КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа 761/8252/20 Головуючий у І-й інстанції - Мальцев Д.О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 серпня 2021 року Київський апеляційний суд в складі суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого - Заришняк Г.М.

Суддів - Рубан С.М., Кулікової С.В.

розглянув у порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою адвоката Рибченка Олександра Георгійовича, діючого в інтересах ОСОБА_1 , на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 07 серпня 2020 року в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И В :

У березні 2020 року ОСОБА_2 звернулася в суд з позовом до відповідача про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, в якому просила суд стягнути з ОСОБА_1 на її користь відшкодування завданої матеріальної шкоди у розмірі 51 080,00 грн. та стягнути завдану моральну шкоду у розмірі 20 000,00 грн.

В обґрунтування позову вказувала, що 01.11.2019р. в квартирі АДРЕСА_1 , що належить їй на праві власності, сталося залиття внаслідок засмічення стояка каналізації з квартири АДРЕСА_2 . У відповідності до акта обстеження від 07.11.2019 р., залиття квартири АДРЕСА_1 , трапилось внаслідок засмічення стояка каналізації з квартири АДРЕСА_2 . Крім того, встановлено, що в квартирі АДРЕСА_2 , яка розташована по стояку поверхом вище, проводяться ремонтно-будівельні роботи. Внаслідок проведеної прочистки мереж каналізації працівниками приватної фірми у присутності свідків було вилучено з каналізаційної труби будівельне долото довжиною приблизно 20 см, що послужило основною причиною засмічення труби. Позивач зазначала, що ремонт, який проводиться відповідачем, спричиняє залиття квартири позивача не вперше, зокрема, у 2017 році Шевченківським районним судом м. Києва вже було стягнуто з відповідача на користь позивачки збитки, завдані внаслідок залиття квартири, що сталося в грудні 2016 року.

Експертним дослідженням, здійсненим на замовлення позивачки, встановлено, що вартість ремонтно-будівельних робіт, проведення яких необхідне для усунення пошкоджень квартири АДРЕСА_1 , що виникли внаслідок залиття, складає 39 605,00 грн. Поряд з цим, за проведення експертного будівельно-технічного дослідження позивачкою було сплачено 9 475,00 грн., та за прочистку мереж каналізації із застосуванням спецтехніки сплачено 2 000,00 грн., які також позивач просила стягнути на її користь.

При цьому також вказувала, що у зв`язку із залиттям було порушено звичний спосіб життя позивачки, істотно пошкоджена її власність, відновлення якої потребує значних зусиль, з огляду на що позивач просила стягнути на її користь моральну шкоду у розмірі 20 000,00 грн.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 07 серпня 2020 року позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 в рахунок відшкодування завданої матеріальної шкоди 51 080,00 грн. та в рахунок відшкодування моральної шкоди 20 000,00 грн. та судовий збір у розмірі 840,80 грн.

В апеляційній скарзі адвокат Рибченко О.Г., діючий в інтересах ОСОБА_1 , посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким в задоволені позову ОСОБА_2 відмовити в повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

За змістом ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 17 червня 2021 року дану справу призначено до розгляду в порядку письмового провадження у відповідності до ч.1 ст. 369 ЦПК України.

В поданому відзиві на апеляційну скаргу представник позивачки заперечував проти апеляційної скарги представника відповідача, вказуючи на її необґрунтованість.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність й обґрунтованість постановленого рішення суду в цій частині, колегія суддів вважає, що апеляційна підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 151 ЖК України, громадяни, які мають в приватній власності жилий будинок (квартиру), зобов`язані забезпечувати його схоронність, проводити за свій рахунок поточний і капітальний ремонт.

Як вбачається з матеріалів справи і це було встановлено судом, що 01.11.2019 р. в квартирі АДРЕСА_1 , що належить на праві власності позивачці ОСОБА_2 , внаслідок засмічення стояка каналізації з розташованої поверхом вище квартири АДРЕСА_2 цього будинку сталося залиття.

У відповідності до акта обстеження від 07.11.2019 р., складеного комісією у складі інженера- інспектора технічної дільниці №2 ОСОБА_5 - голови комісії, слюсаря-сантехніка ОСОБА_6, слюсаря-сантехніка ОСОБА_3 , призначеною директором ПП «УЦНМ» ОСОБА_4 , залиття квартири АДРЕСА_1 трапилось внаслідок засмічення стояка каналізації з квартири АДРЕСА_2 цього будинку. Крім того, вказаним актом встановлено, що в квартирі АДРЕСА_2 , яка розташована по стояку поверхом вище, проводяться ремонтно-будівельні роботи. Окрім того, у зазначеному акті вказано про те, що працівниками аварійної служби Шевченківського району м. Києва 02.11.2019 р. проводилась прочистка каналізаційного стояка, прочистити не вдалося. 02.11.2019 р. власними силами власника квартири АДРЕСА_3 було викликано приватну фірму та виконано прочистку мереж каналізації із застосуванням спецтехніки.

Відповідно до висновку експерта №11-2019/1 від 12.12.2019 р., складеного судовим експертом Центральної експертно-кваліфікаційної комісії при Міністерстві юстиції України Шкребтієм В.Г., вартість ремонтно-будівельних робіт, проведення яких необхідне для усунення пошкоджень оздоблення квартири АДРЕСА_1 , що виникли внаслідок залиття, складає 39 605,00 грн. ( з урахуванням ПДВ та без урахування фізичного зносу).

За проведення експертного будівельно-технічного дослідження позивачем було сплачено 9 475,00 грн., що підтверджується актом здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 12.12.2019 р. до Договору №11-2019/1 від 25.11.2019р.

Окрім того, за прочистку мереж каналізації із застосуванням спецтехніки позивачем сплачено 2 000,00 грн., що вбачається з товарного чеку від 02.11.2019р.

Відповідачем не надано суду будь-яких переконливих доказів, які б спростовували вказаний висновок експерта та зазначені вище витрати позивача, пов`язані із залиттям квартири з вини відповідача.

Відповідно до ч. 3 ст. 386 ЦК України, власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди.

Згідно з частинами 1 та 2 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Відповідно до ст. 1192 ЦК України, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Таким чином, цивільне законодавства в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини, якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди.

Відповідно до вимог ст.ст.12, 81 ЦПК України, розгляд і вирішення цивільних справ у судах проводиться на засадах змагальності. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

В справі відсутні будь-які переконливі та належні докази, які б свідчили про те, що залиття належної позивачу квартири сталося не з вини відповідача, а відбулося з вини інших осіб, чи спростовували б вказаний розмір заподіяної позивачеві внаслідок залиття матеріальної шкоди.

Виходячи із визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності й диспозитивності цивільного процесу, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про те, що саме відповідач в силу закону має нести відповідальність за спричинену шкоду.

Разом з тим, відповідно до вимог ч.2 ст.22 ЦК України збитками є:

1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки);

2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Як слідує з висновку експерта №11-2019/1 від 12.12.2019 р. та доданого до нього локального кошторису на будівельні роботи №2-1-1, вартість ремонтно-будівельних робіт, проведення яких необхідне для усунення пошкоджень оздоблення квартири АДРЕСА_1 , що виникли внаслідок залиття, складає 39 605,00 грн. та включає в себе вартість податку на додану вартість в сумі 6 629 грн. Разом з тим, суду не приведено доказів, які б підтверджували, що позивачка уклала угоду з юридичною особою-платником ПДВ на виконання будівельних робіт по відновленню оздоблення квартири, пошкодженого в результаті затоплення, та сплатила або місить сплатити податок на додану вартість.

Оскільки відповідно до вимог закону відшкодуванню підлягають лише реальні збитки, колегія суддів вважає необхідним зменшити стягнуту на користь позивача матеріальну шкоду на суму врахованого податку на додану вартість в розмірі 6 629 грн., що становитиме 32 976 грн.

Таким чином, з урахуванням реального розміру заподіяної позивачу матеріальної шкоди та витрат, пов`язаних з оплатою проведення експертного будівельно-технічного дослідження, в сумі 9475грн., а також сплачених позивачем 2 000 грн. за прочистку мереж каналізації із застосуванням спецтехніки, на користь ОСОБА_2 підлягають стягненню з відповідача кошти в сумі 44 451грн. ( 39 605,00 - 6 629+2000 + 9 475,00= 44 451).

За таких обставин, рішення суду в частині відшкодування з відповідача матеріальної шкоди необхідно змінити, зменшивши розмір стягнутої судом на користь позивача матеріальної шкоди з 51 080 грн. до 44 451грн.

Що стосується висновків суду в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди у розмірі 20 000 грн., то колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із пошкодженням її майна.

Згідно з ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка завдала, за наявності її вини.

Згідно з роз`ясненнями, викладеними у п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», при визначенні розміру відшкодування моральної шкоди суд приймає до уваги стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його житті, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити з засад розумності, виваженості та справедливості.

Визначаючи розмір моральної шкоди, заподіяної позивачу діями відповідача, суд правильно виходив з того, що залиття належної їй квартири завдало негативних емоцій та переживань щодо пошкодження майна та неможливості нормального користування житловим приміщенням та призвело до душевних страждань позивача, порушення її звичного способу життя.

Разом з тим, визначаючи розмір заподіяної моральної шкоди в сумі 20 000 грн., суд недостатньо врахував конкретніобставини справи, розмір заподіяної матеріальної шкоди, обсяг та тривалість завданих позивачеві моральних страждань й відповідність заподіяних її моральних страждань розміру стягнутої на її користь суми на відшкодування моральної шкоди.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає необхідним рішення суду і в цій частині змінити, зменшивши розмір стягнутої з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 моральної шкоди з 20 000 грн. до 5 000грн.

У відповідності до ст. 141 ЦПК України підлягає зменшенню стягнутий з відповідача на користь позивача судовий збір за подачу позовної заяви з 840 грн.80 коп. до 584 грн. 38 коп. відповідно до задоволених позовних вимог.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що в Акті обстеження, складеному комісією працівників ПП «УЦНМ» щодо залиття квартири АДРЕСА_1 , вказана дата його складення 07.11.2016р., не є підставою для скасування судового рішення, оскільки спростовуються змістом самого акту щодо дати залиття квартири, що мало місце 02.11.2019 р. Окрім того, як видно із довідки Служби управителя з питань ЖКГ Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району міста Києва (Мікрорайон «Ярославська»), при складанні акта залиття квартири АДРЕСА_1 помилково зазначено складання акту 07.11.2016р. замість дійсної дати складання акту 07.11.2019 р.

Доводи апеляційної скарги про те, що причиною засмічення каналізаційного стояка могло бути нездійснення балансоутримувачем будинку періодичного прочищення будинкової каналізаційної мережі, є неспроможними, оскільки не підтверджуються зібраними у справі доказами і є припущенням відповідача.

Посилання в апеляційній скарзі про порушення судом правил підсудності, які є підставою для скасування судового рішення, не заслуговують на увагу.

Відповідно до ч.1 ст. 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Статтею 28 ЦПК України передбачена підсудність справ за вибором позивача

Так, ч.6 даної статті визначено, що позови про відшкодування шкоди, заподіяної майну фізичних або юридичних осіб, можуть пред`являтися також за місцем заподіяння шкоди.

З матеріалів справи слідує, що ОСОБА_2 , скориставшись своїм право вибору підсудності, пред`явила позов про відшкодування шкоди за місцем заподіяння шкоди, яка була спричинена внаслідок пошкодження її квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_4 , що територіально відноситься до Шевченківського району м. Києва, а тому суд першої інстанції відкрив провадження у справі з дотриманням правил підсудності.

Також відхиляються колегією суддів й твердження апеляційної скарги про те, що розгляд справи відбувся у відсутність відповідача, який не був належним чином повідомлений про розгляд справи.

З матеріалів справи вбачається, що ухвалою суду першої інстанції від 30.04.2020 р. відкрито провадження у справі за вказаним позовом, а розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, у порядку глави 10 ЦПК України. Також, вказаною ухвалою відповідачу було встановлено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали для подання відзиву на позовну заяву, а також клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін.

Копія ухвали від 30.04.2020 р. була направлена судом на адресу відповідача. Окрім того, про перебування справи в провадженні суду відповідача було повідомлено шляхом розміщення оголошення на офіційному сайті «Судова влада України».

За вказаних обставин, а також враховуючи те, що відповідач у встановлений строк відзив на позовну заяву не надав, клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін не заявив, суд обґрунтовано вирішив справу за наявними матеріалами, як це передбачено ч. 8 ст. 178 ЦПК України.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та не є підставами для скасування рішення суду.

Керуючись ст.ст.367, 374, 376, 382 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу адвоката Рибченка Олександра Георгійовича, діючого в інтересах ОСОБА_1 , задовольнити частково.

Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 07 серпня 2020 року змінити. Зменшити розмір коштів, стягнутих з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 , на відшкодування матеріальної шкоди з 51 080 грн. до 44 451грн., та на відшкодування моральної шкоди з 20 000 грн. до 5 000грн.

Зменшити розмір судового збору, стягнутого з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 , з 840 грн.80 коп. до 584 грн. 38 коп.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді: