Справа № 182/1679/21
Провадження № 2/0182/1669/2021
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

20.04.2021 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді Багрової А.Г.

розглянув в м. Нікополі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами», третя особа, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гуревічов Олег Миколайович про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

Заяви по суті справи:

ОСОБА_1 звернувся до суду з вимогами про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Свої вимоги мотивує тим, що 29.01.2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічовим О.М. було вчинено виконавчий напис № 9676 про стягнення з нього на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами» заборгованість в розмірі 60492,59 грн.

Зазначає, що на підставі виконавчого напису 29.01.2020 року державним виконавцем Саксаганського ВДВС у м.Кривому Розі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) Соколовою В.В. відкрито виконавче провадження № 64357840.

Про наявність виконавчого напису нотаріуса від 29.01.2020 року № 9676 про стягнення з нього на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами» заборгованості в розмірі 60492,59 грн. він дізнався в лютому 2021 року під час збору та оформлення документів для виїзду за кордон.

Вважає, що виконавчий напис № 9676 від 29.01.2020 року вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічовим О.М. з порушенням діючого законодавства, без попередження його про існування заборгованості та її розміру, без направлення відповідачем письмової вимоги, та без надання нотаріусу документів, що підтверджують безспірність суми боргу, а тому позивач просить визнати його таким, що не підлягає виконанню та стягнути з відповідача судові витрати в розмірі 60492,59 грн.(а.с.2-6).

Відповідач з позовом ознайомлений, надіслав заяву в якій зазначає, що визнає позовні вимоги в частині визнання виконавчого напису від 29.01.2020 року № 9676 таким, що не підлягає виконанню та стягнення з ТОВ ««Фінансова компанія управління активами» на користь позивача судового збору в розмірі 454,00 грн. (інші 50 відсотків судового збору повертаються позивачу з державного бюджету в порядку ч.1 ст. 142 ЦПК України) (а.с.35).

Третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гуревічов О.М. в судове засідання не з`явився, про час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, шляхом направлення судової повістки за місцем знаходження, але конверт повертався з відміткою на конверті «Адресат відсутній».

Процесуальні дії у справі.

19.03.2021 року відкрито провадження по справі, постановлено розглянути справу за правилами спрощеного позовного провадження та роз`яснено відповідачеві його право подати відзив на позов, а третій особі - пояснення; копію матеріалів нотаріальної справи щодо укладення спірного виконавчого напису (а.с.22-23).

Ухвалою суду від 19.03.2021 року відмовлено позивачу у задоволенні клопотання про витребування доказів (а.с.24).

Ухвалою суду від19.03.2021 року витребувано копію виконавчого провадження (а.с.25).

13.04.2021 від відповідача ТОВ «Фінансова компанія управління активами» разом із заявою про визнання позовних вимог надійшло клопотання про врегулювання спору за участю судді (а.с.38-39).

За ч. 1 ст. 201 ЦПК України врегулювання спору за участю судді проводиться за згодою сторін до початку розгляду справи по суті.

Оскільки позивач згоди на врегулювання спору за участю судді не надав та не звертався із відповідною заявою врегулювання спору за участю судді не здійснювалося.

Судом встановлено:

29.01.2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічовим О.М. було вчинено виконавчий напис за № 9676 щодо стягнення з ОСОБА_1 грошових коштів за період з 08.02.2018 року по 23.01.2020 року на загальну суму 60492,59 грн. (30972,23 грн. - прострочена заборгованість за сумою кредиту, 29370,36 грн. - прострочена заборгованість за процентами та комісією, 150,00 грн. плата за вчинення виконавчого напису) (а.с.10).

На виконання виконавчого напису № 9676 від 29.01.2020 року державним виконавцем Саксаганського ВДВС у м.Кривому Розі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) Соколовою В.В. 04.02.2021 року відкрито виконавче провадження № 64357840 та 10.03.2021 року винесено постанови про стягнення виконавчого збору, про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження, про арешт майна боржника, про арешт коштів боржника, про передачу виконавчого провадження (а.с.12-17).

Правовідносини щодо видачі виконавчого напису нотаріуса регулюються Законом України "Про нотаріат", наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 р. № 296/5"Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України" (далі Порядок), постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 р. № 1172 "Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса" (далі Перелік документів).

Процедура вчинення нотаріусами виконавчих написів визначена у Главі 14 Закону «Про нотаріат» та Главі 16 розділу ІІ Порядку.

Так, згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку).

Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку, для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.

У разі, якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку).

Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»).

Так, належними доказами, які підтверджують наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлюють розмір заборгованості, можуть бути виключно первинні документи, оформлені у відповідності до вимог статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Такими доказами можуть бути, зокрема, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо.

Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду 06.06.2019 року по справі № 750/1627/18.

З наданих суду документів неможливо встановити, чи дійсно на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, приймаючи до уваги той факт, що судом не встановлено отримання позивачем повідомлення вимоги про наявність такої заборгованості та не встановлено чи була надана нотаріусу для вчинення нотаріального напису письмова вимога ТОВ «Фінансова компанія управління активами» про наявність заборгованості у позивача. Відповідачем не подано до суду належних та достовірних доказів щодо спростування доводів позивача.

Отже, на думку суду, в даному випадку, нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (ч. 3 ст. 13 ЦПК України).

Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 6 ст. 81 ЦПК України).

Відповідно до ст.206 ЦПК України, позивач може відмовитись від позову, а відповідач визнати позов на будь-якій стадії провадження по справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У раз визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, якщо визнання відповідачем позову не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Суд розглянувши матеріали справи вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що ТОВ «Фінансова компанія управління активами» не була дотримана сукупність умов, які б свідчили про правильність здійснення виконавчого напису, а також беручи до уваги, що представник відповідача визнав позовні вимоги, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Розподіл судових витрат.

Відповідно до ч. 1ст. 142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Аналогічне положення щодо повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, також передбачено ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір».

На підставі викладеного, враховуючи, що відповідач визнав позов до початку судового розгляду, суд вважає за необхідне повернути позивачу 50% судового збору з державного бюджету, стягнувши з відповідача 50% сплаченого позивачем судового збору в розмірі 454,00 грн.

Керуючись ст.ст. 12,13,18,62,64,76,81,89,141,206,263-265,268, 354 ЦПК України суд, -

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати виконавчий напис від 29.01.2020 року, зареєстрований в реєстрі за № 9676, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічовим О.М., щодо стягнення з ОСОБА_1 грошових коштів у сумі 60492,59 грн., а також витрат, пов`язаних з вченням виконавчого напису, таким, що не підлягає виконанню.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами» на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору в розмірі 454,00 грн.

Зобов`язати Головне управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області повернути ОСОБА_1 з державного бюджету 50 відсотків судового збору, що становить 454 (чотириста п`ятдесят чотири) 00 грн. згідно платіжного доручення № 1-1546К від 17.03.2021 рокуна розрахунковий рахунок НОМЕР_1 , МФО 899998, , платник ОСОБА_1 , код платника НОМЕР_2 .

На рішення може бути подана апеляція до Дніпровського апеляційного суду до або через Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його повного складення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне рішення складено 20.04.2021 року.

Дані про учасників справи:

позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ;

відповідач Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами», , місцезнаходження: 08201, Київська область, м. Ірпінь, вул. Стельмаха, 9-А оф.203;

третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гуревічов Олег Миколайович, номер свідоцтва 5486, місцезнаходження: 01054, м. Київ, вул. Мала Житомирська, буд. 6/5.

Суддя: А. Г. Багрова