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 16 ЦК України).

Отже, зазначені норми визначають об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорене право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспоренні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи. Таким чином, порушення, невизнання або оспорення суб`єктивного права є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту. З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, уповноважених захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси.

Суд повинен установити, чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється порядку іншого судочинства.

За правилами ст.76 ЦПК України , доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч.1 ст.77 ЦПК України ), а доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.6 ст.81 ЦПК України ).

Згідно з ч.2 ст.77 ЦПК України , предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Як вбачається з вимог ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

На підставі ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

При вирішенні даного спору суд керується загальними засадами цивільного законодавства, до яких відносяться справедливість, добросовісність та розумність (п. 6 ч. 1 ст. 3 Цивільного кодексу України), а також основними принципами цивільного судочинства, серед яких важливу роль відіграє принцип пропорційності.

Рішенням Першотравневого районного суду Донецької області від 11.11.2019 року по справі № 263/9258/18 було вирішено припинити право власності ОСОБА_2 та поновлено право власності ОСОБА_1 на житловий будинок , розташований за адресою : АДРЕСА_1 ( а.с.5-6). Дане рішення набрало законної сили, відтак право власності Позивача не є порушеним, а матеріально-правова підстава подання позову в частині визнання права власності на даний будинок на розсуд суду відсутня.

Щодо зняття заборони на відчуження майна.

Відповідно до 1 ст. 181 ЦК України, до нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. ?

Відповідно до ч. 1 ст. 182 ЦК України, право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

Згідно ч. 2 ст. 331 ЦК України, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речовий прав на нерухоме майно від 26.10.2020 року, житловий розташований за адресою: АДРЕСА_1 належить на праві власності ОСОБА_2 ( а.с.38-39).

Рішенням Донецького апеляційного суду від 28.09.2011 року частково задоволено позов Публічного акціонерного товариства «Банк Форум», в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_2 за кредитним договором № 0256/08/15-N від 26.06.2008 року було звернено стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором № 0256/08/15-(1) від 26.06.2011 року - житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 .( а.с.33-37)

Ухвалою Першотравневого районного суду Донецької області по справі 2-160/11 від 27.08.2019 року, було вирішено замінити стягувача з АКБ ««Форум» на Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста» ( а.с.30-32).

Відповідно до ч. 1 ст. 57 ЗУ «Про виконавче провадження», арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Тобто, на даний момент єдиним власником жилого будинку, розташований за адресою: АДРЕСА_1 є ОСОБА_2 , а тому дії приватного виконавця щодо арешту майна божника є правомірними.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позовна вимога зняти заборону на відчуження житлового будинку АДРЕСА_2 та земельної ділянки розташованої за адресою : АДРЕСА_2 задоволенню не підлягає.

26червня 2008 року, між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , було укладено договір купівлі-продажу жилого будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 з належними до нього господарськими та побутовими будівлями та спорудженнями подвір`я.( а.с.11)

Положеннями ч. 1 ст. 694 ЦК України встановлено, що договором купівлі-продажу може бути передбачений продаж товару в кредит з відстроченням або з розстроченням платежу.

Тобто, договір купівлі-продажу жилого будинку від 26 червня 2008 року, укладений між і ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , за своєю правовою природою є договором продажу товару в кредит з розстроченням платежу.

Відповідно до п. 3 Договору купівлі-продажу, сторони своїми підписами під цим договором підтверджують свою згоду на такий порядок розрахунку.

Згідно ч. 1 ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Підписавши договір-купівлі продажу, який містить умову, передбачену абз. 2 п. 1 якою встановлено, що з метою придбання вищевказаного жилого будинку та передачі грошей продавцеві для остаточного розрахунку, ОСОБА_2 укладає кредитний договір з АКБ «Форум» на суму -100 000 доларів США з подальшою передачею цієї нерухомості в іпотеку АКБ «Форум»в м. Маріуполі, ОСОБА_4 , розпорядившись своїм цивільним правом на власний розсуд - відмовилася від права застави (іпотеки) на товар (жилий будинок), передбаченого п. 6 ст. 694 ЦК України, на користь АКБ «Форум».

В абз. 3 п. 2 Договору купівлі продажу жилого будинку визначено, що на підставі ст. 695 ЦК України, якщо покупець не здійснює у встановлений Договором строк повного розрахунку за проданий із розстрочкою платежу житловий будинок, продавець має право відмовитися від договору та вимагати повернення проданого жилого будинку з поверненням покупцеві суми першого внеску.

Позивач відмовилася від договору купівлі-продажу, рішенням Першотравневого районного суду Донецької області від 11.11.2019 року по справі 263/9258/18 її право власності було поновлено, але заявляючи позовну вимогу про припинення договору що був укладений 26 червня 2008 року, між АКБ «Форум» та ОСОБА_2 , позивач обрала спосіб захисту, який у випадку задоволення позову завдасть шкоди Іпотекодержателю.

Відповідно до ст. 33 ЗУ «Про іпотеку», в разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону.

Факт порушення зобов`язань ОСОБА_2 встановлений рішенням апеляційного суду Донецької області від 28 вересня 2011 року по справі № 22-1342/2011. Підписавши договір купівлі-продажу жилого будинку, який містить умову, передбачену абз. 2 п. І позивач прийняла на себе ризик настання відповідних наслідків, в тому числі і наслідок звернення стягнення на предмет іпотеки у випадку невиконання ОСОБА_2 зобов`язання перед АКБ «Форум ».

Ст. 23 ЗУ «Про іпотеку» передбачено, що особа, до якої перейшло право власності на предмет іпотеки, набуває статус іпотекодавця і має всі його права і несе всі його обов`язки за іпотечним договором у тому і обсязі і на тих умовах, що існували до набуття ним права власності на предмет іпотеки.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що підстави припинення іпотеки у зв`язку із поновленням права власності на іпотечне майно ОСОБА_1 - відсутні.

Таким чином, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 3,181,182,331,694 ЦК України, ст.ст. 3,4,10, 12 13,15,16,19,76,77,81, 263-265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ :

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Приватного виконавця Горелик Євгена Борисовича, третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста» про припинення договору іпотеки, визнання права власності та зняття заборони на відчуження- відмовити в повному обсязі.

Повний текст рішення виготовлено 27.08.2021 року.

Апеляційна скарга на рішення Першотравневого районного суду Донецької області, може бути подана до Донецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Д.О. Демочко