ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/4820/1324/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 серпня 2021 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд у складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Грох Л.М. (суддя-доповідач), Костенка А.М., Спірідонової Т.В.,

секретар судового засідання Чебан О.М.,

з участю сторін,

розглянув у відкритому судовому засіданні справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа ОСОБА_2 , про видачу обмежувального припису за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області в складі судді Карплюка О.І. від 23 червня 2021 року.

Заслухавши доповідача, пояснення учасників процесу, перевіривши матеріали справи, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, суд

в с т а н о в и в :

У червні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про видачу обмежувального припису стосовно ОСОБА_2 строком на шість місяців у вигляді тимчасового обмеження його прав з покладанням на нього обов`язку - заборонити ОСОБА_2 перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою ОСОБА_1 , у будівлі центру реабілітації та соціальної адаптації дітей вулиці загальною площею 685,2кв.м., який розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Заяву мотивовано тим, що на праві користування ОСОБА_1 належить перший поверх площею 184,2 кв. м та другий поверх площею 165,2 кв. м в будівлі центру реабілітації та соціальної адаптації дітей вулиці загальною площею 685,2 кв.м, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

У зазначеному приміщенні вона проживає разом із дітьми ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . Впродовж останніх років їхній батько - ОСОБА_2 вчиняє сварки та суперечки, здійснює психологічний тиск на власних дітей та ОСОБА_1 , зокрема у формі нецензурних лайок, фізичного насильства, що завдає психологічної шкоди ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Впродовж останніх шести місяців до дати подання заяви неправомірна поведінка зі сторони ОСОБА_2 переросла у відкриті погрози та завдання психологічного насильства відносно заявника та членів її сім`ї.

15.01.2020 року ОСОБА_2 , перебуваючи за місцем свого проживання, АДРЕСА_1 , вчинив відносно ОСОБА_1 домашнє насильство, яке полягало у образах та відібранні золотих прикрас, чим могла бути завдана шкода їй психічному та її фізичному здоров`ю. За вчинення психологічного насильства ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 1732 кодексу України про адміністративне правопорушення.

Проте ОСОБА_2 не припинив вчиняти дії насильницького характеру, що завдають шкоди ОСОБА_1 та її дітям.

13.06.2021 року заявниця знову викликала працівників поліції у зв`язку із повторним вчиненням ОСОБА_2 домашнього насильства щодо неї. За наслідками цього виклику службовими особами Національної поліції складено протокол щодо вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 1732 кодексу України про адміністративне правопорушення та видано терміновий заборонний припис стосовно кривдника серії АА №125641 від 13.06.2021 року.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 23 червня 2021 року заяву задоволено.

Видано обмежувальний припис ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 ) строком на шість місяців у вигляді тимчасового обмеження його прав з покладанням на нього наступного обов`язку - заборонити ОСОБА_2 перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою, ОСОБА_1 , у будівлі центру реабілітації та соціальної адаптації дітей вулиці загальною площею 685,2 кв.м, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення суду про видачу обмежувального припису допущено до негайного виконання.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення суду скасувати як незаконне та необґрунтоване і відмовити в задоволенні заяви. На його думку, позивачка не надала суду доказів, які б підтверджували, що протягом останніх шести місяців чи протягом усього часу спільного проживання ним вчинялося психологічне насильство щодо неї та членів сім`ї. Висновок суду, що він постійно вчиняє сварки та суперечки, здійснює психологічний тиск на заявницю та їхніх спільних дітей є упередженим, не підтверджений жодними доказами. 13.06.2021 року саме ОСОБА_1 та ОСОБА_5 спровоковано конфлікт з метою його виселення з житла. Терміновий заборонний припис складено з порушенням вимог законодавства та оспорюється ним в Хмельницькому окружному суді. Сама заявниця не зазначає, що ним щодо неї вчинялося домашнє насильство фізичного характеру. Доказів про те, що відносно нього правоохоронними та судовими органами застосовувалися інші заходи впливу ОСОБА_1 не надано. Домашнього насильства він не вчиняв, то був сімейний конфлікт.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 просить відхилити апеляційну скаргу як безпідставну, а рішення суду залишити в силі. Зазначає, що ОСОБА_2 став прокувати сварки, суперечки, перестав контролювати свою агресію, до моменту винесення судом обмежувального припису, здійснював щодо неї фізичне насильство, що проявлялося у формі приниження, нанесення побоїв, залякування погроз, нецензурних лайок, застосування фізичної сили шляхом штовхання та нанесенні стусанів та заподіював психологічний вплив. З необхідністю захисту себе та своїх дітей вона зверталася по допомогу в Центр сімейного виховання «Моя сім`я», де вони проживали з 01.02.2021 року по 03.06.2021 року і отримали необхідні консультації та допомогу, як родина, що потерпіла від насилля.

Заслухавши учасників справи та перевіривши матеріали справи, суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно зі ст. 375 ЦПК України апеляційний суд залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували в зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 13.04.2021 року.

У них є спільні діти ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , які проживають з матір`ю у АДРЕСА_1 .

Постановою Хмельницького апеляційного суду від 15 квітня 2020 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП України та накладено на нього адміністративне стягнення - штраф 170 грн. Встановлено, що 15.01.2020 року о 11.30 год. ОСОБА_2 , знаходячись за місцем свого проживання в АДРЕСА_1 , вчинив відносно своєї дружини ОСОБА_1 домашнє насильство, а саме умисні дії психологічного характеру, що полягали у образах та відібрані золотих прикрас, чим могла бути завдана шкода психологічному та фізичному здоров`ю потерпілої.

13.06.2021 року відносно ОСОБА_2 винесено терміновий заборонний припис строком на 6 діб, з 14.50 год. 13.06.2021 року до 14.50 год. 19.06.2021 року, оскільки останній 13.06.2021 року близько 11.10 год. перебуваючи за адресою проживання АДРЕСА_1 , вчинив фізичне насильство.

Наведені обставини підтверджуються матеріалами справи.

Задовольняючи заяву, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_2 постійно вчиняє сварки та суперечки, здійснює психологічний тиск на заявницю та їх спільних дітей, постановою Хмельницького міськрайонного суду від 15.04. 2020 року притягувався до адміністративної відповідальності за ст. 173-2 ч. 1 КУпАП України, тому заява про видачу обмежувального припису підлягає задоволенню.

Згідно з пунктами 3, 4, 7, 14 та 17 частини першої статті 1 Закону України № 2229-19 «Про запобігання та протидію домашньому насильству» (далі - Закон № 2229-19) домашнє насильство - це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Психологічне насильство - це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Фізичне насильство - це форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Обмежувальний припис стосовно кривдника - це встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи.

За змістом статті 1 Закону № 2229-19 не мають правового значення мотиви, з яких вчиняється насильство, не є обов`язковою також наявність у діях кривдника ознак адміністративного чи кримінального правопорушення.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 24 та п. 1 ч. 1 ст. 26 Закону № 2229-19 до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належить обмежувальний припис стосовно кривдника, із заявою про видачу якого може звернутися постраждала особа.

Обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків, зокрема: заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

Відповідно до ст. 350-2 ЦПК України заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства або її представником у випадках, визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Розглянувши заяву про видачу обмежувального припису, суд ухвалює рішення про задоволення заяви або про відмову в її задоволенні (ч.1 ст. 350-6 ЦПК).

Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків (оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи).

Згідно з частиною третьою статті 26 цього Закону рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків.

Оцінка ризиків - це оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи (пункт 9 частини 1 статті 1 Закону).

Доводи апеляційної скарги про недоведеність існування підстав для видачі обмежувального припису є безпідставними.

Так, суд першої інстанції правильно констатував, що ОСОБА_2 притягувався до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП України, що встановлено постановою Хмельницького міськрайонного суду від 15 квітня 2020 року ОСОБА_2 .

Останній в ході розгляду вказаної справи визнав свою вину у вчиненні домашнього насильства щодо дружини ОСОБА_1 (умисних діях психологічного характеру - словесних образах, відібранні золотих прикрас).

Крім того, як встановлено апеляційним судом, заявниця разом з неповнолітніми дітьми були зараховані в Центр сімейного виховання «Моя сім`я» (Києво-Святошинський район, с. Святопетрівське), де вони проживали з 01.02.2021 року по 03.06.2021 року у зв`язку з домашнім насильством з боку чоловіка.

Як встановлено з представлених заявницею відеозаписів за 12.06.2021 року, ОСОБА_2 неодноразово висловлював погрози заявниці, підтвердив попередній факт його насильства щодо заявниці - «викинув з машини», а також штовхнув ОСОБА_1

13.06.2021 року щодо ОСОБА_2 складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 173-2 КУпАП, згідно з яким останній вчинив фізичне насильство стосовно ОСОБА_1 . Вказана справа про адміністративне правопорушення № 686/15343/21 перебуває в провадженні Хмельницького міськрайонного суду.

Тоді ж, 13.06.2021 року, за наслідками виклику працівниками поліції у зв`язку з домашнім насильством відносно ОСОБА_1 щодо ОСОБА_2 винесено терміновий заборонний припис - його зобов`язано залишити місце проживання (перебування) постраждалої особи; заборонено вхід та перебування в місці проживання (перебування) постраждалої особи; заборонено будь-яким способом контактувати з постраждалою особою, строком на 6 діб, до 14.50 год. 19.06.2021 року.

З врахуванням наведених обставин, вірогідність продовження чи повторного вчинення ОСОБА_2 домашнього насильства щодо ОСОБА_1 є достатньо високою, відтак правильним є висновок суду першої інстанції про наявність підстав для видачі обмежувального припису - заборони ОСОБА_2 перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою, ОСОБА_1 , у будівлі центру реабілітації та соціальної адаптації дітей вулиці загальною площею 685,2 кв.м по АДРЕСА_1 .

В свою чергу ОСОБА_2 має зареєстроване місце проживання в АДРЕСА_3 , а також є власником житлового будинку в м.Татарбунари Одеської області (а.с.59-61).

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Підстави для скасування оскаржуваного судового рішення в межах доводів апеляційної скарги відсутні.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 23 червня 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повна постанова складена 30 серпня 2021 року.

Судді Л.М. Грох

А.М. Костенко

Т.В. Спірідонова