КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №758/6130/20 Головуючий у 1 інстанції: Скрипник О.Г.

Провадження №22-ц/824/10585/2021 Суддя-доповідач: Гаращенко Д.Р.

17 серпня 2021 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді Гаращенка Д.Р.

суддів Сліпченка О.І., Сушко Л.П.,

за участю секретаря Стеблиненко А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою адвоката Руденка Володимира Борисовича представника ОСОБА_1 на ухвалу Подільського районного суду м. Києва від 23 квітня 2021 року в справі за заявою представника позивача Руденка Володимира Борисовича про забезпечення позову ОСОБА_1 до Київської міської ради, Товариства з обмеженою відповідальністю «Будінвест КМ», приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Кравченко Наталії Петрівни про визнання незаконним та скасування рішення, визнання угоди недійсною, скасування рішення про державну реєстрацію речового права,-

ВСТАНОВИВ:

У травні 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Київської міської ради, Товариства з обмеженою відповідальністю «Будінвест КМ», приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Кравченко Наталії Петрівни про визнання незаконним та скасування рішення, визнання угоди недійсною, скасування рішення про державну реєстрацію речового права.

Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 09 листопада 2020 року відкрито провадження в справі.

У лютому 2021 року адвокат Руденко В.Б. представник ОСОБА_1 подав заяву про забезпечення позову, в якій просив заборонити ТОВ «Будінвест КМ» та ТОВ «Екостандарт-Інвест» передавати функції замовника будівництва третім особам, а також заборонити здійснювати підготовчі будівельні роботи та будівельні роботи на земельній ділянці площею 1,0900 га за адресою: АДРЕСА_1 (кадастровий номер: :85:166:0003) до набрання рішенням у справі законної сили.

У мотивування вимог заяви посилався на те, що змістом поданої позовної заяви підтверджуються наміри позивача уберегти земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1 (кадастровий номер: :85:166:0003), площею 1,0900 га, від забудови багатоквартирним жилим комплексом та зберегти її як ділянку зеленої зони міста - частину парку «Крістерова Гірка».

ТОВ «Будінвест КМ» планує на спірній земельній ділянці будівництво багатоповерхового житлового комплексу з об`єктами соціально-громадського призначення та підземним паркінгом.

29 грудня 2017 року ТОВ «Будінвест КМ» при проведенні підготовчих будівельних робіт було зрізано майже 300 здорових дерев, зруйнований дитячий майданчик та був виритий котлован під підземний паркінг багатоповерхового житлового комплексу.

Київською міською радою прийнято рішення №446/8019 від 12 грудня 2019 року «Про розірвання договору оренди земельної ділянки площею 1,0900 га на АДРЕСА_1 від 14.08.2007 р. №85-6-00341(зі змінами, внесеними угодою від 29.05.2017 р.) та врегулювання подальшого використанняуказаної земельної ділянки».

Рішенням Господарського суду міста Києва від 23 листопада 2020 року в справі №910/3359/20 задоволено позов ТОВ «Будінвест КМ» до Київської міської ради про визнання протиправним та скасування рішення №446/8019 від 12 грудня 2019 року.

На даний час рішення Господарського суду міста Києва від 23 листопада 2020 року переглядається в апеляційному порядку за скаргою Київської міської ради.

У випадку набрання законної сили рішенням Господарського суду міста Києва у справі №910/3359/20 ТОВ «Будінвест КМ» матиме підстави для реалізації чергової спроби забудови спірної земельної ділянки, що призведе до нового протистояння між забудовником та місцевою громадою, членом якої є позивач у цій справі ОСОБА_1 .

З огляду на предмет спору, яким є земельна ділянка, що віднесена до території зелених насаджень загального користування та визначена як складова частина пам`ятки природи «Крістерова Гірка», а також вид діяльності та наміри ТОВ «Будінвест КМ» та ТОВ «Екостандарт-Інвест» щодо забудови спірної земельноїділянки, наявні підстави для забезпечення позову шляхом заборони вказаним суб`єктам господарювання вчиняти певні дії (підготовчі та будівельні роботи) стосовно спірної ділянки, а також заборону передавати функції замовника будівництва третім особам.

Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 23 квітня 2021 року заяву представника позивача Володимира Борисовича про забезпечення позову ОСОБА_1 до Київської міської ради, Товариства з обмеженою відповідальністю «Будінвест КМ», приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Кравченко Наталії Петрівни про визнання незаконним та скасування рішення, визнання угоди недійсною, скасування рішення про державну реєстрацію речового правазалишено без задоволення.

Не погоджуючись із ухвалою суду першої інстанції, адвокат Руденко В.Б. представник ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду та постановити нове судове рішення про задоволення заяви ОСОБА_1 забезпечення позову.

В обґрунтування апеляційних вимог вказує, що суд першої інстанції не звернув уваги на те, що жодної діяльності ТОВ «Будінвест КМ» та ТОВ «Екостандарт-Інвест» на спірній земельній ділянці не здійснюють, в тому числі не здійснюють забудову ділянки, а тому дійшов помилкового висновку, що позивач фактично ставить питання про зупинення здійснення господарської діяльності на земельній ділянці.

Звертає увагу й на те, що відповідно доінформації про замовника будівництва з Містобудівних умов та обмежень, затверджених наказом Департаменту містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) від 11.12.2017 року №784, замовниками нового будівництва вказані відповідач ТОВ «Будінвест КМ» та ТОВ «Екостандарт-Інвест» як інвестор.

Обрані види забезпечення позову з огляду на відсутність діяльності відповідача та іншої зацікавленої особи (ТОВ «Екостандарт-Інвест» як інвестора будівництва) вважаютьсянайбільш співмірними із заявленими позовними вимогами, а їх застосування судом не є тотожним задоволенню заявлених позовних вимог.

Також посилається й на те, що помилковим є висновок суду першої інстанції про підтримання рішення Господарського суду міста Києва від 23 листопада 2020 року постановою Верховного Суду від 19 квітня 2021 року в справі №910/3359/20, оскільки на момент звернення із заявою про забезпечення позову ще не було закінчено апеляційне провадження у справі №910/3359/20 за апеляційною скаргою Київської міської ради.

ТОВ «Будінвест КМ» подало відзив на апеляційну скаргу, в якому просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги. Зазначає, що посилання апелянта на судовий розгляд справи №910/3359/20 є необґрунтованими, оскільки рішення Господарського суду міста Києва від 23 листопада 2020 року по справі №910/3359/20 не набрало законної сили. Відтак, у ТОВ «Будінвест КМ» відсутній юридичний документ, який підтверджує його речове право на земельну ділянку кадастровий номер :85:166:0003 по АДРЕСА_1 , що унеможливлює проведення будь-яких робіт на спірній земельній ділянці.

У судовому засіданні адвокат Руденко В.Б. представник ОСОБА_1 підтримав апеляційну скаргу, представник ТОВ «Будінвест КМ» адвокат Дзюбенко Н.В. - заперечувала проти задоволення апеляційної скарги.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися.

Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка у судове засідання сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про день, час та місце розгляду справи не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників процесу, які з`явилися в судове засідання, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню виходячи з наступного.

За змістом частин першої та другої статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до частини першої статті 150 ЦПК України позов забезпечується: 1)накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; 6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; 7) передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору; 8)зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.

Згідно роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, викладених у п. 4 Постанови №9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Метою вжиття заходів забезпечення позову є охорона матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують за його позовом реальне виконання позитивно прийнятого рішення, у разі прийняття такого. Забезпечення позову має бути спрямовано проти несумлінних дій відповідача, який може сховати майно, продати, знищити або знецінити його. Таким чином усуваються утруднення і неможливості виконання рішення.

Забезпечення позову покликано, не порушуючи принципів змагальності і процесуального рівноправ`я сторін, вжити негайних заходів, направлених на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового акта, а також перешкодити спричиненню значної шкоди заявнику.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі №381/4019/18 (провадження №14-729цс19) вказано, що: «співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Розглядаючи заяву про забезпечення позову суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду.»

Як вбачається з позовної заяви ОСОБА_1 звернулася до суду з позовними вимогами про визнання незаконним та скасування рішення Київської міської ради, визнання угоди про поновлення та внесення змін до договору оренди земельної ділянки недійсною, скасування рішення про державну реєстрацію речового права.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, щозаходи забезпечення позову не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної чи фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець.

Як зазначила представник ТОВ «Будінвест КМ» в суді апеляційної інстанції, рішення Господарського суду міста Києва від 23 листопада 2020 року по справі №910/3359/20, яким задоволено позов ТОВ «Будінвест КМ» до Київської міської ради про визнання протиправним та скасування рішення №446/8019 від 12 грудня 2019 року, не набрало законної сили. Відтак, у ТОВ «Будінвест КМ» відсутній юридичний документ, який підтверджує його речове право на земельну ділянку кадастровий номер :85:166:0003 по АДРЕСА_1 , що унеможливлює проведення будь-яких робіт на спірній земельній ділянці.

Крім того, заходи забезпечення позову, які просить застосувати ОСОБА_1 , не відповідають принципам співмірності, збалансованості та розумності.

Колегія суддів вважає, що вжиття запропонованих заявником заходів забезпечення позову є неспівмірним із зазначеними в заяві про забезпечення позову позовними вимогами,.

Крім того, ОСОБА_1 не надано доказів на підтвердження того, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду з огляду на заявлені нею позовні вимоги.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції, ухвала суду постановлена з додержанням норм процесуального права і правильним застосуванням норм матеріального права, і не може бути скасована з підстав, викладених у апеляційній скарзі.

Керуючись ст. ст. 268, 367, 368, 375, 383, 384 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката Руденка Володимира Борисовича представника ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Подільського районного суду м. Києва від 23 квітня 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, касаційному оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складено 18 серпня 2021 року.

Головуючий Д.Р. Гаращенко

Судді О.І. Сліпченко

Л.П. Сушко