Справа № 484/2934/21
Провадження № 2/484/1284/21 р.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31.08.2021 року Суддя Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області Паньков Д.А., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Вердикт Капітал"; треті особи: Приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Личук Тарас Володимирович, Приватний виконавець виконавчого округу Донецької області Матвійчук Наталія Євгеніївна про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить суд визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис вчинений 24.02.2021 року приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личуком Тарасом Володимировичем за реєстровим номером 2345, про звернення стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь ТОВ "Вердикт Капітал"; , місцезнаходження: 04053, м. Київ, вул. Кудрявський узвіз, буд. 5Б заборгованість, що виникла за Кредитним договором № Д006/АК-227.07.2 від 20.11.2007 року, який укладений між Публічне акціонерне товариство «Родовід Банк», (правонаступник: Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал»), за період з 04.07.2019 року по 09.12.2020 року в загальному розмірі 227227,10 (двісті двадцять сім тисяч двісті двадцять сім гривень 10 копійок), в тому числі: прострочена заборгованість за сумою кредиту - 153467,92 грн.; сума заборгованості за відсотками та комісіями - 72759,18 грн.; плата за вчинення виконавчого напису - 1000,00 грн.

Позивач з вищезазначеним виконавчим написом не погоджується та вважає, що він є незаконним та таким, що не підлягає виконанню.

На підставі вищезазначеного виконавчого напису нотаріуса від 24.02.2021 р. приватним виконавцем виконавчого округу Донецької області Матвійчук Наталією Євгенівною 05.05.2021р. було відкрито виконавче провадження № 65324113 про стягнення заборгованості в розмірі 227227,10 грн. Також, були винесені Постанови: 05.05.2021 р. - про арешт коштів боржника; 17.05.2021р. - про арешт коштів боржника; 18.05.2021р. - про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, відповідно до якої з моєї заробітної плати буде утримуватися 20 %; 19.05.2021р. - про арешт майна боржника.

Жодного документу приватним виконавцем ОСОБА_1 не направлялося, а про існування виконавчого провадження він дізнався випадково, після того, коли до його місця роботи надійшла Постанова про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, де йому і повідомили, що існує Постанова, винесена приватним виконавцем виконавчого округу Донецької області Матвійчук Наталією Євгеніївною, відповідно до якої з нього будуть утримувати 20% від заробітної плати.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що виконавчий напис є таким, що не підлягає виконанню у зв`язку з тим, що він вчинений без врахування всіх необхідних документів, передбачених Законом України «Про нотаріат», які підтверджують безспірність вимоги. У виконавчому написі не зазначено, на підставі яких документів його здійснено, а лише вказано грошові суми, які пропонується стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» на загальну суму 227227,10 грн.

Також зазначив, що жодного договору з Товариством з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» він не укладав і про те, що дане товариство є правонаступником усіх прав та обов`язків Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк», не знав, оскільки жодного повідомлення від Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» йому не надходило, як і не надходило жодної вимоги щодо погашення будь-якої заборгованості.

Приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личуком Тарасом Володимировичем не було дотримано вимог актів законодавства України, які регулюють порядок вчинення виконавчих написів нотаріусом на документах, які свідчать про безспірність заборгованості, внаслідок чого були порушені права Позивача.

Як вбачається з матеріалів, поданих відповідачем нотаріусу для вчинення виконавчого напису, ні оригіналу кредитного договору, ні засвідченої виписки з рахунка боржника з відміткою про непогашення заборгованості та строків її погашення відповідачем надано не було, що свідчить про те, що у приватного нотаріуса Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано- Франківської області Личук Тараса Володимировича не було жодної підстави для вчинення оскаржуваного виконавчого напису, та відповідно до ст. 49 Закону України «Про нотаріат», зобов`язаний був відмовити у здійсненні такої нотаріальної дії як вчинення виконавчого напису про стягнення з позивача грошових коштів, проте вчинив таку нотаріальну дію в зв`язку з чим порушив вимоги Закону.

Зазначена у виконавчому написі у сумі 227227,10 грн., не є безспірною і не може вважатись обґрунтованою у зв`язку з виникненням такої заборгованості у Позивача перед Відповідачем через дію положень кредитного договору, які є спірними. Позивач не погоджується з сумою заборгованості, щодо якої виданий виконавчий напис нотаріуса, і тому така сума не має ознак безспірності.

Копія кредитного Договору № Д006/АК-227.07.2 від 20.11.2007 р., укладений між ВАТ «Родовід Банк» та ОСОБА_1 взагалі не підписаний зі сторони позивача.

Крім того, 01.04.2014 р. Тельманівським районним судом Донецької області (справа № 246/8/14-ц) було винесено Рішення, відповідно до якого було вирішено стягнути з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Родовід Банк» заборгованість за кредитним договором № Д006/АК-227.07.02 від 20.11.2007 р.: в розмірі 7674,98 доларів США та 184857,45грн., яка складається з (відповідно до розрахунку наданого до суду): заборгованість за кредитом - 5892,45 доларів США; простроченої заборгованості - 1782,53 доларів США; сплати комісії - 8989,88 грн.; пеня за прострочку виконання грошових зобов`язань - 173489,80 грн.; відповідальність за порушення грошового зобов`язання згідно ст. 625 ЦК України - 2368,77 грн.

Тобто, виходячи з вищевикладеного, вбачається що ще у 2014 році зі сторони ПАТ «Родовід Банк» було вирішення питання про стягнення заборгованості, оскільки Позивач, не був присутній у судовому засіданні при вирішенні даного питання.

У зв`язку зі скрутним становищем і неможливістю далі оплачувати кредит, у вересні 2009 року позивач звернувся з цим питанням до начальника Маріупольського відділення № 1 ДФ АТ «РОДОВІД БАНК», радника голови Правління у м. Маріуполі ОСОБА_2, який запропонував йому, щоб той передав автомобіль, на який отримував кредит йому, як представнику банку, і тоді вони його реалізують, і отримані кошти від реалізації автомобіля зарахують в рахунок оплати по кредиту. Тоді вони 14.09.2009 р. склали Акт прийому-передачі заставного майна, відповідно до якого ОСОБА_1 передав автомобіль, а ОСОБА_2 - прийняв його.

Також, 14.09.2009р. позивачем була видана Довіреність на ім`я ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , на розпорядження переданого ним банку автомобіля. Згодом, ОСОБА_2 повідомив позивачу, що автомобіль продано, заборгованості за кредитом немає.

Однак, як з`ясувалося згодом, він розпорядився автомобілем, а саме здійснив його реалізацію, але грошові кошти, отримані за реалізацію автомобіля - на погашення мого кредиту не здійснив.

Підсумовуючи все вищезазначене, позивач зазначає, що відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно було існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Але, Відповідачем не доведено того, що на момент звернення до нотаріуса у нього існувало право на таке звернення та те, що дана заборгованість є безспірною, та факт того, що строки давності не спливли.

Тому керуючись ст.ст. 15, 16, 18, 257, 258, 526, 530, 1054 ЦК України, ст.ст. 1, 34, 39, 87, 88, 89, Закону України "Про нотаріат" від 02.09.1993 року № 3425-ХІІ, Постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172 "Про затвердження Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів", Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012 року, просив позов задовольнити в повному обсязі.

30.07.2021 року ухвалою Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області відкрито провадження в справі за правилами спрощеного провадження з повідомлення сторін, якою роз`яснено їх процесуальні права подачі заяв по суті справи та встановлено відповідні строки.

На підставі ст.ст. 278-279 ЦПК України, справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Відповідач та треті особи у судове засідання не з`явилися, хоча про час і місце слухання справи оповіщені відповідно до вимог ст. 130 ЦПК України. Заяв про розгляд справи у їх відсутність до суду не надходило. Відзив чи пояснення на позовну заяву не надали.

Позивачем до суду надано заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, відповідачем не використано право подання відзиву на позовну заяву, третіми особами будь-яких пояснень до суду подано не було.

Таким чином, суд у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини на яких вони ґрунтуються, у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.

Як вбачається з матеріалів справи, 24.02.2021 року приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личуком Тарасом Володимировичем за реєстровим номером 2345, винесено виконавчий напис про звернення стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь ТОВ "Вердикт Капітал"; , місцезнаходження: 04053, м. Київ, вул. Кудрявський узвіз, буд. 5Б заборгованість, що виникла за Кредитним договором № Д006/АК-227.07.2 від 20.11.2007 року, який укладений між Публічне акціонерне товариство «Родовід Банк», (правонаступник: Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал»), за період з 04.07.2019 року по 09.12.2020 року в загальному розмірі 227227,10 (двісті двадцять сім тисяч двісті двадцять сім гривень 10 копійок), в тому числі: прострочена заборгованість за сумою кредиту - 153467,92 грн.; сума заборгованості за відсотками та комісіями - 72759,18 грн.; плата за вчинення виконавчого напису - 1000,00 грн.

Публічне акціонерне товариство «Родовід Банк», згідно Договору про відступлення права вимоги № 23 від 04.07.2019 р. відступило своє право вимоги за вказаним кредитним договором Товариству з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал».

Згідно постанови про відкриття виконавчого провадження від 24.02.2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Донецької області Матвійчук Наталією Євгенівною 05.05.2021р. було відкрито виконавче провадження № 65324113 про стягнення заборгованості в розмірі 227227,10 грн. Також приватним виконавцем були винесені постанови від 05.05.2021 р. про арешт коштів боржника; від 17.05.2021р. про арешт коштів боржника; від 18.05.2021р. про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, відповідно до якої з моєї заробітної плати буде утримуватися 20 %; від 19.05.2021р. про арешт майна боржника.

Позивачем заперечується розмір виниклої заборгованості, зазначає, що 01.04.2014 р. Тельманівським районним судом Донецької області (справа № 246/8/14-ц) було винесено рішення, відповідно до якого було стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Родовід Банк» заборгованість за кредитним договором № Д006/АК-227.07.02 від 20.11.2007 р. Останній платіж по вказаному договору позивачем був здійснений 20.07.2009 р., тож строк звернення до суду стягувачем був пропущений.

Вказану заборгованість у виконавчому написі неможливо вважати безспірною, як вбачається з матеріалів виконавчого провадження відповідачем приватному нотаріусу для вчинення виконавчого напису надана тільки виписка з рахунка ОСОБА_1 із зазначенням суми заборгованості, строку, за який провадиться стягнення та відміткою стягувача про непогашення заборгованості за Кредитним договором. З цього можна зробити висновок, що у приватного нотаріуса при вчиненні оскаржуваного виконавчого напису, крім копії вказаної виписки з посиланням на кредитний договір, не було жодної інформації (документу) про період, за який проводиться стягнення, про суму заборгованості, та порядку чи алгоритму її нарахування, яка відображена у вчиненому виконавчому написі, та не містить жодної інформації (документу) щодо сплачених позивачкою сум, та взагалі повідомлення - вимоги про погашення будь-якої заборгованості. Тобто, це вже виключає сам факт безспірності заборгованості.

У відповідності до ст. 18 Цивільного кодексу України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно із п. 19 ч. 1 ст. 34 Закону України "Про нотаріат" виконавчий напис є нотаріальною дією, що вчиняють нотаріуси.

Згідно зі ст. 87 Закону України "Про нотаріат", для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Умови вчинення виконавчих написів визначені Порядком вчинення виконавчих дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5 (далі - Порядок).

Відповідно до п. 2 Переліку документів для одержання виконавчого напису, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999р. №1172 (далі - Перелік), за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, для одержання виконавчого напису за кредитним договором додаються: оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувана про непогашення заборгованості.

Відповідно до п. 3.5 Глави 16 Порядку, при вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку.

За змістом статті 88 Закону України "Про нотаріат", нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Як встановлено судом, нотаріус при вчиненні виконавчого напису не пересвідчився у безспірності заборгованості позивача перед відповідачем.

З урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України "Про нотаріат" захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису.

Суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87,88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів.

В Постанові КЦС ВС від 23.01.2018 в справі № 310/9293/15ц зазначено, що вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Належними доказами, які підтверджують наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлюють розмір заборгованості, можуть бути виключно первинні документи, оформлені у відповідності до вимог ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність".

Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.

З матеріалів справи не вбачається, що при вчиненні напису нотаріус отримував від позивача первинні бухгалтерські документи щодо видачі кредиту, тому у нотаріуса були відсутні підстави вважати, що розмір заборгованості перед ТОВ «ВердиктКапітал» зазначений у написі є безспірним. Наведені обставини також вказують на те, що розмір кредитної заборгованості, зазначений нотаріусом в оспорюваному виконавчому написі, не є безспірним, оскільки позивач звернувся одразу до суду після початку стягнення з нього заборгованості по виконавчому напису нотаріуса, заперечив наявність боргу, це є достатньою правовою підставою для визнання даного виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, а відповідач не позбавляється можливості вирішити спірні питання у позовному провадженні.

Крім того, з тексту оспорюваного виконавчого напису вбачається, що приватний нотаріус при вчиненні нотаріальної дії керувався ст. 87 Закону України "Про нотаріат" та пунктом 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою КМУ від 29.06.1999 року за № 1172.

Відповідно п. 2 Переліку (із змінами внесеними Постановою Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 року № 662 "Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів"), для одержання виконавчого напису по кредитним договорам, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями подається: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунку боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року (справа № 826/20084/14) визнано незаконною та не чинною з моменту прийняття Постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 року "Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів" в частині доповнення переліку після розділу "Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами" новим розділом такого змісту, відповідно до якого для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості". Зобов`язано Кабінет Міністрів України опублікувати резолютивну частину постанови суду про визнання незаконною та нечинною Постанови Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 року "Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів" в частині, у виданні, в якому її було офіційно оприлюднено, після набрання постановою законної сили. Постанова набрала законної сили з моменту її проголошення.

Підставою для скасування вказаного нормативного акту слугувало те, що саме по собі включення тих чи інших документів, які встановлюють заборгованість, до Переліку, не засвідчує безспірності заборгованості чи іншої відповідальності боржника перед стягувачем, а їх безспірний характер повинен бути затверджений відповідними документами відповідно до умов вчинення виконавчих написів, закріплених у статті 88 Закону України "Про нотаріат". Встановлення оскаржуваною постановою виключного переліку документів, необхідних для отримання виконавчого напису, звужує передбачені статтею 88 Закону України "Про нотаріат" умови вчинення виконавчих написів і не відповідає положенням статті 87 цього Закону.

Із вищезазначеного вбачається, що приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Личук Тарас Володимирович при вчиненні оскаржуваного виконавчого напису № 2345 від 24.02.2021 року застосував не чинні на той момент норми, які регулюють вчинення виконавчих написів по кредитних договорах, укладених у простій письмовій формі.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що оспорюваний виконавчий напис нотаріусом було вчинено з порушенням чинного законодавства, а тому він підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню, що фактично скасовує його чинність з моменту вчинення.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України стягнути із відповідача на користь позивача сплачений судовий збір у розмірі у розмірі 1362,00 грн, в межах заявлених позовних вимог та за забезпечення позову.

Слід також скасувати заходи забезпечення позову, застосовані у цій справі ухвалою Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 30.07.2021 року.

Враховуючи викладене та керуючись ст. ст. 34, 87, 88 Закону України "Про нотаріат", Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року за №296/5, ст. 18 Цивільного кодексу України, Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 р. № 1172, ст.ст. 2, 10, 49, 76, 77-81, 89, 141, 209, 210, 223, 247, 265, 274, 279, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Вердикт Капітал" (вул. Кудрявський Узвіз, 5-Б, м. Київ, ), треті особи: Приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Личук Тарас Володимирович (вул. М.Грушевського, 17, м. Івано-Франківськ), Приватний виконавець виконавчого округу Донецької області Матвійчук Наталія Євгеніївна (проспект Перемоги, 103, м. Маріуполь, Донецька обл.) про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню - задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис № 2345, вчинений 24 лютого 2021 року приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Личуком Тарасом Володимировичем, щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Вердикт Капітал" заборгованість за Кредитним договором № Д006/АК-227.07.2 від 20.11.2007 року, за період з 04.07.2019 року по 09.12.2020 року в загальному розмірі 227227,10 грн.

Скасувати заходи забезпечення позову, застосовані у цій справі ухвалою Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 30.07.2021 року.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Вердикт Капітал" на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1362 (одна тисяча триста шістдесят дві) грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційні скарги подаються учасниками справи через Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області.

Суддя: