Ширяївський районний суд Одеської області
20.04.2021 Справа №: 518/179/21 Провадження № 2/518/244/2021
Рішення

ІмЕНЕм УкрАїни

20 квітня 2021 року

Ширяївський районний суд Одеської області у складі:

Головуючого судді Тарасенко М.С.

при секретарі судового засідання Шевчук Г.С.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Ширяївського районного суду Одеської області з позовною заявою до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів, в якій просить суд зменшити розмір аліментів, які він сплачує на користь ОСОБА_2 на утримання малолітньої дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі виконавчого листа по справі 518/1443/19 виданого 04.03.2020 року Ширяївським районним судом Одеської області в твердій грошовій сумі у розмірі 5000,00 гривень, щомісячно, починаючи з дня подачі позову, тобто з 12.11.2019 року, до досягнення дитиною повноліття до ІНФОРМАЦІЯ_2 , з 5000,00 гривень на 1000,00 гривень, а також звільнити від сплати заборгованості по сплаті аліментів за період з жовтня 2020 року по січень 2021 року в загальному розмірі 15488,00 гривень, зменшити розмір заборгованості по сплаті аліментів ОСОБА_1 , що виникла за період з січня 2020 року по жовтень 2020 року з 40 868,67 гривень до 2000,00 гривень.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що після ухвалення рішення про стягнення з нього аліментів на утримання дитини, стан його здоров`я ОСОБА_1 погіршився. 24.11.2020 року Медико-соціальною експертною комісією встановлено позивачу другу групу інвалідності, у зв`язку з чим позивач втратив здатність працювати в звичайних виробничих умовах та наразі єдиним джерелом його доходу є пенсія по інвалідності, загальний розмір якої на місяць складає 1 638,00 гривень, з якої на підставі виконавчого листа № 518/1443/19, виданого 04.03.2020 року Ширяївським районним судом Одеської області стягується 50% на погашення аліментів.

06.04.2021 року від відповідачки ОСОБА_2 до суду надійшов відзив на позовну заяву відповідно до якого відповідачка просить в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі, посилаючись на те, що протягом всього часу стягнення аліментів позивач ухиляється від їх сплати, станом на 31.03.2021 року борг позивача складає - 59 206,67 гривень, всі витрати по утриманні сина несе вона сама, також на її утриманні перебуває ще одна дитина від попереднього шлюбу. Відповідач вважає, що позивачем необґрунтовано розмір аліментів в сумі 1000,00 гривень, не надано жодних доказів, підтверджуючих того, що саме такий розмір аліментів може забезпечити рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

20.04.2021 року надійшла відповідь на відзив згідно якої позивач зазначив, що він не відмовляється та ніколи не відмовлявся від сплати аліментів на утримання сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь колишньої дружини - ОСОБА_2 , про те готовий виконувати обов`язок з утримання сина та інші батьківські обов`язки з урахуванням реальних можливостей, фінансового становища та стану здоров`я.

Відповідно до ст. 279 Цивільного процесуального кодексу України, розгляд даної справи здійснюється у порядку спрощеного позовного провадження, з викликом сторін.

Позивач у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, наполягає на задоволенні позовних вимог.

Відповідач у судове засідання не з`явилась, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, заперечує проти задоволення позовних вимог.

Суд, дослідивши матеріали справи, з урахуванням заяв учасників справи, оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, приходить до висновку, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що рішенням Ширяївського районного суду Одеської області від 26.02.2020 року з ОСОБА_1 стягнуто на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання малолітньої дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 5000,00 гривень, щомісячно, починаючи з дня подачі позову, тобто з 12.11.2019 року, до досягнення дитиною повноліття до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Постановою Одеського апеляційного суду від 29.09.2020 року рішення Ширяївського районного суду Одеської області від 26.02.2020 року залишено без змін.

Як вбачається з матеріалів справи, заява про примусове виконання виконавчого листа № 518/1443/19 виданого 04.03.2020 року Ширяївським районним судом Одеської області, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання малолітньої дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі у розмірі 5000,00 гривень, подана до Ширяївського районного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) 04.03.2020 року.

Відповідно до довідки наданій Ширяївським районним відділом державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) за вих. № 1434 від 02.02.2021 року розмір заборгованості ОСОБА_1 по аліментах станом на 01.02.2021 року складає 56 356,67 гривень.

Відповідно до ч.1 ст.192 Сімейного кодексу України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом змінено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось з них.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст.27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27.02.1991 року, кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно із статтею 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатного чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

При розгляді справи про стягнення аліментів при визначенні їх розміру, суд повинен враховувати також стан здоров`я та загальний матеріальний стан того з батьків дитини, з якого вони будуть стягуватися. Свідченням матеріального становища платника аліментів, є величина витрат на утримання особою себе та членів своєї сім`ї.

Відповідно до ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Статтею 183 Сімейного кодексу України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

У відповідності до ч.1 ст.184 Сімейного кодексу України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Дана норма передбачає можливість визначення судом в окремих випадках розміру аліментів на утримання дитини у твердій грошовій сумі, а не у частці від заробітку платника аліментів. Стягнення аліментів у твердій грошовій сумі є можливим за наявності певних обставин, що унеможливлюють сплату аліментів у частці від заробітку (доходу), приблизний перелік яких наводиться у частині 1 даної статті. Необхідність встановлення розміру аліментів у твердій грошовій сумі може виникнути за наявності у платника аліментів нерегулярного або мінливого доходу, або отримання частини доходу в натурі. У такому випадку стягнення аліментів на дитину у частці від доходу її матері або батька може призвести до істотної різниці у розмірі аліментів, які отримує дитина щомісяця, що у свою чергу негативно вплине на забезпечення дитини. Стягнення аліментів у твердій грошові сумі дозволяє забезпечити більшу стабільність щодо утримання дитини. Також доцільно стягувати аліменти у твердій грошовій сумі у випадку отримання платником аліментів заробітку або доходу повністю в натурі або в іноземній валюті, що можна віднести до інших обставин, які мають істотне значення, відповідно до змісту ч.1 даної статті.

У зв`язку з тим, що матеріальне становище, сімейний стан, а також стан здоров`я платника аліментів або їх одержувача можуть протягом часу наявності аліментного зобов`язання змінюватися, законом передбачено, що за позовом якоїсь із цих осіб суд вправі змінити раніше встановлений розмір аліментів як в сторону їх зменшення, так і в сторону їх збільшення.

У разі задоволення позову аліменти на дитину у зміненому розмірі будуть стягуватися від дня набрання чинності рішення суду.

Під зміною матеріального положення сторін розуміється як покращення, так і погіршення майнового положення платника або одержувача аліментів.

Заявляючи вимоги про зменшення розміру аліментів, позивач повинен їх обґрунтувати, тобто надати належні, достатні та допустимі докази на їх підтвердження. Наявність підстав для зменшення розміру аліментів, мають бути викликані саме особливими обставинами.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 ЦПК України).

Згідно із ч. 2 ст. 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 6 ст. 81 ЦПК України).

Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття.

Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності.

Положеннями статті 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789 ХІІ(78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового та духовного розвитку. Сюди входить належне харчування, житло, одяг. Батьки несуть відповідальність за забезпечення належного життєвого рівня дитини. Держава має вживати необхідних заходів щодо надання допомоги батькам у здійсненні цього права.

У § 54 рішення Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) від 07 грудня 2006 року № 31111/04 у справі «Хант проти України» зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага (рішення у справі «Олсон проти Швеції» (№ 2) від 27 листопада 1992 року, Серія A, № 250,ст. 35-36, § 90) і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків.

Згідно з частиною другою статті 197 Сімейного Кодексу України за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв`язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення.

Частиною першою статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Аналіз зазначених правових норм дає підстави для висновку про те, що платник аліментів може бути звільнений за рішенням суду від сплати заборгованості за аліментами, у разі якщо доведе суду наявність тяжкої хвороби або іншої обставини, що має істотне значення.

Між тим, передбачених ст. 197 Сімейного Кодексу України обставин, які є підставами для звільнення платника аліментів від сплати заборгованості за аліментами, судом за розглядом справи не встановлено.

Також суд вважає, що доводи позивача про втрату здатності працювати в звичайних виробничих умовах не підтверджується належними та допустимими доказами, крім того, надавши довідку щодо отримання пенсії по інвалідності другої групи, позивач не довів відсутність у нього інших доходів, не підтвердив погіршення його майнового стану за період постановлення вищевказаного рішення.

Враховуючи вищевикладені обставини та норми чинного законодавства, розглянувши справу в межах заявлених вимог та наданих сторонами доказів, які оцінені судом в їх сукупності, суд, за своїм внутрішнім переконанням, дійшов до висновку про необґрунтованість позовних вимог про зменшення розміру аліментів, а також про звільнення від сплати заборгованості за аліментами, оскільки позивач не надав належних, достовірних та достатніх доказів на підтвердження наявності будь-яких передбачених частиною другою статті 197 СК України обставин, що мають істотне значення та могли бути підставою для звільнення від сплати заборгованості за аліментами, що є його процесуальним обов`язком в силу статей 12, 81 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10, 12, 141, 265, 279, 354 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складений 20.04.2021 року.

Суддя М.Тарасенко