Справа № 401/640/20; 2/401/42/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"19" квітня 2021 р. Світловодський міськрайонний суд у складі головуючого судді Гармаш Т.І., при секретарі Липко О.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Світловодську Кіровоградської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Світловодський міськрайонний ВДРАЦС Південно-Східного міжрегіонального управління юстиції (м. Дніпро), про виключення відомостей про батька з актового запису про народження дитини,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про оспорювання батьківства особою, яка записана батьком дитини та про виключення відомостей про особу, як батька дитини з актового запису про її народження.

Виклад позиції позивача.

Просить суд виключити про нього відомості, як про батька, з актового запису № 283 від 10 серпня 2012 року про народження дитини ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 , складеного відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Світловодську Світловодського міськрайонного управління юстиції Кіровоградської області. Та стягнути з відповідача судові витрати пов`язані з розглядом справи. В обґрунтуванні заяви зазначає, що влітку 2008 року він познайомився з відповідачкою ОСОБА_4 (після укладення шлюбу відповідач має прізвище ОСОБА_5 ) покохали один одного та почали періодично зустрічатись. У червні 2011 року він поїхав до міста Києва, де працював водієм, але продовжував відносини з відповідачкою. У другій половині травня 2012 року відповідачка повідомила про те що вона вагітна та чекає від нього дитину. В липні 2012 року він повернувся з Києва в місто Світловодськ, періодично зустрічався з ОСОБА_4 , бачив як проходила її вагітність. У першій половині серпня відповідачка народила дитину. Він, під впливом радісної звістки, що став батьком дитини, добровільно разом з відповідачкою звернулися із заявою про визнання батьківства відносно дитини до ВДРАЦС, на підставі якої був складений актовий запис про народження та видане свідоцтво про народження дитини, де він записаний батьком. Проте, нещодавно він дізнався, що відповідачка вела аморальний спосіб життя, мала статеві стосунки не лише з ним , а тому він переконаний, що не є біологічним батьком дитини, а тому просить суд виключити відомості про нього, як про батька вказаної дитини з актового запису про її народження.

У судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали у повному обсязі та просили їх задовольнити.

Виклад позиції відповідача.

У відзиві на позовну заяву та поясненнях під час судового розгляду відповідачка та її представник заперечили проти позову, просили відмовити у його задоволенні, з огляду на те, що факти, викладені у позовній заяві спотворені та не відповідають дійсності.

Заперечення мотивовані тим, що, позивач ОСОБА_1 за станом свого здоров`я не міг мати дітей, а тому у період його відрядження вона мала статеві зв`язки з донором, від якого завагітніла. Коли ОСОБА_1 дізнався, що вона має народити дитину, дуже зрадів цій новині і вони створили сім`ю. Подаючи разом з нею заяву про визнання батьківства відносно дитини до ВДРАЦС, позивач ОСОБА_1 достеменно знав, що не є біологічним батьком дитини. З позивачем вони проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу з липня 2008 року по 06 жовтня 2014 року. ОСОБА_1 займався вихованням дитини, водив його до дитячого садка. Після розірвання відносин з позивачем, останній припинив надавати будь-яку допомогу дитині. Але вона не вимагала такої допомоги від позивача, оскільки розуміла, що він не є батьком дитини. Позивач же, використовуючи те, що записаний батьком дитини чинив їй перешкоди у реалізації оздоровлення дитини за кордоном, а саме не надавав дозволу на перетин кордону разом з дитиною. Саме у зв`зку із цим нею була подана заява про стягнення аліментів з позивача. (а.с.40-45)

Виклад позиції третьої особи.

Представник третьої особи в судовому засіданні зазначила, що наявний актовий запис про народження дитини ОСОБА_3 Актовий запис складено на підставі спільної заяви батьків, засвідченої їх власноручними підписами. Сама заява вже знищена, оскільки зберігається 5 років, проте підписи батьків наявні в актовому записі.

Заяви та клопотання сторін.

До суду надійшло клопотання позивача ОСОБА_1 від 23.03.2020 року про призначення судової біологічно-генетичної експертизи. (а.с. 25-28)

Процесуальні рішення ухвалені судом.

Ухвалою Світловодського міськрайонного суду від 13.04.2020 року у справі відкрите загальне позовне провадження.

Ухвалою Світловодського міськрайонного суду від 24.06.2020 року у справі призначено судову біологічно-генетичну експертизу крові з використанням аналізу ДНК, та зупинено провадження у справі на час проведення експертизи.

Ухвалою Світловодського міськрайонного суду від 02.10.2020 року відновлено провадження у справі.

Ухвалою Світловодського міськрайонного суду від 10.11.2020 року закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду на 24.11.2020 року.

Заслухавши доводи сторін, з`ясувавши обставини справи, перевіривши докази, суд встановив такі фактичні обставини та зміст спірних правовідносин, які склалися між сторонами.

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження, батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є ОСОБА_1 та ОСОБА_4 ( а.с. 15).

Відповідно до свідоцтва про шлюб ОСОБА_6 та ОСОБА_4 зареєстрували шлюб 04.03.2016 року. Після реєстрації шлюбу ОСОБА_4 взяла прізвище чоловіка « ОСОБА_5 ».( а.с. 13)

З дослідженої у судовому засіданні копії заяви матері та батька дитини про визнання батьківства від 10.08.2012 року встановлено, що ОСОБА_1 визнав себе батьком ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 . (а.с.170)

На підставі вказаної заяви складено актовий запис про народження № 283 від 10.08.2012 року ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 . (а.с.171)

Свідоцтво про народження дитини отримав ОСОБА_1 , що підтверджується його підписом у відповідному журналі (а.с. 172)

Відповідно до висновку експерта № 694 від 24.06.2020 року громадянин ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , не може бути біологічним батьком дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , народженого громадянкою ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 . Тобто батьківство ОСОБА_1 та ОСОБА_3 виключається. ( а.с. 95-96).

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_9 , яка є дружиною позивача ОСОБА_1 , суду повідомила, що їй відомо, що у її чоловіка ОСОБА_1 були стосунки з іншою жінкою від якої у нього є син. Про те, що він не є біологічним батьком дитини, він дізнався від свого товариша у лютому. До цього він вважав себе батьком дитини. Інколи вони забирали ОСОБА_10 до себе. У них з чоловіком є спільна дитина.

Допитана у судовому засіданні, свідок ОСОБА_11 , про допит якої заявлено стороною позивача, суду повідомила, що знала позивача ОСОБА_1 - це її друг, а відповідачку ОСОБА_5 як його цивільну дружину. Їй відомо, що вони є батьками неповнолітньої дитини. В період 2012-2013 років ОСОБА_1 з ОСОБА_2 проживали у м. Кременчук, а вони приїжджали до них та спілкувались.

Допитаний у судовому засіданні, свідок ОСОБА_12 , про допит якого заявлено стороною позивача, надав суду аналогічні свідчення.

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_13 , яка є матір`ю відповідачки, про допит якої заявлено стороною відповідача, повідомила, що її донька зустрічалася з позивачем, він був її зятем. Коли її донька ОСОБА_14 навчалася у Харкові, то зустріла там хлопця на ім`я ОСОБА_15 , від якого завагітніла. На час реєстрації народження дитини ОСОБА_16 було відомо, що дитинна не від нього, але він дуже любив її доньку і був хорошим батьком для дитини.

Таким чином із наведених обставин вбачається, що спір між сторонами виник із сімейних відносин, які є предметом регулювання Сімейного кодексу України.

Відповідно до ч. 1 ст. 126 СК України, походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану.

Згідно з ч. 1 ст. 135 СК України, при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою.

Статтею 136 СК України визначено, що особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини.

У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиноюсуд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження.

Оспорювання батьківства можливе лише після народження дитини і до досягнення нею повноліття.

Оспорювання батьківства неможливе у разі смерті дитини.

Не має права оспорювати батьківство особа, записана батьком дитини, якщо в момент реєстрації себе батьком дитини вона знала, що не є її батьком, а також особа, яка дала згоду на застосування допоміжних репродуктивних технологійвідповідно до частини першої статті 123 цього Кодексу.

До вимоги чоловіка про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини позовна давністьне застосовується.

Отже, закон позбавляє можливості оспорювати батьківство особу, яка на момент подання заяви знала, що не є батьком дитини, але свідомо, добровільно визнала своє батьківство щодо цієї дитини. В такому разі його право не вважається порушеним, оскільки у даному випадку особа приймала виважене рішення і змінити його вона уже не має можливості.

Законодавче закріплення таких правових гарантій спрямоване, передусім, на захист прав дитини.

Разом з тим у заяві матері та батька дитини про визнання батьківства від 10.08.2012 року, яку подали позивач ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , відсутні будь-які застереження щодо обізнаності ОСОБА_1 про відсутність кровного споріднення з дитиною.

Таким чином зі змісту поданої заяви вбачається, що визначення біологічного походження дитини від батька презюмується, а відтак може оспорюватись у загальному порядку.

З огляду на приписи статті 136 СК України щодо позбавлення права на оспорювання батьківства, у даних спірних правовідносинах, доведенню підлягає факт обізнаності батька про відсутність кровного споріднення з дитиною на момент реєстрації себе її батьком.

Вказаний факт, зокрема, може бути підтверджений обставинами, які б виключали можливість зачаття дитини від особи, яка визнала себе батьком, а саме неможливість фізичного контакту між чоловіком та жінкою за певних обставин, стану здоров`я чоловіка, який унеможливлював зачаття дитини у певний період, тощо…

Відповідачка ОСОБА_2 , заперечуючи проти позову, не надала суду належних та допустимих доказів з приводу того, що ОСОБА_1 не міг бути біологічним батьком дитини, знав про це, та свідомо визнав своє батьківство щодо дитини.

Отже, суд не може покласти в основу рішення пояснення відповідача про неможливість позивачем мати дітей за станом здоров`я, за відсутності відповідних письмових доказів на підтвердження зазначеного.

Суд також критично оцінює показання свідка ОСОБА_13 , матері відповідачки, яка стверджує про обізнаність позивача про відсутність кровного споріднення з дитиною, оскільки вони базуються виключно на інформації отриманої від доньки та є похідними від неї.

При вирішення даної справи, суд враховує висновок Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного судувикладений у постанові від 06.05.2020 року у справі №201/11183/16ц, провадження № 61-23601св18 стосовно того, що питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Висновки експертизи, у тому числі судово-генетичної, необхідно оцінювати з урахуванням положень статті 212 ЦПК України, згідно з якою жоден доказ не має для суду наперед установленого значення, він оцінює докази в їх сукупності, а результати оцінки відображає в рішенні з наведенням мотивів їх прийняття чи відхилення.При цьому Верховним Судом був врахований висновок Європейського суду з прав людини, а саме що «на сьогодні ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини; його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства» (рішення від 7 травня 2009 року у справі «Калачова проти Російської Федерації», заява № 3451/05, § 34)".

З огляду на викладене суд вважає, що за відсутності інших доказів, позивач ОСОБА_1 міг отримати достовірні дані щодо свого біологічного батьківства відносно ОСОБА_3 , лише після отримання висновку молекулярно-генетичної експертизи ДНК.

Згідно з пп. 2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, що затверджені Наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 року №96/5, та зареєстровані в Міністерстві юстиції України 14.01.2011 року за №55/18793, підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану.

Беручи до уваги встановлені обставини, а саме те, що позивач ОСОБА_1 не є біологічним батьком неповнолітнього ОСОБА_3 , а такж відсутність належних та допустимих доказів того, що він знав про цей факт у момент подання заяви про визнання батьківства, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про виключення з актового запису відомостей про нього, як батька неповнолітнього ОСОБА_3 , є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 840,80 грн. та витрати на професійну правничу допомогу у сумі 2469 грн. 85 коп., які підтверджені документально.

Вирішуючи питання, що стягнення з відповідача на користь позивача витрат на проведення судової біологічно-генетичної експертизи крові з використанням аналізу ДНК, суд бере до уваги, те що відповідачка ОСОБА_2 визнала факт того, що позивач ОСОБА_1 не є біологічним батьком її дитини, а тому не наполягала на проведенні зазначеної експертизи. З огляду на викладене, витрати на проведення судової біологічно-генетичної експертизи крові з використанням аналізу ДНК суд відносить за рахунок позивача.

На підставі викладеного та 126,135,136 СК України, керуючись ст.ст.12,13,18,76-81,141, 258,259,263-265,268, 354,355 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Виключити відомості про батька ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_6 , громадянина України з актового запису № 283 від 10 серпня 2012 року про народження дитини ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 , складеного відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Світловодську Світловодського міськрайонного управління юстиції Кіровоградської області.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 840 (вісімсот сорок) грн. 80 коп. та витрати на професійну правничу допомогу у сумі 2469 (дві тисячі чотириста шістдесят дев`ять) грн. 85 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Кропивницького апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення через Світловодський міськрайонний суд у порядку, передбаченому ст. 355 і п.15.5 ч.1 Перехідних положень ЦПК України.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 30 днів з дня вручення йому рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , місце проживання: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_2 .

Третя особа: Світловодський міськрайонний ВДРАЦС Південно-Східного міжрегіонального управління юстиції (м. Дніпро): місце знаходження: вул. Павлівська, 13а, м. Світловодськ, .

Суддя Світловодського

міськрайонного суду : Т.І.Гармаш