УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 568/1129/21

Провадження № 2/568/917/21

28 серпня 2021 р. м.Радивилів

Суддя Радивилівського районного суду Рівненської області Сільман А.О., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Спец Комплект Постач» про витребування трудової книжки та стягнення середнього заробітку за час затримки видачі трудової книжки при звільненні,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Радивилівського районного суду Рівненської області з позовом до ТОВ «Спец Комплект Постач» про витребування трудової книжки; стягнення середнього заробітку за час затримки видачі трудової книжки при звільненні та моральної шкоди.

Ухвалою від 16.08.21 р. в задоволенні клопотання про звільнення або відстрочку сплати судового збору відмовлено, позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення встановлених недоліків, а саме: надати докази сплати судового збору; докази на підтвердження позовних вимог та письмові обгрунтування позовних вимоги.

На виконання вимог ухвали від 16.08.21 р. ОСОБА_1 повторно подала клопотання про відстрочення сплату судового збору, посилаючись на ті ж доказа, які були додані до первинного клопотання. Крім того, долучила свідоцтва про народження дітей.

Суд враховує, що питання звільнення від сплати судового збору та відстрочення сплати судового за клопотанням ОСОБА_1 вирішено ухвалою від 16.08.21 р.. При цьому, судом досліджено дакази, надані в обгрунтування клопотання про звільнення або відстрочення сплати судового збору.

Разом з тим, суд зазначає, що свідоцтво про народження дітей не є належним доказом на підтвердження доводів позивача про відстрочення сплати судового збору.

Питання про відстрочення, розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати регулюється Законом України "Про судовий збір".

Так, положеннями ст.8 вказаного Закону, передбачено, що враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі.

У статті 129 Конституції України передбачено, що однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Креуз проти Польщі" від 19 червня 2001 року зазначено, що вимога сплати зборів цивільними судами у зв`язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права доступу до суду (пункт 60).

Вирішуючи клопотання про відстрочення від сплати судового збору за подання позовної заяви, суд врахував, що зазначені заявником обставини не є безумовними підставами для звільнення від сплати судового збору, а є лише правом суду.

Аналіз клопотання про відстрочення від сплати судового збору свідчить, що вказані обставини, не можуть вважатись достатньою підставою для відстрочення сплати судового збору. Оскільки, в жодній мірі не характеризують майновий стан позивача на підтвердження неможливості сплати судового збору та відсутності інших коштів для сплати судового збору на момент подання позовної заяви. Такими документами, наприклад, можуть бути довідки про доходи (зокрема і фіскальних органів), про склад сім`ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім`ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка фіскального органу про перелік розрахункових та інших рахунків, тощо.

Суд враховує, що клопотання позивача про відстрочення сплати судового збору було предметом розгляду в суді.

Оскільки наведені доводи та надані документи не є беззаперечними доказами, які підтверджують скрутний майновий стан заявника та відсутність у нього можливості сплатити судовий збір, та не дають змоги в повній мірі оцінити його майновий стан на час звернення в суд, у задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору за подання позовної заяви необхідно відмовити.

Крім того, ухвалою від 16.08.21 р. зобов`язано позивача надати суду докази на підтвердження позовних вимог. Зокрема, в ухвалі зазначено, що позивач не зазанчає якими доказами підтверджується завдання моральної шкоди, не надано доказів негативного впливу на психоемоційний стан у зв`язку із допущеними порушеннями.

Однак, на виконання вимог ухвали суду, позивач не надав длокази на підтвердження позовних вимог.

Відповідно до ч.3 ст.185ЦПК України якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Згідно з ч. 5, 6 ст.185ЦПК України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи. Про повернення позовної заяви суд постановляє ухвалу.

Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню позивача із позовною заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Враховуючи, що позивач не виконав вимог ухвали суду від 16.08.21 р. в частині подання доказів сплати судового збору та доказів на підтвердження позовних вимог про стягнення моральної шкоди, суд дійшов висновку про повернення позовної заяви позивачу.

Керуючись ст.ст.185, 353, 354 ЦПК України,

УХВАЛИВ :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ТОВ «Спец Комплект Постач» про витребування трудової книжки та стягнення середнього заробітку за час затримки видачі трудової книжки при звільненні- повернути позивачу.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Рівненського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя А.О.Сільман