Справа № 675/1026/20
Провадження № 2/675/105/2021
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"13" квітня 2021 р. м. Ізяслав

Ізяславський районний суд Хмельницької області в складі головуючого судді Короля О.В., за участю секретаря судового засідання Ткачук Я.Л., учасників справи:

позивача: ОСОБА_1 ,

представника позивача: ОСОБА_2 ,

представника відповідача: не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Ізяславської міської ради Ізяславського району Хмельницької області про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (по тексту ОСОБА_1 , позивач) звернулася до Ізяславського районного суду Хмельницької області з позовною заявою до Михнівської сільської ради Ізяславського району Хмельницької області про визнання права на земельну частку (пай), площею 2, 41 в умовних кадастрових гектарах в землях колишнього КСП «Нива», що на території Михнівської сільської ради Хмельницької області, в порядку спадкування, після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою Ізяславського районного суду Хмельницької області від 08.02.2021 року залучено Ізяславську міську раду Ізяславського району Хмельницької області до участі в справі за позовом ОСОБА_1 до Михнівської сільської ради Ізяславського району Хмельницької області про визнання права на сертифікат на право на земельну частку (пай) в порядку спадкування в якості правонаступника відповідача - Михнівської сільської ради Ізяславського району Хмельницької області.

Разом з цим, в обгрунтування заявлених вимог позивач покликається на наступні обставини.

Так, позивач вказує, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати ОСОБА_3 (по тексту ОСОБА_3 , спадкодавець), після смерті якої прийняла спадщину, оскільки остання заповіла все їй належне майно та права саме для неї, що підтверджується, зокрема і даними свідоцтва про право на спадщину за заповітом.

За покликанням позивача, після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина, зокрема і на право на земельну частку (пай), розміром 2, 41 в умовних кадастрових гектарах в землях колишнього КСП «Нива», що на території Михнівської сільської ради Хмельницької області.

При цьому позивач акцентує увагу, що спадкодавець була членом колгоспу «Більшовик» с. Михнів, в якому працювала аж до 1967 року, що об`єктивно підтверджується відповідними письмовими доказами. Також вказує, що після 1967 року ОСОБА_3 кілька років працювала у закладах соцкультпобуту в с. Михнів, після чого вийшла на пенсію.

Як зазначає позивач, необхідно врахувати, що спадкодавець у період звільнення з колгоспу «Більшовик» та в період реорганізації колгоспу в колективне сільськогосподарське підприємство не виключалася з його членів, а відтак стала вже членом КСП «Нива», яке 17.10.1995 року отримало Державний акт на право колективної власності Серія ХМ №24, у списку громадян членів колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу або товариства, який є додатком значиться під номером 452.

На думку позивача, хоча спадкодавець до настання своєї смерті і не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай), однак вона його вже набула та не могла втратили, а відтак таке право може бути успадковане нею як спадкоємцем.

Як вважає позивач, з огляду на те, що вона є спадкоємцем ОСОБА_3 за законом, прийняла спадщину в установленому порядку та є спадкоємцем першої черги за законом та спадкоємцем за заповітом, та має намір прийняти спадщину у вигляді права на земельну частку (пай) площею 2, 41 в умовних кадастрових гектарах в землях колишнього КСП «Нива», що на території Михнівської сільської ради Хмельницької області, що відповідає розміру, затвердженим розпорядженням Ізяславської РДА №88 від 25.04.1996 року, а інші спадкоємці відсутні, то є необхідність в судовому порядку вирішити питання про визнання за нею такого права.

У судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали в повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві та з врахуванням наданих письмових доказів просили їх задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про час та місце судового розгляду повідомлений належним чином, до суду ним подано письмову заяву про розгляд справи за його відсутності з покликанням на відсутність заперечень щодо задоволення позовних вимог.

Суд, вивчивши доводи позивача, викладені у позовній заяві, заслухавши у судовому засіданні вступне слово позивача та її представника, перевіривши письмові матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 , про що 05.02.1999 року Михнівською сільською радою Ізяславського району Хмельницької області внесено актовий запис про смерть №4 (свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 ), яка згідно виданого свідоцтва про народження ОСОБА_4 серії НОМЕР_2 від 15.01.1973 року та свідоцтва про одруження № НОМЕР_3 , виданого 02.05.1971 року (серії НОМЕР_4 ) являється матір`ю позивача по справі.

Разом з цим, з відомостей, наданих Шепетівською міською державною нотаріальною конторою за №486/01-16 від 12.06.2020 року, інформаційних довідок зі Спадкового реєстру від 12.06.2020 року за №60536403 та №60536459, вбачається, що Шепетівською міською державною нотаріальною конторою спадкова справа не заводилася, однак наявні відомості про чинний заповіт ОСОБА_3 , посвідчений 22.03.1993 року.

Згідно матеріалів копії спадкової справи, наданої Хмельницьким обласним державним нотаріальним архівом за №1632/01-21 від 15.06.2020 року встановлено реєстрацію 09.11.2000 року Ізяславською державною нотаріальною конторою спадкової справи №632-2000 щодо майна ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , заведеної на підставі заяви ОСОБА_1 від 09.11.2000 року.

Суд констатує, що матеріали спадкової справи містять заповіт ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (зареєстровано в реєстрі за №10 від 22.03.1993 року), згідно якого вона усе майно, де б воно не знаходилося і з чого б не складалося, і взагалі все, що належатиме на момент смерті заповідає дочці ОСОБА_1 . Крім цього, як свідчать матеріали вказаної вище спадкової справи, позивачу по даній справі 09.11.2000 року видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на частину спадкового майна ОСОБА_3 (зареєстровано в реєстрі під №1-1938).

Також судом встановлено, що ОСОБА_3 була членом колгоспу «Більшовик» с. Михнів, в якому працювала аж до 1967 року, що підтверджується, зокрема витягом зі стажової книги та довідкою ТОВ «Компанія «Укрелітагро» №332 від 11.12.2019 року.

У відповідності до даних довідки ТОВ «Компанія «Укрелітагро» №331 від 11.12.2019 року випливає, що КСП «Нива» є правонаступником колгоспу «Більшовик» згідно рішення загальних зборів протокол №2 від 29.09.1992 року, натомість СГК «Нива» є правонаступником КСП «Нива» згідно рішення загальних зборів протокол №1 від 01.03.2000 року, а ТОВ «Компанія «Укрелітагро» є вже правонаступником СГК «Нива» згідно рішення загальних зборів протокол №2 від 11.12.2007 року.

При цьому, як вбачається з довідки Державного архіву Хмельницької області №Г-2549/01.01-14/2019 від 26.12.2019 року в протоколах засідань правління та загальних зборів колгоспу с. Михнів Ізяславського району Хмельницької області за 1966-1967 роки питання про виключення ОСОБА_3 із членів колгоспу не значилося.

Крім цього, довідка архівного відділу Ізяславської районної державної адміністрації №Г-99/04-04 від 12.03.2020 року засвідчує, що в протоколах загальних зборів та в протоколах засідань правління колгоспу «Більшовик» та його правонаступника КСП «Нива» с. Михнів Ізяславського району Хмельницької області за 1985-1999 роки відсутні відомості про виключення із членів колгоспу ОСОБА_3 .

Крім встановленого вище, судом враховано, що у відповідності до довідки відділу в Ізяславському районі Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області №97-22-0.25-226/161-20 від 19.02.2020 року в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) відсутні відомості щодо видачі ОСОБА_3 сертифікату на право на земельну частку (пай).

Разом з тим, суд враховує, що згідно даних Державного акту на право колективної власності на землю ХМ №24 від 17.10.1995 року та Додатку 1 до нього - Списку громадян-членів колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу або товариства, виданого колективним сільськогосподарським підприємством «Нива» (с. Михнів Ізяславського району Хмельницької) вбачається, що ОСОБА_3 під №452 рахується в списках членів КСП «Нива» с. Михнів Ізяславського району Хмельницької області та фактично являлася пенсіонером з їх числа.

Згідно до роз`яснень, викладених у пункті 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 16.04.2004 р. №7 (з змінами, внесеними згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України від 19.03.2010 року №2) «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», вбачається, що сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення земельної ділянки в натурі (на місцевості) та видачі державного акту про право власності на землю (пункт 17 розділу Х Перехідні положення ЗК).

Член колективного сільськогосподарського підприємства (по тексту - КСП), включений до списку, що додається до державного акту на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акту, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку.

Суд констатує, що відповідно до частин першої та другої статті 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» від 05.06.2003 року № 899-IV основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є рішення суду про визнання права на земельну частку (пай).

За пунктом 2 Указу Президента України від 08.08.1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю.

За змістом статей 22, 23 ЗК України (в редакції 1990 року) особа набуває право на земельний пай за наявності трьох умов: перебування в членах КСП на час паювання; включення до списку осіб, доданого до державного акта на право колективної власності на землю; одержання КСП цього акта.

Член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку.

При вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Якщо спадкодавець мав право на земельну частку (пай), але за життя не одержав сертифіката на право власності на земельну частку (пай) або помилково не був включений (безпідставно виключений) до списку, доданого до державного акта про колективну власність на землю відповідного сільськогосподарського підприємства, товариства тощо, при вирішенні спору про право спадкування на земельну частку (пай) суд застосовує положення чинного на час існування відповідних правовідносин Земельного кодексу України, Указу Президента України від 08.08.1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям».

Паювання земель радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств здійснюється після перетворення їх на колективні сільськогосподарські підприємства.

Право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю.

Отже, особа набуває права на земельну частку (пай) у разі, якщо на момент одержання колективним сільськогосподарським підприємством акта на право колективної власності на землю вона працювала в цьому підприємстві, була його членом та включена до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю.

Тим самим суд констатує, що ОСОБА_3 була член колективного сільськогосподарського підприємства «Нива», включена до списку, що додається до державного акту на право колективної власності на землю, а відтак набула права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акту.

Суд наголошує, що позивач, як спадкоємець першої черги за законом є єдиним спадкоємцем ОСОБА_3 , так є і єдиним спадкоємцем за заповітом, а відтак може успадкувати право на земельну частку (пай), яке належало померлій особі.

Вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, судом також враховано наступне.

Статтею 16 ЦК України визначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до п. 11 ч. 1 ст. 346 ЦК України право власності припиняється у разі смерті власника.

Разом з тим, статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб - спадкоємців.

Згідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Частиною 5 статті 1268 ЦК України встановлено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 11 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року, вбачається, що при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Якщо спадкодавець мав право на земельну частку (пай), але за життя не одержав сертифіката на право власності на земельну частку (пай) або помилково не був включений (безпідставно виключений) до списку, доданого до державного акту про колективну власність на землю відповідного сільськогосподарського підприємства, товариства тощо, при вирішенні спору про право спадкування на земельну частку (пай) суд застосовує положення чинного на час існування відповідних правовідносин Земельного кодексу України 1990 року (561-12), Указу Президента України від 08.08.1995 року №720/95 "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" та відповідні норми ЦК УРСР. У цьому разі слід ураховувати, що згідно з пунктом 17 Перехідних положень Земельного кодексу України від 25.10.2001 року сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам таких часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю.

Згідно аналізу положень ст. 392 ЦК України, вбачається, що право спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Вказана норма кореспондується із ст. 152 ЗК України, відповідно до якої, захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: а) визнання прав; г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; д) застосування інших, передбачених законом, способів.

Також при вирішені спору суд враховує і правову позицію Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду, викладену в постанові від 17.03.2020 року по справі № 396/1683/18-ц, так як у відповідності до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Так Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду зазначив, що за змістом статей 22, 23 ЗК України (в редакції 1990 року) особа набуває право на земельний пай за наявності трьох умов: перебування в членах КСП на час паювання; включення до списку осіб, доданого до державного акта на право колективної власності на землю; одержання КСП цього акта.

Оскільки, ОСОБА_3 за свого життя набула на право на земельну частку (пай), то за позивачем, як її спадкоємцем може бути в судовому порядку визнано в порядку спадкування таке право на земельну частку (пай), розміром 2, 41 в умовних кадастрових гектарах без визначення цієї частки в натурі, що перебувала в колективній власності в землях колишнього КСП «Нива», що на території с. Михнів Ізяславського району Хмельницької області.

Суд вказує, що розмір земельної частки (паю), що складає 2, 41 в умовних кадастрових гектарах відповідає розміру, визначеному розпорядженням Ізяславської районної державної адміністрації від 25.04.1996 року №88 «Про затвердження вартості земельної частки (паю) та її розміру в умовних кадастрових гектарах колективних сільськогосподарських підприємств» та додатку №2 до нього, Протоколу №1 засідання комісії по призначенню земельної частки (паю) членів КСП «Нива» від 13.02.1996 року.

З огляду на зазначене вбачається, що обставини, викладені позивачем у позовній заяві в обґрунтування позовних вимог знайшли своє підтвердження письмовими доказами, наявними в матеріалах справи, є достовірними та обґрунтованими, сумніву в суду не викликають, а тому, суд доходить висновку про обґрунтованість позовних вимог та необхідність їх задоволення.

Керуючись ст.ст. 16, 267, 346, 392, 1216, 1220, 1233, 1235, 1241, 1261, 1268 ЦК України, ст.ст. 12, 263-265, 273 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_5 , в порядку спадкування за заповітом після смерті матері ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , право на земельну частку (пай), розміром 2, 41 в умовних кадастрових гектарах без визначення цієї частки в натурі, що перебувала в колективній власності в землях колишнього КСП «Нива», що на території с. Михнів Ізяславського району Хмельницької області.

Рішення суду може бути оскаржене до Хмельницького апеляційного суду через Ізяславський районний суд Хмельницької області протягом тридцяти днів з дня його оголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 23.04.2021 року

Суддя О.В. Король