Справа № 189/829/21
ЗАОЧНЕ Р І Ш Е Н Н Я
01.09.2021 року смт. Покровське Дніпропетровської області
Покровський районний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого - судді Єдаменко І.В.,
при секретарі - Котляревській А.М.,
представник позивача - ОСОБА_1
третя особа - Блей О.О.
розглянувши у судовому засіданні у залі суду у смт. Покровське цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , третя особа: виконком Великомихайлівської сільської ради Покровського району Дніпропетровської області про позбавлення батьківських прав,
Позивач, ОСОБА_3 звернувся до суду з цивільним позовом, в якому просив позбавити ОСОБА_4 батьківських прав відносно неповнолітніх дітей - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а також ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та призначити ОСОБА_3 опікуном неповнолітніх ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Позов обґрунтований наступним.
Позивач є рідним братом ОСОБА_4 , який є батьком трьох неповнолітніх дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а також ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Батьками неповнолітніх ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а також ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 є ОСОБА_4 та ОСОБА_8 .
ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_8 померла, про що Покровським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області зроблено відповідний актовий запис за №285 та видано свідоцтво про смерть серія НОМЕР_1 .
На теперішній час неповнолітні ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживають разом з позивачем та матір`ю позивача ОСОБА_9 за адресою: АДРЕСА_1 та повністю перебувають на утриманні та вихованні позивача.
Відповідач ОСОБА_4 , не бажає бачити своїх дітей, не цікавиться їхнім життям, не приймає участі у їх вихованні, не піклується про фізичний і духовний розвиток дітей, зокрема, не забезпечує необхідним харчуванням, медичним доглядом, лікуванням дітей, що негативно впливає на їх фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуюється з дітьми взагалі.
Окрім цього, будь-якої матеріальної допомоги від батька ОСОБА_4 неповнолітні діти не отримують взагалі.
ОСОБА_3 вважає, що зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини в зв`язку з винною поведінкою батька (відповідача ОСОБА_4 ), свідомого нехтування ним своїми обов`язками, а тому вони є підставою для позбавлення відповідача батьківських прав.
Окрім цього, позивач ОСОБА_3 у своєму позові зазначає, що він бажає стати опікуном неповнолітніх ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а також ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , оскільки на даний час діти проживають разом з ним та знаходяться на його повному утриманні.
Ухвалою суду від 02.07.2021 року відкрите провадження у справі і справа призначена до розгляду в порядку загального позовного провадження.
Ухвалою суду від 12.08.2021 року закрите підготовче провадження і справа призначена до судового розгляду.
У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_3 адвокат Єланський О.Г. надав суду клопотання про стягнення аліментів на утримання дітей, позовні вимоги підтримав, просив задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечував.
Відповідач про причини неявки суд не повідомив, відзиву, заяв і клопотань не надавав.
Представник третьої особи надав суду письмову заяву, в якій просив позовні вимоги задовольнити, призначити опікуном дітей позивача.
Відповідно до ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
З урахуванням положень ст. ст. 223, 280 ЦПК України та думки позивача щодо заочного розгляду справи, суд вважає за можливе на підставі наявних у справі доказів провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося у зв`язку з неявкою всіх учасників справи.
Дослідивши докази в сукупності з іншими матеріалами справи, суд приходить до наступного висновку.
Як встановлено судом, ОСОБА_4 та ОСОБА_8 зареєстрували шлюб 09.06.2007 року, про що виконавчим комітетом Великомихайлівської сільської ради Покровського району Дніпропетровської області, зроблений актовий запис №7; прізвище дружини після реєстрації шлюбу - ОСОБА_8 (а. с. 7, копія свідоцтва про шлюб, виданого повторно, серія НОМЕР_2 ).
ОСОБА_4 і ОСОБА_8 є батьками ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (копія свідоцтва про народження, виданого повторно, серія НОМЕР_3 , а. с. 4).
ОСОБА_4 і ОСОБА_8 є батьками ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 (копія свідоцтва про народження, виданого повторно, серія НОМЕР_4 , а. с. 5).
ОСОБА_4 і ОСОБА_8 є батьками ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_7 (копія свідоцтва про народження, виданого повторно, серія НОМЕР_5 , а. с. 6).
ОСОБА_8 померла ІНФОРМАЦІЯ_4 у місті Донецьк Донецької області, про що Покровським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, зроблений актовий запис №285 (а. с. 8, копія свідоцтва про смерть, серія НОМЕР_1 ).
ІНФОРМАЦІЯ_9 народився ОСОБА_3 , батьками якого є ОСОБА_12 та ОСОБА_9 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_6 від 08.02.1980 року (а. с. 16).
ІНФОРМАЦІЯ_10 народився ОСОБА_4 , батьками якого є ОСОБА_14 та ОСОБА_9 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_7 , виданого повторно 08.02.2012 року (а. с. 15).
Згідно довідок про реєстрацію місця проживання особи від 27.11.2017 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , з 27.11.2017 року по теперішній час зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 (а. с. 12-14).
Відповідно до акту обстеження матеріально-побутових умов проживання ОСОБА_4 №89 від 16.04.2021 року комісія у складі голови опікунської ради Сидорук Лілії Яківни, начальника служби у справах дітей Блей Олени Олександрівни, провела обстеження матеріально-побутових та санітарно-гігієнічних умов проживання родини ОСОБА_4 , за адресою: АДРЕСА_1 . В родині виховується троє малолітніх дітей: ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_7 . Комісією встановлено, що родина проживає у будинку бабусі ОСОБА_9 . Зі слів ОСОБА_15 вихованням дітей займається вона та ОСОБА_3 (її син). Загальна площа будинку 46,5 кв.м., житлова площа- 30,2 кв.м., в будинку 3 житлові кімнати, у двох з яких проживають хлопці. У кожного з них є власне ліжко, місце для виконання домашнього завдання та спільних ігор. В будинку чисто, охайно. Діти забезпечені посезонним одягом, взуттям. У родини є необхідна побутова техніка: телевізор, холодильник. Запас продуктів харчування в достатній кількості, свіжа випічка. На питання де батько дітей, ОСОБА_9 відповіла, що не спілкується з ним з листопада 2020 року. З її слів місце перебування його невідоме, засоби зв`язку відсутні. Він спілкується з дітьми, не відвідує їх, не телефонує, не цікавиться їх навчанням, вихованням та проблемами. Діти: ОСОБА_5 та ОСОБА_6 навчаються у Великомихайлівській ЗОШ І-ІІІ ступенів, ОСОБА_7 відвідує ЗДО «Ясочка» (а. с. 9).
Процедура, підстави та правові наслідки позбавлення батьківських прав передбачені нормами СК України (статті 164-167).
У відповідності до ст. 165 Сімейного Кодексу України «Право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один із батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина…» та п. 18 Постанови N 3 Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30 березня 2007 року право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.
Пунктом 2 ч.1 ст. 164 Сімейного Кодексу України передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.
Згідно п. 16 Постанови Пленуму Верховного суду України N 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» «Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років і тільки з підстав, передбачених ст. 164 Сімейного Кодексу України».
Відповідно до вимог ч. 8 ст. 7 СК України, регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї.
Статтею 150 Сімейного Кодексу України передбачено, що батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, що принижують людську гідність дитини.
Згідно з ст. 164 Сімейного Кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.
Верховний Суд України в ч. 2 п. 16 Пленуму «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» N 3 від 30 березня 2007 року розтлумачив, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.
Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
В п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України N 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» зазначено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, а крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.
Згідно зі ст.180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Згідно ч. ч. 2,3 ст. 150 Сімейного Кодексу України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, повинні забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.
Згідно до ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.
Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами.
Позивач ОСОБА_3 в обґрунтування своїх позовних вимог про позбавлення батьківських прав ОСОБА_4 відносно малолітніх дітей - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , а також ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , посилається на те, що підставою для позбавлення батьківських прав є ухилення батька від виконання обов`язків по вихованню та утриманню дітей.
В пункті 15, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема, ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
Згідно з ч. 5,6 ст. 19 СК України, орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних в результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини.
Відповідно до ст. 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року Держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини.
Положенням Конвенції про права дитини та ч. ч. 7, 8 ст. 7 СК України передбачено, що при вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з як найкращого забезпечення інтересів дітей.
У принципі 6 Декларації прав дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння, вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості, при цьому, малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своїми батьками.
Доводи позивача, про те, що відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, життям синів не цікавиться, турботи про їх виховання та розвиток не проявляє, відповідачем не спростовані.
Крім того, ОСОБА_4 належним чином повідомлявся судом про час та місце розгляду справи, але він до суду не з`явилася, заперечень проти позову не надав, тобто свідомо нехтує своїми правами та обов`язками стосовно дітей, що також свідчить про відсутність інтересу батька до дітей.
Існування обставин, які перешкоджають участі відповідача у матеріальному утриманні, спілкуванні та вихованні дітей, судом не встановлено.
З урахуванням цих обставин та встановлених фактів, суд погоджується з висновком органу опіки та піклування виконавчого комітету Великомихайлівської сільської ради, який затверджений рішенням виконавчого комітету Великомихайлівської сільської ради Покровського району Дніпропетровської області №27 від 21.04.2021 року.
Статтями 12, 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Відповідачем не надано жодних доказів, які б спростовували вищевказані обставини.
Суд вважає, що матеріали справи містять достовірні відомості, які свідчать про навмисне та злісне невиконання відповідачем своїх обов`язків по вихованню своїх матолітніх дітей - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , а також ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , оскільки протягом тривалого часу відповідач не проявляє відносно синів належної турботи та уваги, не приймає участі у їх вихованні та утриманні, не піклується про стан її здоров`я та розвитку, не спілкується з дітьми, хоча зобов`язаний це робити та має таку можливість.
Приймаючи до уваги обставини справи, враховуючи свідоме нехтування ОСОБА_4 своїми батьківськими обов`язками по відношенню до матолітніх дітей - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , а також ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , суд прийшов до висновку, що відповідач систематично, свідомо, протягом тривалого часу не виконує батьківських обов`язків, передбачених ст. ст. 150, 153, 180 Сімейного Кодексу України, по відношенню до своїх малолітніх синів, а тому позбавлення батьківських прав відповідача є єдиним можливим засобом забезпечення дітям належного життя та розвитку.
Відповідно до ч. 3 ст. 60 ЦК України, суд встановлює опіку над малолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування.
Відповідно до узагальнень практики розгляду судами справ, пов`язаних із позбавленням батьківських прав, поновленням батьківських прав, усиновленням, установленням опіки та піклування над дітьми Верховного суду України від 11.12.2008р. та відповідно до положень частин 3, 4 ст. 60 ЦК України суд призначає опікуна або піклування за поданням органу опіки та піклування. Вбачається, що замість подання у матеріалах справи може бути наявний офіційний висновок чи інший документ органу опіки та піклування, який свідчить про згоду цього органу на призначення певної особи опікуном або піклувальником.
Відповідно до ст. 244 Сімейного Кодексу України опікуном, піклувальником дитини може бути за її згодою повнолітня дієздатна особа. При призначенні дитині опікуна або піклувальника органом опіки та піклування враховуються особисті якості особи, її здатність до виховання дитини, ставлення до неї, а також бажання самої дитини.
Відповідно до ст. 249 Сімейного Кодексу України опікун, піклувальник зобов`язаний виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, психічний, духовний розвиток, забезпечити одержання дитиною повної загальної середньої освіти. Опікун, піклувальник має право самостійно визначати способи виховання дитини з урахуванням думки дитини та рекомендацій органу опіки та піклування.
Таким чином, виходячи з норм цивільного та сімейного законодавства, опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Фізична особа може бути призначена опікуном або піклувальником лише за її письмовою заявою. Опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника.
Таким чином, суд вважає, що позивач ОСОБА_3 є рідним дядьком малолітніх матолітніх дітей - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , а також ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , та є особою, яка може бути піклувальником цих дітей .
Відповідно до ч. 3 ст. 166 Сімейного кодексу України, при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року N 789-XII та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Статтею ст. 51 Конституції України гарантовано, а ст. 180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України).
Відповідно до вимог ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.
У відповідності до ч. 1-3 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття.
Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 цього Кодексу.
Згідно з роз`ясненнями, викладеними у п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року N 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.
Наведені норми імперативно закріплюють обов`язок батьків утримувати дітей до досягнення ними повноліття.
Згідно позову суд вбачає, що відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, допомоги на утримання трьох своїх синів не надає та їх вихованням не займається, а тому кошти на утримання дітей (аліменти) підлягають присудженню за рішенням суду.
Матолітні діти - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , а також ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , повністю перебувають на утриманні позивача ОСОБА_3 , який забезпечує дітей усім необхідним для забезпечення гармонійного розвитку дітей.
ОСОБА_4 кошти на утримання своїх дітей не надає.
З урахуванням вищевикладеного суд вважає за можливе стягнути із ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 на утримання матолітніх дітей - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , аліменти у розмірі 1/2 частини всіх видів його доходу (заробітку) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Стягнення аліментів у частці заробітку (доходу) батька, матері має ціль найбільш повно захищати інтереси дітей, забезпечити їм не тільки необхідні кошти для існування, але і зберегти по можливості той рівень життя, який діти мали при сумісному проживанні з батьком.
Суд вважає визначений розмір аліментів достатнім та справедливим. Стягнення аліментів у такому розмірі відповідатиме вимогам закону та інтересам дітей, не порушить прав сторін.
Відповідно до п. 1 ч.1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.
На підставі ст. 191 СК України, аліменти з відповідача підлягають стягненню з моменту пред`явлення позову до суду, тобто з 25.06.2021 року і до досягнення дітьми повноліття.
Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, а саме судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог про позбавлення батьківських прав, тому з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 підлягає стягненню судовий збір у розмірі 908,00 грн., який був сплачений позивачем при подачі позовної заяви.
На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 12, 81, 141, 247, 263-265, 280-283 ЦПК України, суд,-
Позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , третя особа: виконком Великомихайлівської сільської ради Покровського району Дніпропетровської області про позбавлення батьківських прав - задовольнити повністю.
Позбавити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , батьківських прав відносно його матолітніх дітей - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_7
Встановити опіку над матолітніми дітьми - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , призначивши їхнім опікуном ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_8 .
Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , на користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_9 (зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_8 ), аліменти на утримання матолітніх дітей - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , у розмірі 1/2 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 25.06.2021 року до досягнення дітьми повноліття.
Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , на користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_9 (зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_8 ) 908,00 грн. (дев`ятсот вісім гривень 00 коп.) судового збору за подання позовної заяви про позбавлення батьківських прав.
Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Покровський районний суд Дніпропетровської області в 30-денний строк з дня проголошення рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення буде виготовлено до 06.09.2021 року.

Суддя І.В. Єдаменко

01.09.2021