Справа № 438/917/21
Провадження № 2/438/297/2021
У Х В А Л А

про самовідвід судді

27 серпня 2021 року м. Борислав

Суддя Бориславського міського суду Львівської області Слиш А.Т., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про усунення перешкод у користуванні житлом шляхом вселення, -

в с т а н о в и в:

11 червня 2021 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Бориславського міського суду Львівської області до відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про усунення перешкод у користуванні житлом шляхом вселення.

Ухвалою судді Слиша А.Т. від 15 червня 2021 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження.

Після відкриття провадження у справі, ознайомившись з матеріалами даної справи головуючий суддя у справі виявив, підстави для самовідводу передбачені п.5 ч.1 ст. 36 ЦПК України.

У відповідності до ч.1, ч.2, ч.8, ч.9 ст.40 ЦПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи. Питання про самовідвід судді вирішується в нарадчій кімнаті ухвалою суду, що розглядає справу.

18 червня 2020 року Бориславським міським судом Львівської області під головуванням судді Слиша А.Т. розглянуто цивільну справу № 438/761/19 та ухвалено рішення, яким позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_5 про усунення перешкод у користуванні житлом шляхом вселення задоволено.

Тобто, позивач ОСОБА_1 звернувся до Бориславського міського суду Львівської області з аналогічним позовом 11.06.2021 року до тих самих сторін з тих самих підстав та до заяви долучив такі самі докази, відтак дані обставини виключають можливість розгляду вказаної позовної заяви ОСОБА_1 , оскільки прийняте по справі рішення, яке б воно не було, може викликати сумніви в неупередженості та безсторонності як судді, оскільки суддя висловив свою думку з приводу заявлених позовних вимог позивача.

Відповідно до практики ЄСПЛ (рішення від 09.11.2006 року у справі «Білуга проти України», від 28.10.1998 року у справі «Ветштан проти Швейцарії») важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти у громадськість у демократичному суспільстві. Судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід або бути відведений.

Однак, позивач копію вказаного рішення Бориславського міського суду Львівської області від 18.06.2020 року, яким вирішено питання щодо задоволення позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_5 про усунення перешкод у користуванні житлом шляхом вселення до матеріалів справи не додав. Фактично під час розгляду справи суд встановив обставини та обґрунтовуючи рішення, висловив позицію, щодо усунення перешкод у користуванні житлом шляхом вселення та зобов`язання ОСОБА_3 та ОСОБА_5 усунути перешкоди ОСОБА_1 у користуванні будинку АДРЕСА_1 шляхом вселення ОСОБА_1 у вказане житлове приміщення та надання ключів від вхідних дверей даного житла, а тому вважаю із-за встановлених обставин заявити самовідвід.

Відповідно до п.5 ч.1 ст. 36 ЦПК України, суддя не може брати участі в розгляді цивільної справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо існують обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Тому, суд вважає, що фактично свою думку по обставинам даної справи ним було викладено, та вважає за необхідне відвести даний склад суду від розгляду даної справи, заявивши самовідвід, у відповідності до ст. 37 ЦПК України, яка зазначає недопустимість повторної участі судді у розгляді справи та з метою недопущення виникнення сумнівів у сторін щодо неупередженості та об`єктивності судді.

Статтею 2 ЦПК України визначено завдання та основні засади цивільного судочинства справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Однією з процесуальних гарантій реалізації завдань цивільного судочинства і ухвалення законних та обґрунтованих рішень у цивільних справах є право відводу судді, що має на меті відсторонення від участі у справі судді, щодо неупередженості якого є сумніви. Виходячи з цього, ефективність даного інституту пов`язана із застосуванням як національного законодавства, так і Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, про що зазначено в постанові Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №3 від 01.03.2013 року. Зокрема, суди мають враховувати, що забезпечення кожному права на справедливий суд та реалізація права особи на судовий захист мають здійснюватися з урахуванням норм Конвенції 1950 року, а також практики Європейського Суду з прав людини, які відповідно до ст.17 Закону України від 23.02.2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини» застосовуються судами при розгляді справ, як джерело права.

Відповідно до п.1 ст. 6 Конвенції 1950 року при вирішенні спору щодо цивільних прав та обов`язків, сторони мають право на справедливий і публічний розгляд його справи у продовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Право сторін на справедливий суд закріплений в нормах міжнародного права, зокрема в Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. При розгляді заяви про відвід слід виходити саме з суб`єктивної оцінки сторони у справі щодо дій головуючого у справі. Іншими словами, якщо сторона має сумнів в безсторонності судді, хоча об`єктивно це нічим не підкріплено, то практика Європейського суду з прав людини наголошує на необхідності задоволення такої заяви про відвід, адже в іншому випадку це буде розцінено як порушення права особи на справедливий суд. Отже, незадоволення заяви про відвід може сприйматися стороною як порушення її прав.

У Конвенції про захист прав і основних свобод людини (ратифікована Верховною Радою України 17 липня 1997 р.) передбачено, що кожна людина має право на справедливий і відкритий розгляд справи незалежним і безстороннім судом упродовж розумного строку, встановленого законом (п. 1 ст. 6).

Відповідно до ч. 9 ст. 40 ЦПК України, питання про самовідвід судді вирішується у нарадчій кімнаті ухвалою суду, що розглядав справу.

Далі, якщо після задоволення відводів (самовідводів) або за наявності підстав, зазначених у статті 37 цього Кодексу, неможливо утворити новий склад суду для розгляду справи, справа за розпорядженням голови суду передається до іншого суду, визначеного в порядку, встановленому цим Кодексом (ч. 3 ст. 41 ЦПК України).

Відповідно до вимог п. 2 ч. 1 ст. 31 ЦПК України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо після задоволення відводів (самовідводів) чи з інших підстав неможливо утворити новий склад суду для розгляду справи.

Передача справи з підстави, передбаченої п. 2 ч. 1 ст. 31 ЦПК України, здійснюється на підставі розпорядження голови суду на розгляд суду, найбільш територіально наближеного суду.

Наразі в Бориславському міському суді Львівської області правосуддя здійснює один суддя виходячи з цього, неможливо провести повторний автоматизований розподіл судової справи між суддями та утворити новий склад суду, а тому справу слід за розпорядженням голови суду передати на розгляд найбільш територіально наближеного суду (ч.4 ст.31 ЦПК України).

Тому, враховуючи вищевикладене, з метою усунення будь-яких сумнівів з боку учасників справи щодо об`єктивності та неупередженості суду, з метою дотримання принципів змагальності сторін та диспозитивності цивільного судочинства, встановлених ст.ст.12, 13 ЦПК України, забезпечення неупередженого доведення правової позиції сторін, вважаю за необхідне заявити самовідвід відповідно до п.5 ч.1 ст.36, ч.1ст.39 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.12,13,36,37,39,40,258-261 ЦПК України, суддя -

у х в а л и в:

Заявити самовідвід у розгляді справи за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про усунення перешкод у користуванні житлом шляхом вселення.

У зв`язку з неможливістю утворити новий склад суду дану цивільну справу за розпорядженням голови суду передати на розгляд найбільш територіально наближеного суду.

Ухвала в частині вирішення питання про самовідвід не підлягає окремому оскарженню.

На ухвалу в частині передачі справи на розгляд іншому суду може бути подана апеляційна скарга протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Головуючий суддя А.Т. Слиш