Справа № 201/8392/21
Провадження № 2/201/3233/2021
У Х В А Л А

25 серпня 2021 року суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська Наумова О.С., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дітей,

В С Т А Н О В И В :

19 серпня 2021 року до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дітей.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями, головуючим по справі визначено суддю Наумову О.С.

Спір у справі виник між позивачкою ОСОБА_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 та відповідачем ОСОБА_2 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Предметом спору є розірвання шлюбу та визначення місця проживання дітей.

Підсудність справи визначена згідно з положеннями ч. 1 ст. 27 ЦПК України.

Вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 19 СК України, при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, виселення дитини, зняття дитини з реєстрації місця проживання, визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою.

В постанові Верховного Суду від 15 січня 2020 року у справі № 200/952/18 (провадження N 61-14859св19) вказано, що під час вирішення питання про визначення місця проживання дитини участь органу опіки та піклування є обов`язковою, а позивач до заяви про визначення місця проживання дитини повинен надати висновок органу опіки та піклування про доцільність проживання дитини з одним із батьків, характеристики з місця проживання, роботи, місця навчання дитини (гуртків), медичні довідки (суд обов`язково враховує стан здоров`я і батьків, і дитини), довідки про доходи (інші документи, які підтверджують матеріальне становище заявника), акти обстеження житлово-побутових умов, документи, що підтверджують право власності на житло.

Суд звертає увагу позивачки на те, що нею не залучено до участі у справі Орган опіки та піклування та не надано відповідний висновок про доцільність (не доцільність) визначення місця проживання дітей з матір`ю.

Згідно з ч. 1 ст. 188 ЦПК України, в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги. Похідною позовною вимогою є вимога, задоволення якої залежить від задоволення іншої позовної вимоги (основної вимоги).

Під позовною вимогою розуміється матеріально-правова вимога, тобто предмет позову, який являє собою одночасно спосіб захисту порушеного права. При цьому об`єднанню підлягають вимоги, які пов`язані між собою підставами виникнення або доказами, що підтверджують ці вимоги.

Підстава позову - це фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги позивача. Отже, вимоги повинні випливати з тих самих фактичних обставин, на яких вони ґрунтуються.

Похідною позовною вимогою є вимога, задоволення якої залежить від задоволення іншої позовної вимоги (основної вимоги).

Об`єднані можуть бути позовні заяви, які пов`язані з однорідними позовними вимогами і водночас подані одним і тим же позивачем до одного й того самого відповідача (чи відповідачів) або хоча й різними позивачами, але до одного й того ж відповідача. Однорідними ж позовними вимогами є такі, що виникають з одних і тих самих або з аналогічних підстав і водночас пов`язані між собою одним і тим самим способом захисту прав і законних інтересів (постанова Великої Палати Верховного Суду від 12.02.2019 у справі № 911/414/18 (провадження № 12-231гс18).

Отже, однорідними можуть вважатися позовні заяви, які пов`язані з однорідними позовними вимогами і водночас подані одним і тим же позивачем до одного й того самого відповідача (чи відповідачів), або хоча й різними позивачами, але до одного й того ж відповідача. Однорідними ж позовними вимогами є такі, що виникають з одних і тих самих або з аналогічних підстав і водночас пов`язані між собою одним і тим самим способом захисту прав і законних інтересів.

При цьому, об`єднання позовних вимог може мати негативні наслідки. Сумісний розгляд декількох вимог, навіть тісно пов`язаних і однорідних, розширює предмет доказування у справі, збільшує коло учасників процесу, ускладнює розгляд та вирішення справи (постанова Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 15.02.2019 у справі № 910/11811/18).

Водночас суд зазначає, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч. 1 ст. 2 ЦПК України).

Як роз`яснено у пункті 15 постанови Пленуму Верховного суду України від 12.06.2009р. «Про застосування норм цивільно-процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» роз`єднання кількох поєднаних в одному провадженні вимог може мати місце за умови, що їх сумісний розгляд ускладнює вирішення справи. У разі роз`єднання позовів підставою для провадження щодо вимог, виділених у самостійне провадження, є ухвала суду про роз`єднання позовів і копія пред`явленого позову з додатками.

У відповідності до ч.ч. 6 та 7 статті 188 ЦПК України суд вправі з власної ініціативи роз`єднати позовні вимоги, виділивши одну або декілька об`єднаних вимог в самостійне провадження.

Відповідно до ч. 7 ст. 188 ЦПК України, про об`єднання справ в одне провадження, роз`єднання позовних вимог, про відмову в об`єднанні справ в одне провадження, роз`єднанні позовних вимог суд постановляє ухвалу.

Враховуючи вищевикладене, а також те, що заявлені позовні вимоги є неоднорідними та різними за змістом, а їх спільний розгляд значно ускладнить вирішення справи по суті, - суддя вважає за необхідне роз`єднати позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дітей у самостійні провадження.

Позовна заява в частина позовних вимог про розірвання шлюбу та додані до неї документи дають підстави для відкриття провадження у справі.

Враховуючи, що відповідно до положень п. 1 ч. 6 ст. 19 ЦПК України справа є малозначною, то згідно з ч. 1 ст. 274 ЦПК України вона підлягає розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.

Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України розгляд справи в спрощеному позовному провадженні проводити в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Керуючись ст.ст. 13, 175, 177, 188, 260 ЦПК України, суддя, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дітей роз`єднати в окремі самостійні провадження.

Виділити в самостійне провадження позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення місця проживання дітей (передавши в цій частині позовну заяву для реєстрації до канцелярії суду в загальному порядку).

В межах справи № 201/8392/21 залишити позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження та згідно з ч. 5 ст. 279 ЦПК України з повідомленням (викликом) сторін.

Призначити проведення судового засідання для розгляду справи по суті на 14 год. 10 хв. 24 вересня 2021 року, про що повідомити сторони.

Відповідач має право подати до суду відзив на позовну заяву у п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Копія відзиву та доданих до нього документів повинна бути надіслана (надана) іншим учасникам справи одночасно з надісланням (наданням) відзиву до суду. Документи, що підтверджують надіслання (надання) відзиву і доданих до нього доказів іншим учасникам справи мають бути надані суду. Форма та зміст відзиву передбачені ст. 178 ЦПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 191 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Відповідно до ст. 199 ЦПК України, позивач та відповідач в п`ятиденний строк з моменту отримання відповідно відзиву та відповіді на відзив мають право подати до суду відповідь на відзив та заперечення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О.С. Наумова