Коростишівський районний суд Житомирської області
Справа № 935/1334/20
Провадження № 2/935/86/21
У Х В А Л А

28 квітня 2021 року м.Коростишів

Коростишівський районний суд Житомирської області у складі:

головуючого судді Пасічного Т.З.

при секретарі судового засідання Сьомак Л.І.

за участю позивача ОСОБА_1 , та його представника ОСОБА_2 ,

представника відповідача ОСОБА_3

третьої особи ОСОБА_4

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду м.Коростишів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_5 , третя особа - приватний нотаріус Коростишівського районного нотаріального округу Житомирської області Мошковська Зоя Іванівна про визнання недійсним договорів дарування,

встановив:

В провадженні Коростишівського районного суду Житомирської області перебуває позовна заява ОСОБА_1 про визнання недійсним договору дарування.

У підготочому засіданні позивач ОСОБА_1 подав заяву про забезпечення позову, у якій просить вжити заходів забезпечення позову та накласти арешт на земельну ділянку (кадастровий номер :05:001:0106), земельну ділянку (кадастровий номер :05:001:0107), житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами (сарай «Б», сарай «В», криниця «К», огорожа 1-2. В обґрунтування заяви вказав, що між сторонами виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утрудення виконання можливого рішення суду у разі задоволення позову.

Представник позивача у підготовчому засіданні заяву підтримав.

Представника відповідача ОСОБА_3 у підготовчому засіданні щодо здоволення клопотання заперечив.

Третя особа ОСОБА_4 щодо вирішення клопотання покладається на розсуд суду.

Суд, заслухавши позивача, представника позивача, представника відповідача, третю особу, вивчивши матеріали поданої заяви про забезпечення позову, приходить до висновку про відмову у задоволенні з наступних підстав.

У відповідності до ч.1 ст.151 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову.

Відповідно до ст. 151 ЦПК України, у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (ч. 3 ст. 150 ЦПК України).

Позивач, звертаючись з заявою про забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно, не надав суду належних та допустимих доказів на підтвердження того, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання рішення суду в разі задоволення позову, також не надано доказів про вчинення відповідачем дій щодо реалізації майна, підготовчих дій до його реалізації, тощо. Заявником не надано доказів, які б свідчили про те, що невжиття заходів забезпечення позову призведе до порушення його прав. Можливість відчуження відповідачем майна іншій особі не доведене, а припущення позивача не обгрунтоване.

Як зазначено в п.4 Постанови Пленуму ВСУ України від 22.12.2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Враховуючи те, що позивачем в клопотанні про забезпечення позову належно не обґрунтовано необхідності забезпечення позову саме у спосіб накладення арешту на майно відповідача, а тому суд вважає за необхідне в задоволенні клопотання про забезпечення позову відмовити.

Згідно ч. 6 ст. 153 ЦПК України про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 149-153, 259-260, 353, 354 ЦПК України, Постановою Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22.12.2006 р., суддя,- суддя,

постановив:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Коростишівський районний суд Житомирської області протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя Т.З.Пасічний