ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/3335/15-ц
Провадження № 2/210/2/21
У Х В А Л А

іменем України

"19" квітня 2021 р.

Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Хлистуненко О.В.

секретаря судового засідання Недолуги Л.В.

за участю:

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

представника відповідача Булгакова С.В.

розглянувши в режимі відеоконференції у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного Акціонерного Товариства «Банк «Фінанси та Кредит», Національного Банку України, Державної організації (установа, заклад) «Фонд гарантування вкладів фізичних осіб», Державної організації (установа, заклад) «Державна іпотечна установа», Державної організації (установа, заклад) Кабінет Міністрів України про захист прав споживачів, визнання кредитного договору припиненим та про визнання іпотеки припиненою, суд -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні суду перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до Публічного Акціонерного Товариства «Банк «Фінанси та Кредит», Національного Банку України, Державної організації (установа, заклад) «Фонд гарантування вкладів фізичних осіб», Державної організації (установа, заклад) «Державна іпотечна установа», Державної організації (установа, заклад) Кабінет Міністрів України про захист прав споживачів, визнання кредитного договору припиненим та про визнання іпотеки припиненою.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 заявив відвід головуючому, мотивуючи його тим, що суддя не задовольняє його клопотання та клопотання його представника, що свідчить про упередженість її під час розгляду даної справи.

Тому, просить відвести суддю Хлистуненко О.В. від розгляду цивільної справи №210/3335/15-ц.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_2 заяву про відвід підтримав та просив задовольнити її.

Представник відповідача Булгаков С.В. вважав заяву про відвід необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.

Суд, заслухавши заяву, думку представника позивача, оглянувши матеріали цивільної справи в обсязі, необхідному для вирішення даного питання, приходить до наступного.

Згідно з ч. 3 ст. 40 ЦПК України якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід. Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Зважаючи на ч. 3 ст. 40 ЦПК України та враховуючи, що заява про відвід судді заявлена в судовому засіданні, тому заява вирішується даним складом суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 36 ЦПК України, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Статтею 37 ЦПК України передбачені випадки недопустимості повторної участі судді в розгляді справи.

Частиною 3 ст. 39 ЦПК України передбачено, що відвід повинен бути вмотивованим.

Відповідно до положення ст. 6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод», якою визначено дві вимоги щодо безсторонності суду: по-перше бути об`єктивно вільним від упередженості чи зацікавленості у результаті розгляду справи, по-друге, бути об`єктивно безстороннім - тобто суд повинен гарантувати виключення будь-якого обґрунтованого сумніву в його безсторонності.

Суддя під час здійснення судочинства зобов`язаний бути неупередженим та незалежним, керуватися під час прийняття рішення лише вимогами закону та фактами, які ним встановлені.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, при оцінці безсторонності суду слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспект. Так у справі «Гаусшильдт проти Данії», «Мироненко і Мартиненко проти України» зазначається, що наявність безсторонності, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, має визначатися за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. Щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі «Гаусшильдт проти Данії» вказано, що потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (рішення у справі «Мироненко і Мартиненко проти України»). Зазначену позицію Європейського суду підтримала і колегія суддів Судової палати у кримінальних справах Верховного Суду України у справі №5-15п12.

Як визначено в ст. 129 Конституції України, судді при здійсненні правосуддя незалежні і підкоряються лише закону.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини «Білуха проти України» особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного.

Дослідивши підстави для відводу, суд приходить до висновку, що обставини, які на думку заявника викликають сумніви в неупередженості або об`єктивності судді, зводяться виключно до незгоди з процесуальними рішеннями судді та не свідчать про наявність підстав для відводу судді.

Відповідно до ч. 4 ст. 36 ЦПК України, незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

За таких обставин, доказів, що вказують на необ`єктивність чи упередженість судді встановлено не було, враховуючи вищевикладене, суд вважає, що заява про відвід задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 36, 37, 39, 40ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про відвід судді залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: О. В. Хлистуненко