ПОСТАНОВА

Іменем України

25 серпня 2021 року м. Кропивницький

справа № 396/368/20

провадження № 22-ц/4809/1404/21

Кропивницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах: головуючого судді Єгорової С. М., суддів: Чельник О. І., Черненка В. В.,

секретар судового засідання Кравченко Я. С.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - ОСОБА_2 ,

представник відповідача - адвокат Бойко Зоя Сергіївна,

третя особа - Новоукраїнська районна державна нотаріальна контора,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 , інтереси якої представляє адвокат Бойко Зоя Сергіївна, на ухвалу Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 30.06.2021 у складі судді Русіної А. А.

УСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог і рішення суду першої інстанції.

13.03.2020 ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Новоукраїнська районна державна нотаріальна контора, про усунення спадкоємця від права на спадкування.

Ухвалою Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 09.06.2021 позов залишено без розгляду.

24.06.2021 від представника відповідача адвоката Бойко З. С. надійшла заява про стягнення з позивача на користь відповідача витрат за надання правничої допомоги у розмірі 10 000 грн.

Заява вмотивована тим, що у відзиві на позовну заяву вказано, що витрати пов`язані з наданням правничої допомоги відповідачем складають 10 000 гривень, відповідно до ч. 5 ст. 142 ЦПК України у разі залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача. Вважає, що суд має покласти на позивача судові витрати понесенні відповідачем в повному обсязі.

Ухвалою Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 30.06.2021 заяву представника відповідача ОСОБА_2 - адвоката Бойко Зої Сергіївни про стягнення судових витрат на правничу допомогу залишено без розгляду.

Суд мотивував свою ухвалу тим, що у поданому 26.10.2020 відзиві представником відповідача лише зазначено, що судові витрати на правничу допомогу відповідача орієнтовно складають 10000,00 грн (документальне підтвердження судових витрат буде подано не пізніше п`яти днів після ухвалення рішення суду). Матеріали справи не містять таких доказів. До постановлення ухвали суду від 09.06.2021 про залишення позову без розгляду, представником відповідача не заявлялось жодних клопотань та заяв про подання доказів на підтвердження понесених відповідачем витрат на правничу допомогу.

Суд зазначив, що клопотання про стягнення витрат на правничу допомогу представником відповідача подано поза межами строку, передбаченого ч. 8 ст.141 ЦПК України, оскільки направлене до суду 18.06.2021, через 9 днів після постановлення ухвали про залишення позову без розгляду, а не протягом п`яти днів після ухвалення рішення.

Представником відповідача не подано заяву про стягнення витрат на правничу допомогу до постановлення судового рішення.

Суд першої інстанції вважав, що заява представника відповідача про відшкодування витрат на правничу допомогу є необґрунтованою, і її слід залишити без розгляду на підставі ч. 8 ст. 141 ЦПК України, як таку, що подана поза межами встановлених законом строків.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

Представник відповідача адвокат Бойко З. С. подала апеляційну скаргу, в якій з підстав порушення судом норм процесуального права ставить питання про скасування вказаної ухвали суду, та ухвалення нового рішення про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрат на оплату професійної правничої допомоги - у розмірі 10 000 грн.

Звертає увагу на те, що при вирішенні її заяви суд мав застосувати норми ч. 5 та ч. 6 ст. 142 ЦПК України, які регулюють розподіл судових витрат у разі визнання позову, закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду.

Ці норми передбачють, що у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.

У випадках, встановлених частинами третьою - п`ятою цієї статті, суд може вирішити питання про розподіл судових витрат протягом п`ятнадцяти днів з дня постановлення ухвали про закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду, рішення про задоволення позову у зв`язку з його визнанням, за умови дотримання відповідною стороною вимог частини дев`ятої статті 141 цього Кодексу.

Відзив на апеляційну скаргу на час розгляду справи не надійшов.

Позивач та третя особа в судове засідання не з`явились, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялись відповідно до вимог ст. 128-131 ЦПК України.

Від представника відповідача адвоката Бойко З. С. на електронну пошту апеляційного суду надійшло клопотання про відкладення розгляду справи на іншу дату у зв`язку із зайнятість у іншому судовому засіданні.

Частиною 2 статті 372 ЦПК України передбачено, що неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Враховуючи, що апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції має бути розглянута протягом тридцяти днів з дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження (ст. 371 ЦПК), відсутні поважні причини неявки відповідача, доводи її представника письмово викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважала за можливе розглянути справу за відсутності учасників справи та їх представників.

Позиція апеляційного суду.

Відповідно до ст. 367, 368 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

З урахуванням вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Заслухавши доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції у межах, передбачених ст. 367 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а оскаржене судове рішення без змін скасуванню з таких підстав.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий судовий розгляд.

Кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч.1 ст.4 ЦПК).

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Оскаржена ухвала суду не відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.

Пунктом 3 частини 1 статті 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Ухвалою Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 09.06.2021 позов залишено без розгляду з підстав систематичної неявки позивача та її представника, причини неявки не повідомили, із заявами про розгляд справи за їх відсутності не звертались (а.с. 220 т. 1).

Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Частинами 7-9 вказаної статті передбачено, якщо інше не передбачено законом, у разі залишення позову без задоволення, закриття провадження у справі або залишення без розгляду позову позивача, звільненого від сплати судових витрат, судові витрати, понесені відповідачем, компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

У випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами, або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Водночас, частинами 5-6 ст. 142 ЦПК встановлено, що у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.

У випадках, встановлених частинами третьою - п`ятою цієї статті, суд може вирішити питання про розподіл судових витрат протягом п`ятнадцяти днів з дня постановлення ухвали про закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду, рішення про задоволення позову у зв`язку з його визнанням, за умови дотримання відповідною стороною вимог частини дев`ятої статті 141 цього Кодексу.

Згідно з положеннями частин першої-четвертої статті 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути спів мірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

В постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі №826/1216/16 вказано, що на підтвердження витрат, понесених на професійну правничу допомогу, мають бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

У матеріалах справи міститься відзив на позовну заяву поданий представником відповідача адвокатом Бойко З. С., в якому зазначено про орієнтований розмір витрат пов`язаних із наданням правничої допомоги (а.с. 124-126 т. 1).

На підтвердження понесених відповідачем ОСОБА_2 витрат на правничу допомогу її представником адвокатом Бойко З. С. до суду було надано: - договір про надання правничої допомоги від 28 травня 2020 року, з описом гонорару за послуги адвоката на загальну суму 10000,00 грн (а.с.227 т.12); - розрахунок суми гонорару за надану правничу допомогу в загальній сумі 10000,00 грн (а.с.228 т.1); - оригінал квитанції №61 від 28.05.2020 про сплату ОСОБА_2 10000 грн (а.с.229 т.1).

Постановляючи ухвалу про залишення позову ОСОБА_1 без розгляду, суд першої інстанції мав вирішити питання про судові витрати, понесені відповідачем на отримання правничої допомоги, відповідно до норм ст. 142 ЦПК України.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає висновки суду про наявність підстав для залишення заяви представника відповідача адвоката Бойко З. С. про стягнення з позивача на користь відповідача витрат за надання правничої допомоги у розмірі 10 000 грн відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України, зроблені з порушенням норм процесуального права, оскаржена ухвала Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 30.06.2021 з цього питання перешкоджає подальшому провадженню у справі і підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду цього питання відповідно до п. п. 3, 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України.

Керуючись ст. 367, 368, 371, 374, 379, 381-384, 389, 390 ЦПК України, Кропивницький апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 , інтереси якої представляє адвокат Бойко Зоя Сергіївна, задовольнити частково.

Ухвалу Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 30.06.2021 скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий С. М. Єгорова

Судді О. І. Чельник

В. В. Черненко