Справа №295/4716/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.04.2021 року м. Житомир

Суддя Богунського районного суду м. Житомира Зосименко О.М. при секретарі судового засідання Ковальчук О.С., розглянувши заяву про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про стягнення боргу, визнання договорів недійсними, -

встановив:

У провадженні Богунського районного суду перебуває справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про стягнення боргу з ОСОБА_2 в сумі 40000 доларів США та визнання недійсними договорів дарування від 26.06.2013р., а саме будинку та земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 , укладених між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

На розгляд судді передали заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно: на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 та земельну ділянку кадастровий № :07:026:0022 за адресою: АДРЕСА_2 . В обгрунтування заяви вказує, що спірні договори дарування укладені з метою невиконання зобов`язання да договором позики і уникнення відповідальності через звернення стягнення на майно в рахунок погашення боргу, тому просить накласти арешт на дане майно.

Відповідно до положень статей 149, 150 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду, наприклад, реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Аналогічна правова позиція міститься в Постанові Верховного Суду від 17.10.2018 року по справі №183/5864/17-ц.

Звертаючись до суду позивач просив суд стягнути з ОСОБА_2 на його користь 40 000 доларів США за договором позики від 26.04.2012 року, та визнати недійсними договори дарування від 26.06.2013р., а саме будинку та земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 , укладених між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

При оцінці обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів, суд враховує, що заявником не доведено співмірності виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, яка звернулась з такою заявою, позовним вимогам, та рівноцінності заходів забезпечення позову змісту заявлених позовних вимог.

Таким чином, судом встановлено, що заява про забезпечення позову є недостатньо обґрунтованою та її доводи не свідчать про те, що невжиття відповідних заходів може утруднити чи унеможливити виконання рішення суду у майбутньому. В ній не наведено посилань на те, що існують обставини, які свідчать про реальну можливість відчуження відповідачем належного йому нерухомого майна на користь третіх осіб.

Крім того, позивачем не надано жодних належних в розумінні ст.. 77 ЦПК України доказів, що на момент розгляду заяви про забезпечення позову, майно на яке просить накласти арешт позивач, належить одному з відповідачів та його вартість становить 10 000 доларів США.

Враховуючи вищенаведене та к еруючись ст. ст. 149, 150 ЦПК України, -

ухвалив:

у задоволенні заяви про забезпечення позову відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Богунський районний суд міста Житомира протягом п`ятнадцяти днів з дня її оголошення.

Суддя О.М. Зосименко