Справа № 334/355/20
Провадження № 2/761/2180/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 травня 2021 року суддя Шевченківського районного суду м.Києва Притула Н.Г., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Укрпошта» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, -

в с т а н о в и в:

21 січня 2020 року до Ленінського районного суду м.Запоріжжянадійшла зазначена позовна заява.

02.06.2020 року зазначена справа надійшла за підсудністю до Шевченківського районного суду м.Києва.

В позовних вимогах позивач просить: стягнути з відповідача на користь позивача збитки в сумі 12 105,12 грн. та моральну шкоду в сумі 2 000,00 грн.

Вимоги обгрунтовані тим, що 22.01.2019 року через відділення АТ «Укрпошта» №69006 в м.Запоріжжя, позивач відправив міжнародне поштове відправлення до Іспанії з оголошеною цінністю 9 809,00 грн. Вартість послуг відповідача склала 2 345,17 грн.

12.02.2019 року отримувач посилки повідомив, що він отримав пошкоджену коробку та пошкоджений його вміст - сканер. В місці отримання посилки був складений відповідний акт.

Як зазначає позивач, внаслідок пошкодження вмісту відправлення, отримувач відправлення відмовився сплачувати послуги доставки та вартість сканера внаслідок чого позивачу була спричинена шкода в сумі 9 809,00 грн. + 2 345,17 грн. - 49,05 грн. = 12 105,12 грн.

Позивач звернувся до відповідача про відшкодування спричиненої шкоди проте в цьому йому було відмовлено.

Позивач не погоджується з відмовою відповідача, тому звернувся до суду з цим позовом.

Крім того позивач зазначає, що внаслідок дій відповідача йому була спричинена моральна шкода.

Ухвалою суду від 08.06.2020 року відкрито провадження у справі та вирішено розгляд справи проводити в порядку спрощеного провадження без виклику сторін.

Сторони не звертались до суду із клопотанням про проведення розгляду справи із викликом сторін.

29 липня 2020 року до суду надійшов відзив відповідача на заявлені вимоги в яких представник просить відмовити в задоволенні позовних вимог на тій підставі, щовідповідач доставив міжнародне поштове відправлення до місця міжнародного поштового обміну. Далі доставкою посилки позивача до країни призначення відповідач не займався. Відповідно до ст.154 Акту ВПС робочими мовами Міжнародного бюро є французька та англійська. Доданий до позовної заяви акт (без перекладу) не відповідає встановленій Актами ВПС формі, а також складений на іспанській мові. З наданих до позовної заяви роздруківок коробки та сканеру не можливо зрозуміти, що це саме той сканер, який відправляв позивач. Як зауважує представник відповідача, позивач зазначив, що адресат отримав посилку та відкрив її вже дома. Тобто отримав її без претензій. Якщо у нього були б претензії, то посилка була би відкрита на відділенні поштового зв`язку і адресату не видавалася б. А тому представник відповідача вважає, що надані позивачем докази є неналежними, роздруківки носять інформаційний характер. Також представник зазначає, що якщо в місці міжнародного обміну пошти виявлені будь-які дефекти посилки, вона не підлягає подальшій пересилці, проте такі акти не складались. Так як посилка потрапила до Іспанії, вона пройшла ММПО без будь-яких пошкоджень, що в свою чергу свідчить про те, що Відповідач виконав свої зобов`язання та передав до Іспанії не пошкоджену посилку. Відповідач не може нести відповідальність за взаємовідносини між позивачем та третіми особами (відмова сплатити кошти за відправлення), в той час як ним належним чином виконані зобов`язання та посилка доставлена. Також представник зазначає, що позивач не надав доказів на обгрунтування моральної шкоди.

Відповідь на відзив до суду не надходила.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК Україникожна сторона зобов`язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, тобто обов`язок доказування покладений на сторони.

Оцінивши надані суду докази, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні заявлених вимог за наступних підстав.

Як встановлено судом,22.01.2019 року через відділення зв`язку №69006 м.Запоріжжя Запорізької дирекції ПАТ «Укрпошта» ОСОБА_1. відправив міжнародну цінну посилку з оголошеною цінністю 9 809,00 грн. до м.Керла, Іспанія, адресат - ОСОБА_2.

За послуги відповідача позивач сплатив 2 345,17 грн., що підтверджується копією квитанції.

Як зазначив позивач, посилкою він відправив сканер «Nicon 8000ED», проте суду не було надано належних та допустимих доказів на підтвердження зазначеного.

Як зазначив позивач в позовній заяві, на адресу отримувача була доставлена пошкоджена посилка - повністю пошкоджена коробка та її вміст.

На підтвердження зазначеного позивач надав копію акту який складений 09.02.2019 року в Іспанії (іспанською мовою, переклад суду не надано). Крім того, з даного акту не можливо зробити висновок щодо пошкодження сканера «Nicon 8000ED».

Стаття 901 ЦК України, визначає, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ст.1166 ЦК України, шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Пункт 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.03.1992 року №6 "Про практику розгляду судами цивільних справ про відшкодування шкоди" роз`яснює, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи.

Закон України «Про поштовий зв`язок» визначає правові, соціально-економічні та організаційні основи діяльності у сфері надання послуг поштового зв`язку, а також регулює відносини між органами державної влади та органами місцевого самоврядування, операторами поштового зв`язку і користувачами їх послуг.

Стаття 13 Закону України «Про поштовий зв`язок» визначає, що у договорі про надання послуг поштового зв`язку, якщо він укладається у письмовій формі, та у квитанції, касовому чеку тощо, якщо договір укладається в усній формі, обов`язково зазначаються найменування оператора та об`єкта поштового зв`язку, які надають послуги, дата та вид послуги, її вартість. Договір про надання послуги поштового зв`язку вважається укладеним після оплати користувачем вартості цієї послуги, якщо інше не передбачене відповідними договорами.

Стаття 18 Закону України «Про поштовий зв`язок» передбачає відповідальність операторів за порушення законодавства у сфері надання послуг поштового зв`язку.

Передбачено, що за порушення законодавства у сфері надання послуг поштового зв`язку оператори несуть відповідальність згідно із законами України.

За втрату (пошкодження) міжнародних поштових відправлень і посилок оператори несуть відповідальність відповідно до вимог актів Всесвітнього поштового союзу та законодавства України.

Вартість попередньо оплачених користувачем послуг, що фактично не були йому надані, відшкодовується користувачеві у повному обсязі на підставі квитанції чи іншого документа про оплату цих послуг.

У разі незгоди користувача з визначеним цією статтею розміром відшкодування питання про відшкодування завданих йому фактичних збитків, моральної шкоди, втраченої вигоди через неналежне виконання операторами своїх зобов`язань, а також інші спори між користувачами та операторами розглядаються у судовому порядку.

Оператор не несе матеріальної відповідальності за поштові відправлення, якщо:

поштове відправлення на підставі закону підлягає вилученню, конфіскації або знищенню;

втрата або пошкодження вкладення поштового відправлення сталися внаслідок дії непереборної сили (землетрус, ураган, повінь тощо);

нестача або пошкодження вкладення поштового відправлення сталися внаслідок порушення відправником встановлених законодавством України правил щодо обмежень у пересиланні предметів та речей;

поштове відправлення (поштовий переказ) видано (виплачено) адресату під розписку про одержання;

заяву про розшук поштового відправлення (поштового переказу) подано до об`єкта поштового зв`язку після шести місяців з дня приймання;

поштове відправлення з оголошеною цінністю, прямий контейнер були прийняті від відправника закритими, оболонка поштового відправлення або сам контейнер, печатка чи пломба відправника не пошкоджені, а маса поштового відправлення або прямого контейнера відповідає масі, визначеній під час його приймання до пересилання.

Пункт 23 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою кабінету міністрів України від 05.03.2009 року №270 передбачає, що міжнародні поштові відправлення приймаються для пересилання до країн, з якими встановлено поштовий обмін.

Реєстровані міжнародні поштові відправлення приймаються для пересилання лише до країн, перелік яких та умови приймання поштових відправлень визначені у Керівництві з приймання міжнародних поштових відправлень, що формується операторами поштового зв`язку на підставі відомостей Міжнародного бюро Всесвітнього поштового союзу.

Крім того, згідно з п.36 зазначених Правил, міжнародні поштові відправлення підлягають митному контролю та митному оформленню із сплатою податків і зборів (обов`язкових платежів) в установленому законодавством порядку.

У випадках, передбачених законодавством, фізичні та юридичні особи мають право на пересилання через митний кордон України предметів у межах встановлених норм без сплати податків і зборів (обов`язкових платежів).

Упаковка поштового відправлення обирається відправником залежно від форми та характеру вкладення, виду поштового відправлення з урахуванням часу на пересилання, інших умов пересилання, а також унеможливлення заподіяння шкоди життю та здоров`ю працівників поштового зв`язку або третіх осіб, забруднення чи псування (пошкодження) інших поштових відправлень та поштового обладнання.

Упаковка повинна забезпечувати схоронність вкладення, а також можливість обробки поштового відправлення з використанням технічних засобів.

Порядок упакування поштових відправлень залежно від вкладення установлюється операторами поштового зв`язку (п.40 вказаних Правил).

Розділ 4 Порядку та умов надання послуги з пересилання міжнародних поштових відправлень ПАТ «Укрпошта» визначає порядок упакування міжнародних поштових відправлень.

Так згідно з п. 4.1 зазначеного Порядку,упаковка міжнародних поштових відправлень обирається відправником залежно від форми та характеру вкладення, виду поштового відправлення з урахуванням часу на пересилання, інших умов пересилання, а також виключенням можливості забруднення чи пошкодження інших відправлень, поштового обладнання, заподіяння шкоди працівникам поштового зв`язку. Упаковка повинна забезпечувати схоронність вкладення, а також можливість обробки відправлення із використанням технічних засобів.

Згідно з п.4.2 Порядку,міжнародні поштові відправлення повинні бути упаковані таким чином, щоб виключалася можливість доступу до вкладення без пошкодження оболонки, печаток.

Пунктом 4.3 Порядку, передбачено,за пошкодження предметів, вкладених відправником у міжнародних поштових відправлень, упаковка якого не забезпечує їх збереження, АТ «Укрпошта» відповідальності не несе.

Крім того, згідно з п.12.2 Порядку, за втрату (пошкодження) міжнародних поштових відправлень і посилок оператори несуть відповідальність відповідно до вимог актів Всесвітнього поштового союзу та законодавства України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Указом Президента України від 10 жовтня 2017 року № 316/2017 «Про затвердження Всесвітньої поштової конвенції, Загального регламенту Всесвітнього поштового союзу, Заключного протоколу Всесвітньої поштової конвенції та Угоди про поштові платіжні послуги» затверджено Всесвітню поштову конвенцію, Загальний регламент Всесвітнього поштового союзу, Заключний протокол Всесвітньої поштової конвенції, Угоди про поштові платіжні послуги, підписані від імені України 11 жовтня 2012 року в м. Доха.

Всесвітня поштова конвенція містить правила, що застосовуються до міжнародної поштової служби.

Глава 2 Всесвітньої поштової конвенції в статті 23 визначає відповідальність призначених операторів. Відшкодування.

Так згідно з положеннями Конвенції,

1.1 за винятком випадків, передбачених у статті 24, призначені оператори відповідають за:

1.1.1 втрату, крадіжку чи пошкодження рекомендованих відправлень, простих посилок і відправлень з оголошеною цінністю;

1.5 суми відшкодування, які сплачуються, не повинні перевищувати сум, установлених в Регламентах письмової кореспонденції та Регламенті поштових посилок;

Стаття РП 155 визначає видачу розкрадених або пошкоджених посилок.

Зокрема, згідно з ч.1 вказаної статті, установа, яка провадить доставку розкраденої чи пошкодженої посилки, складає акт CN 24 по спірному питанню і завіряє його, по можливості, підписом адресата. Одна копія акта видається адресату або в разі відмови від посилки або перенаправлення додається до посилки. Друга копія зберігається у призначеного оператора, що склав акт. Третя копія направляється заказною, електронною поштою або будь-яким іншим електронним способом до відповідної установи, вказане в електронному Збірнику поштових посилок країни, в якій знаходиться відправляюча установа обміну.

2. Призначений оператор країни подання, який одержав копію акта CN 24, відповідно до § 1 або статтею РП 189.2 інформує відправника про те, що відправлення було викрадене або пошкоджене.

3. Якщо цього вимагають внутрішні правила, то посилка, оброблена відповідно до § 1, повертається відправнику, якщо адресат відмовляється завірити своїм підписом акт CN 24.

4. Акт CN 24, що складається отримуючою установою обміну відповідно до статті РП 189.2, обробляється в разі доставки відповідно до правил країни призначення. У разі відмови від посилки він залишається при посилці.

5. Якщо відповідальність, прийнята відповідно до статті 24.1 Конвенції, повинна бути розділена з іншим призначеним оператором, то запит про це реєструється з використанням довідниково - рекламаційної Інтернет-системи і супроводжується електронною копією або перекладом акта CN 24. При необхідності також надається електронна копія перевірочного повідомлення СР 78, згаданого в статті РП 186.4, з використанням довідково-рекламаційної Інтернет-системи.

Глава 6 Регламенту поштових посилок, заключний протокол, підписаний в Берні в 2013 році, передбачає відповідальність країн-членів або призначених операторів.

Зокрема, як передбачає стаття РП 154, призначені оператори несуть відповідальність як за посилки, що пересилаються відкрито, так і за посилки, що пересилаються в закритих депешах, а також за які повертаються посилки, на яких не вказані причини їх недоставки.

Призначені оператори, які зобов`язуються покривати збитки в разі дії форс-мажорних обставин, несуть відповідальність перед відправниками посилок, що подаються в їхній країні, за втрату, крадіжку або пошкодження в разі дії форс-мажорних обставин, що виникли на всьому шляху перевезення посилок. У разі необхідності це зобов`язання поширюється на весь шлях при перенаправленні або поверненні відправнику.

Призначений оператор, в службі якого мали місце втрата, викрадення, пошкодження або повернення без пояснення причин, повинен вирішити, відповідно до законодавства своєї країни, чи є втрата, викрадення, пошкодження або повернення без пояснення причин наслідком форс-мажорних обставин. Про ці обставини повідомляється призначеного оператора країни подачі, якщо він про це просить.

Розділ 2 передбачає умови виплати відшкодування, зокрема,

2.1 Виплата відшкодування в залежності від відповідальності призначеного оператора країни-посередника або країни призначення, здійснюється відповідно до нижче наведеними умовами:

2.1.1 відповідно до статті РП 167.1.5 посилка повинна ідентифікуватися за допомогою унікального ідентифікатора відправлення у вигляді штрихового коду, що відповідає стандарту S10, опублікованому в технічних стандартах ВПС.

2.1.2 Запит повинен вводитися в загальну довідково-рекламаційну Інтернет-систему призначеним оператором країни подачі, якщо обидва призначених оператора використовують цю систему.

2.1.3 Якщо відповідальний призначений оператор не є користувачем довідково-рекламаційної Інтернет-системи, рекламація складається відповідно до статті РП 150.3.

Розділ 3 визначає порядок відшкодування:

3.1 Відшкодування, передбачене в статті 23.3.1 Конвенції, не повинно перевищувати суму, розраховану шляхом об`єднання тарифу 40 СПЗ за просту посилку і тарифу 4,50 СПЗ за кілограм. Додаються також сплачені при подачі відправлення тарифи і збори.

3.2 Призначені оператори можуть домовитися застосовувати в своїх взаємних відносинах суму, рівну 130 СПЗ за посилку, незалежно від її ваги.

Як вбачається з тексту Конвенції, основною мовою є французька та англійська.

Суд не може прийняти до уваги як належний доказ пошкодження посилки та її вмісту наданий акт наданий позивачем на іспанській мові, оскільки він складений в порушення вимог Всесвітньої поштової конвенції - не відповідає формі акту CN 24, не був направлений відповідачу для інформування про пошкодження посилки.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи, позивач звертався до відповідача із рекламацією щодо виплати спричинених збитків, проте листом від 09.04.2019 року за №1853-1-029-Ш позивачу було відмовлено у виплату збитків на тій підставі, що поштова служба Іспанії відмовляється від несення відповідальності за відправлення, оскільки адресатом не було дотримано порядок проведення відповідної процедури при отриманні поштового відправлення в належному стані, а саме: не заповнено Акт щодо порушень, не було надано оболонку та вміст посилки до поштового відділення місця призначення для оформлення документів та проведення незалежної, у таких випадках, перевірки. Тобто фактично, вищезазначене відправлення отримано без претензій. А тому з посиланням на ст.24 п.11 Всесвітньої поштової конвенції (Доха, 2012) було роз`яснено право звернутись до поштової служби Іспанії для фіксації факту порушення.

Проте як вбачається з матеріалів справи, позивач чи адресат не звернулись до поштової служби Іспанії, а звернувся позивач до суду для вирішення питання стягнення збитків.

Отже, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи що позивачем не доведено належними та допустимими доказами належного пакування посилки, доставки її в пошкодженому стані та вини відповідача в пошкодженні посилки та її вмісту, суд дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягаютьзадоволенню.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст.4, 77-81, 141, 263, 265, 352, 354 ЦПК України, суд,

вирішив:

В позові ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Укрпошта» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня отримання рішення суду безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Н.Г.Притула