Справа № 456/504/21
Провадження № 2/456/625/2021
РІШЕННЯ

іменем України

20 квітня 2021 року Стрийський міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Бучківської В. Л. ,

при секретарі Березіній Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Стрию справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Профіт Капітал», третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю «1 безпечне агентство необхідних кредитів» про визнання договору недійсним,

в с т а н о в и в :

Підстава позову /позиція позивача/: між ОСОБА_1 та ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» було укладено договір № 4153563 від 26.05.2019. Відповідно до даного договору ОСОБА_1 отримав позику. Між ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінансова Компанія «Профіт Капітал» було укладено договір про відступлення права вимоги, відповідно до якого ТОВ «ФК Профіт Капітал» отримало право вимоги заборгованості за кредитним договором № 4153563 від 26.05.2019, укладеного між ОСОБА_1 та ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів». Однак, ознайомившись зі змістом договору № 4153563 від 26.05.2019, ОСОБА_1 вважає, що укладений договір є недійсним, зважаючи на наступне: ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» було надано фінансову послугу шляхом обрання форми укладення договору за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи. Проте, ОСОБА_1 не було підписано даний договір. ТОВ «Фінансова Компанія «Профіт Капітал» не було письмово повідомлено ОСОБА_1 всю необхідну інформацію щодо умов договору. Відповідно відповідач скористався, тим що ОСОБА_1 , як позичальнику об`єктивно бракувало знань, необхідних для здійснення правильного вибору при підписанні оспорюваного договору, відповідно введений в оману при отриманні кредитних послуг, а відповідач в порушення вимог Закону України «Про захист прав споживачів» не надав відомості, які потрібні клієнту, при укладенні кредитного договору. Пунктом 5 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачено, що встановлення вимоги щодо сплати споживачем непропорційно великої суми компенсації у разі невиконання ним зобов`язань за договором є несправедливими умовами, можуть бути визнані недійсними. Прийняття пропозиції укласти електронний договір (акцепт) здійснено шляхом зазначення у відповідному чекбоксі галочки на сторінці сервісу з надання онлайн позик відповідачем та введення одноразового ідентифікатора без заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття пропозиції в електронній формі, що не відповідає Закону України «Про електронну комерцію». Оскільки порядок акцептування пропозиції відповідачем не відповідає вимогам Закону України «Про електронну комерцію», відповідно договір про надання позики, є таким, що не прирівнюється до договору укладеного в письмовій формі. Договір про надання позики на умовах фінансового кредиту містить ознаки кредитного договору. Звернув увагу, що в оспорюваному договорі не була вказана ціна та сукупна вартість кредиту. У разі відсутності інформації про вартість додаткових та супутніх послуг третіх осіб, які є обов`язковими для отримання споживчого кредиту, для надання такої інформації враховуються вимоги законодавства про споживче кредитування щодо визначення вартості цих послуг відповідно до їх орієнтованої вартості. Однак, працівниками ТзОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» було проігноровано дані вимоги законодавства та не було надано ОСОБА_1 розрахунку загальних витрат за споживчим кредитом, тобто витрат, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту. У зв`язку з цим нараховані ОСОБА_1 відсотки за користування кредитними коштами стали значно більшими, за зазначені працівниками фінансової установи у розрахунку платежів. ОСОБА_1 введено в оману на рахунок істотних умов договору, а зокрема на рахунок відсоткової ставки за користування кредитом та йому не було вказано нічого на рахунок непомірно великої відсоткової ставки у випадку порушення зобов`язання. ОСОБА_1 було повідомлено значно меншу ціну кредиту (відсотків), через що він погодився на укладання зазначених договорів. Також при укладенні договору було порушено принцип рівності сторін, так як ОСОБА_1 запропонували укласти договір на фактично відомих лише відповідачу умовах. Звернув увагу, що розмір нарахованих відсотків, за кредитним договором, укладеним між ОСОБА_1 та ТзОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» значно перевищує розмір заборгованості за кредитом. У зв`язку з вищенаведеним, ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить, договір позики № 4153563 від 26.05.2019, укладений між ним та Товариством з обмеженою відповідальністю «1 безпечне агентство необхідних кредитів», право вимоги за яким перейшло до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Профіт капітал» визнати недійсним, а також витребувати у Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Профіт капітал» кредитний договір № 4153563 від 26.05.2019.

Позивач в судове засідання не з`явився, однак звертаючись до суду з позовом подав клопотання про розгляд справи без його участі.

Позиція відповідача: 23.03.2021 від директора ТзОВ «Фінансова Компанія «Профіт Капітал» Козирь Т.О. надійшло пояснення на позовну заяву, з якого вбачається, що ТзОВ «Фінансова компанія «Профіт Капітал» є зареєстрованою, згідно вимог чинного законодавства України юридичною особою, має код з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань № 39992082 та ліцензію на провадження господарської діяльності з надання фінансових послуг, згідно розпорядження Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг № 1716 від 16.05.2017. 03.04.2017 між ТОВ «ФК «Профіт Капітал» та ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» було укладено договір факторингу №03042017. Відповідно до п.1.1. договору №03042017 клієнт відступив фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор прийняв такі права вимоги та передав грошові кошти в розпорядження клієнта за відповідний реєстр за плату, у передбачений цим договором спосіб. Згідно з п.п.2.1.3. п.2.1. договору №03042017 перехід від клієнта до фактора прав вимоги відбувся в день підписання сторонами відповідного реєстру прав вимог, після чого фактор став кредитором по відношенню до боржників та набув всіх прав щодо боржників в обсязі та на умовах, що існували на момент такого переходу, відповідно до вимог чинного законодавства. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками реєстр прав вимог в паперовому вигляді є невід`ємною частиною цього договору та підтверджує факт переходу від клієнта до фактора прав вимоги. Згідно з п.п.3.2.1 п.3.2. договору №03042017 клієнт заявив та підтвердив, що право вимоги на момент його передачі за цим договором є дійсним і чинним, що він має повне та нічим не обмежене право на відступлеїшя права вимоги до фактора, а заборгованість не погашена, не стягнена, не відступлена третім особам. Згідно Реєстру прав вимог №86 від 17.10.2019 до договору факторингу №03042017 від 03.04.2017 ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» передав (відступив), а ТОВ «ФК «Профіт Капітал» прийняв право вимоги до ОСОБА_1 за договором позики №4153563 від 26.05.2019 (п/п №2262 з реєстру прав вимог №86 від 17.10.2019). У відповідності до п. 10.14 договору факторингу №03042017 від 03.04.2017 в редакції додаткові угоди №3 від 23.04.2018 фактор повертає, а клієнт приймає право вимоги до боржників, перелічених в таблиці №1 акту про повернення права вимоги. В зв`язку із чим фактор втрачає право вимоги до боржників, перелічених в таблиці №1 акту про повернення, в день підписання цього акту. У зв`язку з вищенаведеним, просить в задоволенні позову відмовити.

Представник відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Профіт Капітал» в судове засідання не з`явився, однак 23.03.2021 від директора ТзОВ «Фінансова Компанія «Профіт Капітал» Козирь Т.О. надійшли пояснення на позовну заяву, в якому він просить розглядати справу у його відсутності.

Позиція третьої особи: 09.03.2021 від представника третьої особи - директора юридичного департаменту ТзОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» Остапенко В.І. на адресу суду надійшло пояснення на позовну заяву, з якого вбачається, що 26 травня 2019 року між ТзОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 було укладено договір позики № 4153563, відповідно до умов якого Товариство зобов`язалося передати позичальнику у власність грошові кошти у розмірі 3000, 00 грн. на визначений строк, а позичальник зобов`язувався повернути таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики, або достроково, та сплатити плату (проценти) від суми позики. Договір укладався дистанційно, в електронній формі, з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи, внаслідок чого, відповідно до положень Закону України «Про електронну комерцію» у сторін такого договору виникли цивільні права та обов`язки майнового характеру. Договір було укладено згідно з ч.2. ст. 6 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» в порядку, передбаченому Законом України «Про електронну комерцію». Відповідно до вищезазначеного порядку, електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Договір підписувався з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором. До моменту укладення договору позичальнику надавалася можливість ознайомитись з умовами договору та правилами надання грошових коштів у позику, у тому числі і на умовах фінансового кредиту, які розміщені на веб-сайті товариства. 26 травня 2019 року позичальником було підписано (акцептовано) оферту, чим засвідчено вивчення умов оферти, повну та безумовну згоду з цими умовами, свідоме прийняття пропозиції укласти договір та згоду на використання одноразового ідентифікатора в якості особистого підпису договору. Підписанням оферти одноразовим ідентифікатором позичальник засвідчив, що погоджується з усіма без виключення умовами оферти. При укладанні договору позичальник мав обсяг цивільної дієздатності та його волевиявлення було вільним і відповідало внутрішній волі. Підписавши договір позичальник підтвердив, що вивчив умови договору та правила надання грошових коштів у позику, у тому числі і на умовах фінансового кредиту, а їх зміст, суть, об`єм зобов`язань сторін та наслідки укладення цього договору йому зрозумілі. Позичальник на момент укладення договору не заявляв додаткових вимог щодо умов позики та, в подальшому, прийняв надані товариством грошові кошти. Позивач через особистий кабінет на веб-сайті товариства подав заявку на отримання кредиту за умовами, які вважав зручними для себе, та підтвердив умови отримання позики шляхом натискання кнопки «Згоден», після чого було сформовано одноразовий ідентифікатор, який було використано для підтвердження укладення договору. Договір містить персональні дані позивача, зокрема його ПІБ, номер картки платника податків, контактний номер телефону, які відповідають відомостям, які містяться в позовній заяві самого позивача. Таким чином, без використання одноразового ідентифікатора, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна і пароля особистого кабінету договір між позивачем та товариством не був би укладений. Відтак, укладення договору у запропонованій формі із запропонованими умовами, відповідало внутрішній волі позивача та позивачем було вчинено чітку сукупність дій, спрямовану на отримання позики за допомогою інформаційно- телекомунікаційної системи. Під час укладення договору позичальником було вчинено певну сукупність дій, спрямованих на отримання позики від товариства, крім того, позивач самостійно визначав для себе необхідний обсяг часу для ознайомлення з умовами договору, після чого проявив намір вступити з товариством у договірні відносини на умовах, визначених правилами. В договорі зазначено про умови надання позики, в тому числі: сума позики - 3 000,00 грн.; строк, на який надається позика - 30 днів; дата повернення позики (останній день) - 14.03.2020; розмір процентів акційних у день - 1,12%; базова процентна ставка у день - 1,60%; процентна ставка за кожний день прострочення в день - 2,70%. 27.07.2019 між товариством та ОСОБА_1 було укладено додаткову угоду № 4153563 до договору позики № 4153563 від 26.05.2019, якою сторони домовились про реструктуризацію погашення позичальником заборгованості, що утворилася на дату укладення цієї додаткової угоди в сумі 4074 грн. 26 коп. на 45 днів. Загальна сума заборгованості, вказана в п. 1 додаткової угоди, являється фіксованою, а нарахування процентів до сплати згідно умов договору призупиняється. Позичальник сплачує позикодавцю суму заборгованості, вказану у п. 1 додаткової угоди, частинами в розмірі не менше ніж 25% від її загальної суми за наступним графіком: 27.07.2019- 1018,56 грн.; 11.08.2019- 1018,56 грн.; 26.08.2019- 1018,56 грн.; 10.09.2019- 1018,56 грн. 13.08.2019 між товариством та ОСОБА_1 було укладено додаткову угоду № 4153563 до договору позики № 4153563 від 26.05.2019, якою сторони домовились про реструктуризацію погашення позичальником заборгованості, що утворилася на дату укладення цієї додаткової угоди в сумі 3952 58 коп. на 75 днів. Загальна сума заборгованості, вказана в п. 1 додаткової угоди, являється фіксованою, а нарахування процентів до сплати згідно умов договору призупиняється. Позичальник сплачує позикодавцю суму заборгованості, вказану у п. 1 додаткової угоди, частинами в мірі не менше ніж 16% від її загальної суми за наступним графіком: 13.08.2019 - 658,76 грн.; 28.08.2019 - 658,76 грн.; 12.09.2019 - 658,76 грн.; 27.09.2019 - 658,76 грн.; 12.10.2019 - 658,76 грн.; 27.10.2019 - 658,76 грн. Твердження позивача, про ненадання йому інформації про споживчий кредит не відповідає дійсності, оскільки 26 травня 2019 року, до моменту укладення договору позики № 4153563 позивачеві було надано паспорт позики тобто інформація, яка надається споживачу відповідно до Закону України «Про споживче кредитування» із визначенням: найменування та місцезнаходження кредитодавця, реквізити ліцензії та свідоцтва про внесення кредитодавця до державного реєстру фінансових установ; тип кредиту; сума кредиту; строк кредитування; мета отримання; спосіб надання кредиту; тип процентної ставки та порядок її обчислення; орієнтовну загальну вартість кредиту для споживача на дату надання інформації виходячи з обраних споживачем умов кредитування. Позичальникові повідомлялось про його право безкоштовно отримати копію проекту договору позики у письмовій чи електронній формі; право відмовитися від договору позики протягом 14 календарних днів у порядку та умовах, визначених умовами договору та Закону України «Про споживче кредитування»; право дострокового повернення позики без додаткової плати за дострокове повернення позики. Щодо твердження позивача про відсутність в оспорюваному договорі ціни та сукупної вартості кредиту, таке є безпідставним та таким що не відповідає дійсності, оскіоьки згідно умов договору позики № 415563 від 26 травня 20219 року, а саме п. 2 договору - вартість позики за весь строк на який видано позику становить 1008,00 грн., а загальна вартість позики та процентів становить 4008,00 грн. Тобто товариством виконано усі вимоги, що визначенні для надання споживчого кредиту у відповідності до Закону України «Про споживче кредитування». Жодних додаткових витрат, які пов`язані із отриманням, обслуговуванням та поверненням позики товариством відносно позивача не нараховувалось та відповідно не застосовувались. У позовній заяві позивач посилається на положення Закону України «Про захист прав споживачів», щодо непропорційно великої суми компенсації у разі невиконання ним зобов`язань. Проте, в ч. 1 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» зазначено, що цей закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України «Про споживче кредитування». Договором позики, укладеним між позичальником та товариством, не передбачено стягнення неустойки (штрафу, пені) за невиконання позичальником взятих на себе зобов`язань. Таким чином, позичальнику нараховуються виключно проценти за користування позикою, які за своєю правовою природою не є компенсацією. Товариство вважає також необгрунтованими посилання позивача на те, що п.2 (щодо розміру процентів на прострочену позику - 2,7% у день) договору є несправедливою з огляду на встановлення у ньому вимоги щодо сплати непропорційно великої суми компенсації, а саме понад п`ятдесят відсотків вартості продукції (послуг) у разі невиконання ним зобов`язань за договором. Пункт 2 договору передбачає, що за порушення позичальником виконання зобов`язань щодо погашення суми позики за цим договором, він зобов`язується сплатити на користь товариства нараховані проценти на прострочену позику 2,7 % від суми позики за кожен день прострочення повернення, що не становить понад 50 % суми позики, адже даний пункт договору передбачає відповідальність за порушення позичальником умов договору. Отже, при належному виконанні договірних зобов`язань підвищення процентної ставки не застосовуються. Товариством виконані всі вимоги щодо розкриття визначеної законодавством інформації шляхом доступного розміщення такої інформації на власному сайті. Крім того, позичальнику було надано пропозицію укласти договір (оферту) у вигляді інформації щодо договору з істотними умовами і реквізитами, що передбачені законодавством, для вивчення і прийняття позичальником рішення. Оферта містить з тому числі інформацію щодо строку позики, суми позики, загальної вартості позики, річної процентної ставки, розміру процентів за користування позикою та розміру процентів за користувачіня простроченою позикою. Також до моменту укладення договору позичальнику надавалась можливість ознайомитись з правилами. Таким чином, посилання позивача щодо ненадання необхідної інформації не відповідає дійсності, оскільки інформація, яка необхідна клієнту для прийняття ним обгрунтованого та усвідомленого рішення стосовно отримання позики була розміщена на веб-сайті товариства. У зв`язку з вищенаведеним, просить в задоволенні позову відмовити.

Представник третьої особи ТзОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів», в судове засідання не з`явився, однак 09.03.2021 від директора юридичного департаменту ТзОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» ОСОБА_2 на адресу суду надійшли пояснення на позовну заяву, в якому він просить розглядати справу у його відсутності.

Відповідно до ч. 2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії та рішення у справі. Ухвалою судді Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 18.02.2021 відкрито провадження у справі та призначено справу до підготовчого судового засідання. Ухвалою Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 29.03.2021 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

Суд дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно з ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

За вимогами ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Фактичні обставини справи, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені певні обставини.

Як вбачається з копії свідоцтва про реєстрацію фінансової установи, ТзОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» знаходиться за адресою: м. Київ, пл. Арсенала, 1-Б, . ТзОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» зареєстровано як фінансову установу, відповідно до розпорядження Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг. Свідоцтво про реєстрацію фінансової установи видано 25.04.2018 /а.с.23/.

Відповідно до договору позики № 4153563 від 26.05.2019, такий укладено між ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 . Згідно з п. 1 договору позикодавець зобов`язується передати позичальнику у власність грошові кошти на погоджений умовами договору строк, шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок позичальника, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики, або достроково та сплатити позикодавцю плату (проценти) від суми позики. Згідно з п. 2 договору сума позики становить 3000, 00 грн., строк позики 30 днів, базова процентна ставка 1,60 %. Дата надання позики 26.05.2019, дата останнього дня позики 25.06.2019. Згідно з п. 3 проценти за цим договором нараховуються щоденно, включаючи дату отримання та повернення, на залишок позики та у випадку дострокового її повернення, підлягають відповідному перерахунку. Згідно з п. 4 підписанням цього договору позичальник підтверджує, що ознайомлений на сайті з повною інформацією щодо позикодавця. Згідно з п. 5 цей договір укладено дистанційно, в електронній формі, з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи, шляхом надсилання електронного повідомлення про прийняття (акцепт) пропозиції та підписано накладенням електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Відповідно до положень Закону України «Про електронну комерцію» договір прирівнюється до укладеного у письмовій формі. Згідно з п. 8 договору позичальник несе повну відповідальність перед позикодавцем за повернення позики, сплату процентів та належне виконання зобов`язань за цим договором усім своїм майном. /а.с.24/.

Як вбачається з паспорту позики (інформація, яка надається споживачу, відповідно до Закону України «Про споживче кредитування») в п. 3 основних умов кредитування з урахуванням побажань споживача зазначено, що тип кредиту позика на суму 3000, 00 грн., строк кредитування 30 днів, спосіб та строк надання кредиту: безготівково на картку (рахунок) позичальника в день підписання договору про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, цілодобово, шляхом заповнення запиту на сайті в особистому кабінеті позичальника. Процентна ставка, відсотків річних становить 1,12 % в день, тип процентної ставки фіксована, реальна річна процентна ставка, 408, 80 % річних. Сума позики та нарахування процентів підлягають оплаті в день закінчення строку позики або достроково. Процентна ставка, яка застосовується при невиконанні зобов`язання щодо повернення кредиту 2,7 процентів в день на залишок суми позики /а.с.25-26/.

Відповідно до додаткової угоди №4153563 від 27.07.2019 до договору позики № 4153563 від 26.05.2019, така укладена між ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 про реструктуризацію заборгованості. Згідно з п. 1 даної угоди, сторони домовились про реструктуризацію погашення позичальником заборгованості, що утворилась на дату укладення цієї додаткової угоди в сумі 4074, 26 грн. на 45 днів. Згідно з п. 2 угоди загальна сума заборгованості є фіксованою, а нарахування процентів до сплати згідно умов договору призупиняється. Згідноз п. 3 угоди позичальник сплачує позикодавцю суму заборгованості, вказану у п. 1 додаткової угоди, частинами в розмірі не менше ніж 25 % від її загальної суми за наступним графіком: 27.07.2019 - 1018,56 грн.; 11.08.2019 - 1018,56 грн.; 26.08.2019 - 1018,56 грн.; 10.09.2019 - 1018,56 грн. Згідно з п. 4 угоди позичальник зобов`язується забезпечити своєчасне погашення заборгованості згідно з умовами, визначеними додатковою угодою та має право достроково погасити заборгованість в повному обсязі /а.с.27/.

Відповідно до додаткової угоди № 4153563 від 13.08.2019 до договору позики №4153563 від 26.05.2019, така укладена між ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 про реструктуризацію заборгованості. Згідно з п. 1 даної угоди сторони домовились про реструктуризацію погашення позичальником заборгованості, що утворилась на дату укладення цієї додаткової угоди в сумі 3952, 58 грн. на 75 днів. Згідно з п. 2 угоди загальна сума заборгованості є фіксованою, а нарахування процентів до сплати згідно умов договору призупиняється. Згідно з п. 3 угоди позичальник сплачує позикодавцю суму заборгованості, вказану у п. 1 додаткової угоди, частинами в розмірі не менше ніж 16 % від її загальної суми за наступним графіком: 13.08.2019- 658,76 грн.; 28.08.2019- 658,76 грн.; 12.09.2019- 658,76 грн.; 27.09.2019- 658,76 грн.; 12.10.2019 - 658,76 грн.; 27.10.2019 - 658,76 грн. Згідно з п. 4 угоди позичальник зобов`язується забезпечити своєчасне погашення заборгованості згідно з умовами, визначеними додатковою угодою та має право достроково погасити заборгованість в повному обсязі /а.с.28/.

Згідно Правил надання грошових коштів у позику, у тому числі і на умовах фінансового кредиту ТзОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів», такі затверджені рішенням загальних зборів учасників ТзОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів», протокол №07/02/2019 від 07.02.2019. Згідно з п. 1.3 «Загальних положень» правила є невід`ємною частиною договору позики, що укладаються між товариством та позичальником. Згідно з п 3.1. розділу 3 «Доступ до інформації щодо діяльності фінансової установи та її фінансових послуг» заявник/позичальник має право доступу до інформації, право на отримання якої закріплено в діючому законодавстві України, у тому числі щодо діяльності товариства та фінансових послуг, що надаються товариством. Товариство забезпечує доступність та актуальність інформації, розміщеної на безоплатній основі на власному сайті товариства. Згідно з п.4.3. розділу «Порядок укладення договору позики» до моменту підписання договору позики позичальнику надається можливість вивчити умови такого договору позики, включаючи усі його суттєві умови, вивчити ці правила, а також час та можливість прийняти зважене рішення щодо укладення договору позики. Згідно з п.4.4. договір укладається сторонами дистанційно, в електронній формі, з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем. Згідно з п. 5.1 розділу «Істотні умови договору позики» за договором позики товариство передає позичальнику у власність грошові кошти у вигляді позики, в погодженій сторонами договору сумі, на умовах повернення, строковості, платності, які передбачені умовами договору позики, а позичальник бере на себе зобов`язання повернути таку ж суму грошових коштів у встановлені договором позики строки, в тому числі з правом дострокового повернення та сплатити позикодавцю проценти від суми позики за відповідний фактичний строк володіння позикою. Згідно з п. 6.2. розділу «Порядок виконання зобов`язання позичальника» позичальник зобов`язаний повернути повністю суму отриманої позики та сплатити нараховані проценти в строк, визначений договором позики, будь-яким доступним йому способом, зазначеним у договорі та на сайті товариства. Згідно з п. 10.1. розділу «Відповідальність сторін» за невиконання або неналежне виконання своїх зобов`язань за договором позики сторони несуть відповідальність, передбачену чинним законодавством України /а.с. 29-37/.

Як вбачається з Положення про юридичний департамент, затвердженого наказом директора ТзОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» від 01.06.2020 №116/9-к, юридичний департамент є структурним підрозділом ТзОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів». Департамент безпосередньо підпорядковується директору товариства /а.с.38-41/.

Відповідно до копії наказу № 116/9-К від 01.06.2020 «Про затвердження та введення в дію «Положення про юридичний департамент» та Положень про відділи юридичного департаменту, такі затверджені та введені в дію з 01.06.2020 /а.с. 43/.

Згідно договору факторингу № 03042017 від 03.04.2017, ТзОВ «Фінансова Компанія «Профіт Капітал» та ТзОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» улади договір факторингу. Згідно умов цього договору первісний кредитор (клієнт) зобов`язується відступити новому кредитору (фактору) права вимоги, зазначені в реєстрі прав вимоги, а новий кредиток (фактор) зобов`язується їх прийняти та сплатити клієнту суму фінансування за таке відступлення на умовах, визначених цим договором /а.с.48/.

Відповідно до витягу з реєстру прав вимог № 86 від 17.10.2019 до договору факторингу № 03042017 від 03.04.2017, первісний кредитор ТзОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» передав новому кредитору ТзОВ «Фінансова Компанія «Профіт Капітал» право вимоги до боржника ОСОБА_1 , згідно кредитного договору № 4153563 від 26.05.2019, прострочена заборгованість по основному боргу (тіло кредиту) 3798, 00, прострочена заборгованість по відсоткам 2107, 80, загальна заборгованість 5905, 80 /а.с.49/.

Як вбачається з акту повернення права вимоги від 05.03.2021, ТзОВ «Фінансова Компанія «Профіт Капітал» та ТзОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» склали акт, про те що на підставі п 10.14. договору факторингу № 03042017 від 03.04.2017 в редакції додаткової угоди № 3 від 23.04.2018 фактор повертає, а клієнт приймає право вимоги до боржників, перелічених в таблиці № 1 цього акту. Клієнт повертає фактору грошові кошти (ціну купівлі) сплачену фактором за право вимоги до боржника протягом 5 банківських днів з дати підписання цього акту /а.с.50/.

Норми права, які застосовує суд при вирішенні спірних правовідносин.

Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 ЦК України).

Стаття 627 ЦК України та ст.6 цього Кодексу визначають, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Статтею 215 ЦК України встановлено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 Цивільного кодексу України.

Відповідно до статті 203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Крім того, згідно зі ст.203 ЦК України умовою чинності правочину є також його вчинення у формі, встановленій законом.

За правилом частини першої статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.

Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина друга статті 639 ЦК України.)

Абзац другий частини 2 статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі

Аналізуючи викладене, суд приходить до висновку, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного кодексу України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України).

У постанові Верховного суду від 23.03.2020 по справі № 404/502/18, провадження № 61-8449св19 зазначено, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статі 205, 207 ЦК України). Однак важливо, щоб електронний договір включав всі істотні умови для відповідного виду договору, інакше він може бути визнаний неукладеним або недійсним, в зв`язку з недодержанням письмової форми в силу прямої вказівки закону. Однак важливо розуміти в якому конкретному випадку потрібно створювати електронний договір у вигляді окремого електронного документа, а коли досить висловити свою волю за допомогою засобів електронної комунікації. Метою підписання договору є необхідність ідентифікації підписанта, підтвердження згоди підписанта з умовами договору, а також підтвердження цілісності даних в електронній формі. Якщо є електронна форма договору, то і підписувати його потрібно електронним підписом.

Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного суду від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 07 жовтня 2020 року у справі № 127/33824/19, від 16 грудня 2020 року у справі № 561/77/19.

Згідно зі статтею 217 ЦК правочин не може бути визнаний недійсним у цілому, якщо закону не відповідають лише його окремі частини й обставини справи свідчать про те, що він був би вчинений і без включення недійсної частини.

В статті 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Враховуючи положення ч.1 ст.5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» правочин вважається вчиненим у електронній формі у випадку, якщо в ньому наявні всі обов`язкові реквізити документа.

Відповідно до ч. 3 ст. 5 Закону України «Про електронну комерцію» правочин не може бути визнано недійсним у зв`язку з його вчиненням в електронній формі. Юридична сила електронного документа не може бути заперечена виключно через те. що він має електронну форму, а допустимість електронного документа, як доказу не може заперечуватися виключно на підставі того, що він має електронну форму.

Також, відповідно до ч.1, 2 ст.6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.

Частина 5 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачає, що пропозипія укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.

Згідно ст. 12 цього Закону України «Про електрону комерцію» якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Пунктом 12 ч.1 ст.3 вказаного Закону визначено, що одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір.

Аналізуючи вищевказані норми чинного законодавства, суд приходить до висновку, що кредитний договір може бути укладений в електронній формі шляхом заповнення його сторонами усіх необхідних електронних документів та накладення електронного підпису.

Відповідно до статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів», цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України «Про споживче кредитування».

Закон України «Про захист прав споживачів» застосовується до спорів, які виникли з кредитних правовідносин, лише в тому разі, якщо підставою позову є порушення порядку надання споживачеві інформації про умови отримання кредиту, типові процентні ставки, валютні знижки тощо, які передують укладенню договору.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного суду України від 02.12.2015 року в справі № 6-1341цс15.

За змістом ст. 1 Закону України «Про споживче кредитування» договір про споживчий кредит - вид кредитного договору, за яким кредитодавець зобов`язується надати споживчий кредит у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач (позичальник) зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, встановлених договором; загальна вартість кредиту для споживача - сума загального розміру кредиту та загальних витрат за споживчим кредитом; агальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, пов`язані з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за супровідні послуги кредитодавця, кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» реальна річна процентна ставка обчислюється відповідно до нормативно-правових актів Національного банку України. Для цілей обчислення реальної річної процентної ставки визначаються загальні витрати за споживчим кредитом. До загальних витрат за споживчим кредитом включаються: доходи кредитодавця у вигляді процентів; комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо; інші витрати споживача на супровідні послуги, які підлягають сплаті на користь кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб згідно з вимогами законодавства України та/або умовами договору про споживчий кредит (платежі за послуги кредитного посередника, страхові та податкові платежі, збори на обов`язкове державне пенсійне страхування, біржові збори, платежі за послуги державних реєстраторів, нотаріусів, інших осіб тощо).

Згідно з ч. 1 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування» у договорі про споживчий кредит зазначаються: найменування та місцезнаходження кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), прізвище, ім`я, по батькові та місце проживання споживача (позичальника); тип кредиту (кредит, кредитна лінія, кредитування рахунку тощо), мета отримання кредиту; загальний розмір наданого кредиту; порядок та умови надання кредиту; строк, на який надається кредит; необхідність укладення договорів щодо додаткових чи супутніх послуг третіх осіб, пов`язаних з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту (за наявності); види забезпечення наданого кредиту (якщо кредит надається за умови отримання забезпечення); процентна ставка за кредитом, її тип (фіксована чи змінювана), порядок її обчислення, у тому числі порядок зміни, та сплати процентів; реальна річна процентна ставка та загальна вартість кредиту для споживача на дату укладення договору про споживчий кредит. Усі припущення, використані для обчислення такої ставки, повинні бути зазначені; порядок повернення кредиту та сплати процентів за користування споживчим кредитом, включно із кількістю платежів, їх розміром та періодичністю внесення, у вигляді графіка платежів (у разі кредитування у вигляді кредитування рахунку, кредитної лінії графік платежів може не надаватися); інформація про наслідки прострочення виконання зобов`язань зі сплати платежів, у тому числі розмір неустойки, процентної ставки, інших платежів, які застосовуються чи стягуються при невиконанні зобов`язання за договором про споживчий кредит; порядок та умови відмови від надання та одержання кредиту; порядок дострокового повернення кредиту; відповідальність сторін за порушення умов договору.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про споживче кредитування» кредитодавець має право проводити за погодженням із споживачем реструктуризацію зобов`язань за договором про споживчий кредит. Реструктуризація зобов`язань за договором про споживчий кредит - це зміна істотних умов договору про споживчий кредит, що здійснюється кредитодавцем на договірних умовах із споживачем і впливає на умови та/або порядок повернення такого кредиту.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 18 Закону України «Про споживче кредитування» відступлення права вимоги за договором про споживчий кредит допускається фінансовій установі, яка відповідно до закону має право надавати кошти у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту, та/або послуги з факторингу. До нового кредитора переходять передбачені цим Законом зобов`язання кредитодавця, зокрема щодо взаємодії із споживачами при врегулюванні простроченої заборгованості (вимоги щодо етичної поведінки).

Згідно ч. 1 ст. 21 Закону України «Про споживче кредитування» споживач, який порушив своє зобов`язання щодо повернення кредиту та процентів за ним, має відшкодувати кредитодавцю завдані цим збитки відповідно до закону з урахуванням особливостей, визначених цією статтею..

Мотивована оцінка доказів, наданих сторонами та висновки суду за результатами позову.

В судовому засіданні встановлено, що між ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 було укладено договір позики № 4153563 від 26.05.2019. Згідно з п. 1 договору, позикодавець зобов`язується передати позичальнику у власність грошові кошти на погоджений умовами договору строк, шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок позичальника, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики, або достроково та сплатити позикодавцю плату (проценти) від суми позики. Згідно з п. 2 договору сума позики становить 3000, 00 грн., строк позики 30 днів, базова процентна ставка 1,60 %. Дата надання позики 26.05.2019, дата останнього дня позики 25.06.2019. Згідно з п. 3 проценти за цим договором нараховуються щоденно, включаючи дату отримання та повернення, на залишок позики та у випадку дострокового її повернення, підлягають відповідному перерахунку. Згідно з п. 4 підписанням цього договору позичальник підтверджує, що ознайомлений на сайті з повною інформацією щодо позикодавця. Згідно з п. 5 цей договір укладено дистанційно, в електронній формі, з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи, шляхом надсилання електронного повідомлення про прийняття (акцепт) пропозиції та підписано накладенням електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Відповідно до положень Закону України «Про електронну комерцію» договір прирівнюється до укладеного у письмовій формі. Згідно з п. 8 договору позичальник несе повну відповідальність перед позикодавцем за повернення позики, сплату процентів та належне виконання зобов`язань за цим договором усім своїм майном.

Окрім цього в судовому засіданні встановлено, що між ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 було укладено додаткову угоду №4153563 від 27.07.2019 до договору позики № 4153563 від 26.05.2019 про реструктуризацію заборгованості. Згідно з п. 1 даної угоди, сторони домовились про реструктуризацію погашення позичальником заборгованості, що утворилась на дату укладення цієї додаткової угоди в сумі 4074, 26 грн. на 45 днів. Згідно з п. 2 угоди загальна сума заборгованості є фіксованою, а нарахування процентів до сплати згідно умов договору призупиняється. Згідно з п. 3 угоди позичальник сплачує позикодавцю суму заборгованості, вказану у п. 1 додаткової угоди, частинами в розмірі не менше ніж 25 % від її загальної суми за наступним графіком: 27.07.2019- 1018,56 грн.; 11.08.2019- 1018,56 грн.; 26.08.2019- 1018,56 грн.; 10.09.2019- 1018,56 грн. Згідно з п. 4 угоди позичальник зобов`язується забезпечити своєчасне погашення заборгованості згідно з умовами, визначеними додатковою угодою та має право достроково погасити заборгованість в повному обсязі /а.с.27/.

Також судом встановлено, що між ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 було укладено додаткову угоду № 4153563 від 13.08.2019 до договору позики №4153563 від 26.05.2019 про реструктуризацію заборгованості. Згідно з п. 1 даної угоди сторони домовились про реструктуризацію погашення позичальником заборгованості, що утворилась на дату укладення цієї додаткової угоди в сумі 3952, 58 грн. на 75 днів. Згідно з п. 2 угоди загальна сума заборгованості є фіксованою, а нарахування процентів до сплати згідно умов договору призупиняється. Згідно з п. 3 угоди позичальник сплачує позикодавцю суму заборгованості, вказану у п. 1 додаткової угоди, частинами в розмірі не менше ніж 16 % від її загальної суми за наступним графіком: 13.08.2019- 658,76 грн.; 28.08.2019- 658,76 грн.; 12.09.2019- 658,76 грн.; 27.09.2019- 658,76 грн.; 12.10.2019 - 658,76 грн.; 27.10.2019 - 658,76 грн. Згідно з п. 4 угоди позичальник зобов`язується забезпечити своєчасне погашення заборгованості згідно з умовами, визначеними додатковою угодою та має право достроково погасити заборгованість в повному обсязі.

Суд звертає увагу, що договір № 4153563 від 26.05.2019 між ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 укладався дистанційно, в електронній формі, з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи, внаслідок чого, відповідно до положень Закону України «Про електронну комерцію» у сторін такого договору виникли цивільні права та обов`язки майнового характеру. Договір укладався шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною та підписувався з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором.

Окрім цього, в судовому засіданні встановлено, що відповідно до п. 4 договору, підписанням цього договору позичальник підтверджує, що позичальник ознайомився на сайті https://mycredit.ua/ru/documents-license/ з повною інформацією щодо позикодавця та його послуги, що передбачена ст. 12 ЗУ «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг». Позичальник до моменту підписання договору вивчив цей договір та правила надання грошових коштів у позику, у тому числі і на умовах фінансового кредиту, розміщені на сайті https://mycredit.ua/ru/documents-license/, їх зміст, суть, об`єм зобов`язань сторін та наслідки укладення цього договору йому зрозумілі.

Слід зазначити, що позичальнику надавалася можливість ознайомитись з умовами договору та правилами надання грошових коштів у позику, у тому числі і на умовах фінансового кредиту, які розміщені на веб-сайті товариства. 26 травня 2019 року позичальником було підписано (акцептовано) оферту, чим засвідчено вивчення умов оферти, повну та безумовну згоду з цими умовами, свідоме прийняття пропозиції укласти договір та згоду на використання одноразового ідентифікатора в якості особистого підпису договору. Підписанням оферти одноразовим ідентифікатором позичальник засвідчив, що погоджується з усіма без виключення умовами оферти, відповідно не заслуговує уваги твердження позивача, що йому бракувало знань, необхідних для здійснення правильного вибору при підписанні договору, тому введений в оману при отриманні кредитних послуг.

Суд звертає увагу, що позивач через особистий кабінет на веб-сайті товариства подав заявку на отримання кредиту за умовами, які вважав зручними для себе, та підтвердив умови отримання позики шляхом натискання кнопки «Згоден», після чого було сформовано одноразовий ідентифікатор, який було використано для підтвердження укладення договору, відповідно твердження позивача про визнання недійсним договору позики, оскільки ним такий договір не підписувався не заслуговують на увагу.

Слід зазначити, що доводи позивача про те, що в договорі відсутній його підпис не заслуговують на увагу, оскільки укладення договору відбувалось відповідно до вимог Законів України «Про електронній документи та електронний документообіг» та «Про електронну комерцію», шляхом використання електронного підпису та одноразового ідентифікатора. У зв`язку з чим, посилання позивача на постанову Верховного Суду України від 12 жовтня 2016 року в справі № 916/16/16 та постанову Верховного Суду України від 08 червня 2016 року у справі № 6-1103цс16 є безпідставними, оскільки правовідносини та обставини у даній справі та обставини й правовідносини у справах, на які посилається позивач не є тотожними.

Таким чином, без використання одноразового ідентифікатора, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна і пароля особистого кабінету договір між позивачем та товариством не був би укладений. Позивачем було вчинено чітку сукупність дій, спрямовану на отримання позики за допомогою інформаційно- телекомунікаційної системи.

Кредитний договір, підписаний сторонами, які досягли згоди з усіх істотних умов договору, мали необхідний обсяг цивільної дієздатності, а їх волевиявлення було вільним і відповідало їхній внутрішній волі; позивач на момент укладення договору не заявляв додаткових вимог щодо умов спірного договору та в подальшому виконував його умови.

Суд не бере до уваги твердження позивача, що йому не було надано розрахунку загальних витрат за споживчим кредитом, тобто витрат, які повязанні з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, тому нараховані йому відсотки за користування кредитними коштами стали значно більшими, оскільки позивач був ознайомлений із умовами договору, у тому числі із наслідками порушення його умов, до його підписання.

Також, суд не бере до уваги твердження позивача, що при укладенні договору було порушено принцип рівності сторін і йому запропоновано укласти договір на фактично відомих лише відповідачу умовах та відповідачем введено його в оману на рахунок істотних умов договору, зокрема відсоткової ставки за користування кредитом, оскільки підписавши договір № 4153563 від 26.05.2019, позичальник підтвердив, що вивчив умови договору та правила надання грошових коштів у позику, у тому числі і на умовах фінансового кредиту, а їх зміст, суть, об`єм зобов`язань сторін та наслідки укладення цього договору йому зрозумілі.

Суд звертає увагу, що позивачем не надано суду доказів, що під час укладення спірного договору він не був ознайомлений з усіма його умовами, передбаченими законом, або діяв на умовах зазначених як вкрай невигідних для себе.

Слід зазначити, що зміст договору є зрозумілим до прочитання і не може розцінюватися як надання інформації у нечіткий, незрозумілий або двозначний спосіб, - що відповідає висновку Верховного Суду, викладеному у постанові від 01.04.2020 року у справі № 583/3343/19.

Відтак, суд вважає, що укладення договору у запропонованій формі із запропонованими умовами, відповідало внутрішній волі позивача та позивачем було вчинено чітку сукупність дій, спрямовану на отримання позики за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи.

Суд не вбачає підстав для визнання спірного договору позики недійсним, оскільки останній вчинено з підстав повного виконання сторонами умов договору з дотриманням основних засад вчинення правочинів та у відповідності до вимог діючого законодавства України. Обставини обґрунтування наявного між сторонами спору щодо укладення, умов та наслідків виконання договору позики, що складають зміст позову, не знайшли свого підтвердження наявними в матеріалах справи доказами; позивачем не доведено факт застосування відповідачем нечесної підприємницької практики під час укладення спірного договору позики, та позивачем не доведено факту неправильного сприйняття ним фактичних обставин щодо умов укладення спірного договору, тому визнання договору недійсним, умови якого виконано відповідачем відповідно до змісту умов договору є безпідставним.

Враховуючи вищенаведене, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності та їх зміст, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Профіт Капітал», третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю «1 безпечне агентство необхідних кредитів» про визнання договору недійсним слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 6, 203, 215, 627, 638 ЦК України, Законом України «Про споживче кредитування», Законом України «Про електронну комерцію», ст. ст. 12, 13, 81, 89, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в:

В задоволені позову ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Профіт Капітал», третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю «1 безпечне агентство необхідних кредитів» про визнання договору недійсним відмовити.

Рішення може бути оскаржене через Стрийський міськрайонний суд Львівської області до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий суддя В. Л. Бучківська