ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2021 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Деркач Н.М.,

суддів - Ткаченко І.Ю., Пищиди М.М.,

при секретарі - Усик А.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_1 адвоката Перехрест Віталії Едуардівни на ухвалу Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська від 21 жовтня 2021 року про відмову у забезпеченні позову ОСОБА_1 до Дніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області південно-східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Дніпро), Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи», третя особа державний нотаріус Другої кам`янської державної нотаріальної контори Бурдік Світлана Станіславівна, про визнання протиправними дій державного виконавця, визнання протиправною та скасування постанови/протоколу державного виконавця, визнання протиправним та скасування свідоцтва, виданого державним нотаріусом, визнання протиправним та скасування рішення державного нотаріуса, скасування у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запису про право власності , -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом до Дніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області південно-східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Дніпро), Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи», третя особа державний нотаріус Другої кам`янської державної нотаріальної контори Бурдік С.С., про визнання протиправними дій державного виконавця, визнання протиправною та скасування постанови/протоколу державного виконавця, визнання протиправним та скасування свідоцтва, виданого державним нотаріусом, визнання протиправним та скасування рішення державного нотаріуса, скасування у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запису про право власності.

20 жовтня 2021 року представник позивача звернувся до суду з заявою про забезпечення позову, в обґрунтування якої зазначив, що 03 грудня 2007 року між позивачем та АКБ «ТАС- Комерцбанк» укладено кредитний договір №0316/1207/45-005, згідно умов якого (п.1.1.) позивач отримав грошові кошти у вигляді кредиту у розмірі 27100 доларів СІЛА на строк до 03.12.2037 року для придбання нерухомості. З метою забезпечення виконання зобов`язань за вказаним вище кредитним договором 03.12.2007 року між позивачем та АКБ «ТАС- Комерцбанк» укладено іпотечний договір №0316/1207/45-005-2-1, згідно умов якого (п.2) позивач передав в іпотеку належне йому на праві власності нерухоме майно, а саме квартиру АДРЕСА_1 .

21 жовтня 2019 року невідомі особи самовільно, примусово здійснили виселення позивача з квартири шляхом пошкодження вхідних дверей, зміни замків, вивезення всього належного йому майна з квартири. 22 жовтня 2019 року позивач звернувся до Департаменту муніципальних послуг та регуляторної політики Кам`янської міської ради із заявою про отримання інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та дізнався про те, що 27.12.2016 року державним нотаріусом Другої кам`янської державної нотаріальної контори Бурдік С.С. було прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 33218854, згідно якого здійснено реєстрацію права власності на спірну квартиру за новим власником ТОВ «Кредитні ініціативи». Дані обставини дають підстави вважати можливим вжиття Відповідачем-2 інших жорстких та незаконних заходів стосовно нерухомого майна, а саме: квартири АДРЕСА_2 .

Також позивач посилався на те, що має усі підстави вважати, що ТОВ «Кредитні ініціативи» у подальшому ускладнить або унеможливить виконання рішення суду, тому вважав єдиним можливим засобом, передбаченим чинним законодавством, захисту своїх прав та майнових інтересів на даному етапі розгляду справи - забезпечення позову шляхом накладення арешту на спірну квартиру.

Ухвалою Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська від 21 жовтня 2021 року відмовлено у задоволенні заяви про забезпечення позову ОСОБА_1 .

Не погодившись з ухвалою суду, представник позивача звернулася до суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить скасувати ухвалу та задовольнити заяву про забезпечення позову ОСОБА_1 .

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про відсутність підстав для задоволення заяви про забезпечення позову шляхом накладення арешту на спірне нерухоме майно, оскільки станом на теперішній час власником спірної квартири є ТОВ «Кредитні ініціативи», за заявою якого було скасовано заходи забезпечення позову щодо спірної квартири, вжиті ухвалою суду у справі №209/3611/19. Наведені обставини свідчать про можливе відчуження відповідачем квартири, яка є предметом розгляду справи, до вирішення спору по суті, що унеможливить виконання рішення у справі.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач просить залишити її без задоволення з огляду на законність та обгрунтованість ухвали суду першої інстанції.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах заявлених вимог, доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступні обставини.

Відмовляючи у задоволенні заяви про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не доведено, що невжиття заходів забезпечення позову може ускладнити або унеможливити виконання рішення суду, до заяви про забезпечення позову не надано жодних доказів на підтвердження заявлених в ній вимог, а матеріали, додані до позовної заяви, не дають можливості суду встановити власника нерухомого майна станом на дату подання позову та заяви про забезпечення позову, оскільки Інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно датована 22.10.2019 року, що також позбавляє можливості пересвідчитись у наявності чи відсутності заборон відчуження об`єкта нерухомого майна, здійснених під час розгляду цивільної справи № 209/3611/19 за позовом ОСОБА_1 з приводу того ж майна, на яке посилається позивач.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступних підстав.

Згідно зі ст. 149 ЦПК України, суд за заявою сторони має право вжити заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно утруднити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Зазначена правова норма прямо визначає як форму і порядок звернення до суду із заявою про вжиття заходів забезпечення позову, так і підстави для його забезпечення.

Загальною підставою для вжиття заходів забезпечення позову є наявність обставин, які свідчать або дозволяють достовірно припустити, що невжиття таких заходів може істотно утруднити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з ч.1 п.1-10 ст.150 ЦПК України позов забезпечується:1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною вчиняти певні дії;3) встановленням обов`язку вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; 6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; 7) передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини. Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідачів про визнання протиправними дій державного виконавця, визнання протиправною та скасування постанови/протоколу державного виконавця, визнання протиправним та скасування свідоцтва, виданого державним нотаріусом, визнання протиправним та скасування рішення державного нотаріуса, скасування у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запису про право власності на нерухоме майно квартиру АДРЕСА_1 янське. Тобто предметом позову фактично є спірне нерухоме майно.

У заяві про забезпечення позову позивач посилається на імовірність відчуження відповідачами нерухомого майна, і як наслідок - неможливість виконання рішення суду у майбутньому.

Статтями 12 і 81 ЦПК України встановлено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін; учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом, і що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відсутність підстав для вжиття заходів забезпечення позову саме шляхом накладення арешту, врахував невідповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати позивач, позовним вимогам.

Колегія суддів вважає, що обраний вид забезпечення позову у вигляді накладення арешту на квартиру є неспівмірним із заявленими позивачем вимогами та таким, що буде обмежувати права власника та третіх осіб.

Апеляційний суд наголошує, що відповідно до п.5.6.1 Інструкції про проведення виконавчих дій арешт майна полягає у проведенні його опису, оголошенні заборони розпоряджатися ним, а в разі потреби - обмеженні права користування майном або його вилученні в боржника та передачі на зберігання іншим особам.

Апеляційний суд приходить до висновку, що застосування такого засобу забезпечення позову як арешт нерухомого майна позивачем належним чином не вмотивовано і може призвести до безпідставної заборони користуватись майном, що є обмеженням права власності.

Колегія суддів зазначає, що доводи апеляційної скарги про те, що матеріалами справи підтверджено належність спірного нерухомого майна ТОВ «Кредитні ініціативи» висновків суду про відсутність підстав для накладення арешту не спростовують.

При цьому апеляційний суд зауважує, що позивач не позбавлений права звернутися до суду з заявою про забезпечення позову іншим способом, передбаченим нормами ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 259, 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_1 адвоката Перехрест Віталії Едуардівни залишити без задоволення.

Ухвалу Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська від 21 жовтня 2021 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Судді: Н.М. Деркач

І.Ю. Ткаченко

М.М. Пищида