Справа № 465/2183/20 Головуючий у 1 інстанції: Кузь В.Я.
Провадження № 22-ц/811/1487/21 Доповідач в 2-й інстанції: Мельничук О. Я.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 серпня 2021 року Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого- судді Мельничук О.Я.,

суддів Ванівського О.М., Шеремети Н.О.,

при секретарі Ждан К.О.

за участю представника відповідача Кошлакова А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 і його представників: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на ухвалу Франківського районного суду міста Львова від 23 листопада 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Комунального некомерційного підприємства «Стоматологічна поліклініка №4» про поновлення на роботі та стягнення заробітної сплати за час вимушеного прогулу,-

В С Т А Н О В И В :

Ухвалою Франківського районного суду міста Львова від 23 листопада 2020 року неприбуття позивача ОСОБА_1 в судові засідання визнано як зловживання своїми процесуальними правами та неповагою до суду.

Застосовано до ОСОБА_1 заходи процесуального примусу у вигляді штрафу.

Стягнуто з ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 ), проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 в дохід Державного бюджету України на користь Державної судової адміністрації України (стягувач) штраф у розмірі 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 4204,00 (чотири тисячі двісті чотири) гривні.

Ухвалу суду в апеляційному порядку оскаржив ОСОБА_1 і його представники: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . Вважають ухвалу суду незаконною, необгрунтованою та такою, що постановлена з порушенням норм матеріального і процесуального права.. Звертають увагу, що інтереси позивача представляв адвокат Дмитрович Н., а відмова позивача від самопредставництва була розцінена судом як неповага до суду. Зазначають, що адвокатом суд повідомлявся про погане самопочуття позивача, в якого були симптоми захворювання на COVID-19, що в подальшому було підтверджено лабораторними тестами. Також звертають увагу, що адвокат позивача, виконуючи сумлінно свої обов`язки, приймала активну участь у всіх судових засіданнях. Суд безпідставно прийшов до висновку про визнання явки позивача обов`язковою, оскільки він скористався своїм право на представництво своїх інтересів через представників. Вважають, що суддя Кузь В.Я. при розгляді справи з надуманих підстав притягнув позивача до адміністративної відповідальності. В апеляційній скарзі просять скасувати ухвалу Франківського районного суду міста Львова якою притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 247 і визнати дії посадових осіб щодо безпідставного притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_5 протиправними.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника відповідача, перевіривши матеріали справи та законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_1 і його представників: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 підлягає до часткового задоволенню із наступних підстав.

Обсяг прав та обов`язків учасників цивільної справи визначений ст. 43 ЦПК України.

Відповідно до ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

За п. 3 ч. 2, ч. 3 ст. 43 ЦПК України учасники справи зобов`язані з`являтися в судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обов`язковою. У випадку невиконання учасником справи його обов`язків суд застосовує до такого учасника справи заходи процесуального примусу, передбачені цим Кодексом.

Статтею 148 ЦПК України передбачено, що суд може постановити ухвалу про стягнення в дохід державного бюджету з відповідної особи штрафу у сумі до від 0,3 до трьох розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у випадках: 1) невиконання процесуальних обов`язків, зокрема ухилення від вчинення дій, покладених судом на учасника судового процесу; 2) зловживання процесуальними правами, вчинення дій або допущення бездіяльності з метою перешкоджання судочинству; 3) неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, або неподання таких доказів без поважних причин; 4) невиконання ухвали про забезпечення позову або доказів, ненадання копії відзиву на позов, апеляційну чи касаційну скаргу, відповіді на відзив, заперечення іншому учаснику справи у встановлений судом строк; 5) порушення заборон, встановлених частиною дев`ятою статті 203 цього Кодексу. У випадку повторного чи систематичного невиконання процесуальних обов`язків, повторного чи неодноразового зловживання процесуальними правами, повторного чи систематичного неподання витребуваних судом доказів без поважних причин або без їх повідомлення, триваючого невиконання ухвали про забезпечення позову або доказів суд з урахуванням конкретних обставин стягує у дохід державного бюджету з відповідного учасника судового процесу або відповідної іншої особи штраф у сумі від одного до десяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. У випадку невиконання процесуальних обов`язків, зловживання процесуальними правами представником учасника справи суд з урахуванням конкретних обставин справи може стягнути штраф як з учасника справи, так і з його представника. Ухвалу про стягнення штрафу може бути оскаржено в апеляційному порядку до суду вищої інстанції. Оскарження такої ухвали не перешкоджає розгляду справи. Постанова суду апеляційної інстанції за результатами перегляду ухвали про накладення штрафу є остаточною і оскарженню не підлягає. Ухвала про стягнення штрафу є виконавчим документом та має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом. Стягувачем за таким виконавчим документом є Державна судова адміністрація України.

Відповідно до ст. ст. 143, 144 ЦПК України заходами процесуального примусу є процесуальні дії, що вчиняються судом у визначених цим Кодексом випадках з метою спонукання відповідних осіб до виконання встановлених у суді правил, добросовісного виконання процесуальних обов`язків, припинення зловживання правами та запобігання створенню протиправних перешкод у здійсненні судочинства.

З матеріалів убачається, що 22 жовтня 2020 року в судовому засіданні судом визнано явку учасників судового процесу обов`язковою, а також визнав неявку позивача безпідставною і зобов`язав останнього представити документи об`єктивності неявки в судове засідання.

З матеріалів справи та звукозапису судового засідання Франківського районного суду міста Львова від 23 листопада 2020 року вбачається, що визнаючи явку учасників судового процесу обов`язковою, суддя жодним чином не обгрунтував таку необхідній щодо позивача, в той час як позивач в даній справі до моменту постановлення оскаржуваної ухвали діяв через свого представника Дмитрович Н.В., яка була присутня в судових засідання 22 жовтня 2020 року та 23 листопада 2020 року.

В ухвалі суду про накладення на ОСОБА_1 штрафу, суд не навів жодних доказів, з яких підстав явка позивача визнана судом обов`язковою і які обставини суд мав на меті з`ясувати в позивача.

Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Зловживання процесуальними правами це цивільне правопорушення, яке характеризується умисними недобросовісними діями учасника справи, що перешкоджає правосуддю.

Місцевий суд у своїй ухвалі не навів обґрунтованих мотивів застосування заходу процесуального примусу (штрафу) до позивача, які б явно свідчили про недобросовісність позивача у виконанні процесуальних обов`язків чи створення перешкод у вирішенні заявленого позову по суті, лише зазначив, що позивач не виконує свої процесуальні обов`язки з метою перешкоджання судочинству.

На підставі викладеного, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, про відсутність підстави для накладення штрафу на позивача ОСОБА_1 , в зв`язку з чим ухвала Франківського районного суду міста Львова від 23 листопада 2020 року підлягає скасуванню.

Що ж до вимоги апеляційної скарги про визнання протиправними дій посадових осіб щодо безпідставного притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_5 , такі до задоволення не підлягають, оскільки вчинення таких дій судом апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги на ухвалу щодо притягнення до відповідальності в порядку норм ст. 148 ЦПК України, нормами чинного законодавства не передбачено.

Керуючись ст.ст. 367, 368, п.6 ч.1 ст. 374, ст.ст. 381, 382, 384, 389 ЦПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 і його представників: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 задовольнити частково.

Ухвалу Франківського районного суду міста Львова від 23 листопада 2020 року скасувати.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її постановлення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови складено 25 серпня 2021 року.

Головуючий: О.Я. Мельничук

Судді: О.М. Ванівський

Н.О. Шеремета