Провадження № 2/932/4654/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 лютого 2021 року Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська у складі судді Кудрявцевої Т.О., розглянувши у приміщенні суду у м. Дніпрі, за правилами спрощеного позовного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції в особі Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції, Державної казначейської служби України, про відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

16.12.2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Департаменту патрульної поліції в особі Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції, Державної казначейської служби України із вимогами про стягнення з держави через Державну казначейську службу України за рахунок коштів державного бюджету України шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку на його користь 5000,00 гривень у відшкодування моральної шкоди завданої незаконним рішенням службової особи органу державної влади Департаменту патрульної поліції в особі Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області, витрати по справі покласти на відповідача.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 26.07.2020 року, командиром роти 4-го батальйону 3-ї роти УПП в Дніпропетровській області Єгоріним Є.В. було винесено постанову серії ЕАМ №2878432 від 26.07.2020 р. про притягнення його до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу на суму 255,00 грн., за те що він 26.07.2020 року керуючи автомобілем «Volkswagen Jetta», д/н НОМЕР_1 , в м. Дніпрі по пр. Героїв в районі будинку № 30, здійснив зупинку, не залишивши місця для проїзду інших учасників дорожнього руху, чим порушив п. 15.2 Правил дорожнього руху України. Відповідальність за дане порушення передбачено ч.1 ст. 122 КУпАП. Рішенням Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 04.09.2020 року, яке набрало законної сили 17.11.2020 року задоволено його адміністративний позов та постанову серії ЕАМ №2878432 від 26.07.2020 р. про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 255 грн., - скасовано. Провадження про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП закрито. В результаті притягнення його до адміністративної відповідальності, йому завдано моральну шкоду, що полягала у його постійних хвилюваннях, спричинених неправомірними діями командира роти 4-го батальйону 3-ї роти УПП в Дніпропетровській області Єгоріна Є.В. Крім того, він дуже переживав за результати розгляду справи, оскільки у випадку відмови в задоволенні позову, йому довелось би сплатити незаконний штраф та він втратив би сплачену суму судового збору. Зазначає, що самим головним критерієм у заподіяні йому моральної шкоди, є те, що такою постановою з нього штучно зроблено порушника, який нехтує правилами дорожнього руху України, що принизило його честь та гідність. В суді він довів що це не так, і що порушення вказаного у постанові про адміністративне правопорушення він не вчиняв.

Згідно протоколу автоматичного розподілу справи між суддями зазначена цивільна справа була передана в провадження судді Кудрявцевої Т.О.

Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 16.12.2020 року відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Копії ухвали були надіслані на адресу сторін по справі. Відповідачу крім того, було надіслано копію позовної заяви з додатками.

28.01.2021 року від відповідача Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого останній просить відмовити в задоволенні позову та зазначає наступне, 26.07.2020 року, командиром роти 3 батальйону 4 управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції Єгоріним Є.В., було винесено постанову про адміністративне правопорушення в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАМ №287432 за ч.1 ст. 122 КУпАП відносно позивача, та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн. Не погодившись з даною постановою, позивач подав до Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська позов про її скасування. Рішенням Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська по справі №201/7037/20 від 04.09.2020 року постанова серії ЕАМ №2878432 від 26.07.2020 року була скасована, а провадження по справі закрито. Вважає, що відповідач будь-яких аргументованих доказів заподіяння моральної шкоди, її розміру та причинно-наслідкового зв`язку між діями певних осіб й заподіянням такої шкоди позивачем не надано, у зв`язку із чим, вважає, що позовна вимога про відшкодування моральної шкоди не підлягає задоволенню, зокрема, з мотивів недоведеності фактів заподіяння такої шкоди взагалі, наявності шкоди внаслідок саме дій поліцейських і розміру такої шкоди.

Судовий розгляд справи здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження на підставі наявних у суду матеріалів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що заявлені вимоги обґрунтовані і підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають значення для справи. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Згідно статей 19, 56 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами. Кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування, матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадовими і службовими особами при здійсненні ними своїх повноважень.

Відповідно до положення ч. 4 ст. 2 ЗУ «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» право на відшкодування шкоди в розмірах і в порядку, передбачених цим Законом, виникає у випадках: закриття справи про адміністративне правопорушення.

У п.3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» роз`яснено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

За змістом ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч.2 ст.89 ЦПК України жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

На підставі ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч.5, 6 ст.81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Шкода, завдана незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, розслідування, прокуратури або суду, відшкодовується державою у повному обсязі незалежно від вини посадових і службових осіб вказаних органів лише у випадках вчинення незаконних дій, вичерпний перелік яких охоплюється частиною першою статті 1176 ЦК України, а саме у випадку незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт.

За відсутності підстав для застосування частини першої статті 1176 ЦК України, в інших випадках заподіяння шкоди цими органами діють правила частини шостої цієї статті - така шкода відшкодовується на загальних підставах, тобто виходячи із загальних правил про відшкодування шкоди, завданої органом державної влади, їх посадовими та службовими особами (статті 1173, 1174 цього Кодексу).

Згідно статті 1174 ЦК України шкода, завдана фізичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю посадової особи органу державної влади при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою незалежно від вини цієї особи.

Підставою для цивільно-правової відповідальності за завдання шкоди у такому випадку є правопорушення, що включає як складові елементи: шкоду, протиправне діяння особи, яка її завдала, та причинний зв`язок між ними. Наявність чи відсутність вини посадової особи органу державної влади правового значення при цьому не має.

Судом встановлено, що 26.07.2020 року, командиром роти 4-го батальйону 3-ї роти УПП в Дніпропетровській області Єгоріним Є.В. було винесено постанову серії ЕАМ №2878432 від 26.07.2020 р. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу на суму 255,00 грн.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 04.09.2020 року, позов ОСОБА_1 було задоволено, постанову серії ЕАМ №28784325 від 26.07.2020 року було скасовано а провадження про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП було закрито. Ухвалою Третього Апеляційного адміністративного суду від 17.11.2020 року, апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції Національної поліції України на рішення Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 04.09.2020 року було повернуто, тому відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України не підлягає доказуванню в межах розгляду даної цивільної справи, яка фактично стосується цивільно-правових наслідків незаконних дій.

Зазначеним судовим рішенням Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 04.09.2020 року було встановлено, що командир роти 4-го батальйону 3-ї роти УПП в Дніпропетровській області Єгорін Є.В., як суб`єкт владних повноважень незаконно притягнув позивача до адміністративної відповідальності.

Отже, вказаним судовим рішенням встановлено факт неправомірності дій посадової особи патрульної поліції під час притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП, що, в свою чергу, безумовно свідчить про наявність у нього душевних страждань внаслідок таких дій посадової особи державного органу, тобто наявність моральної шкоди, і є підставою для її відшкодування державою.

Доводи представника відповідача - Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції про те, що наявність рішення суду про скасування постанови про накладання адміністративного стягнення та закриття справи про адміністративне правопорушення не встановлює незаконності дій командира роти 4-го батальйону 3-ї роти УПП в Дніпропетровській області Єгоріна Є.В. та відповідно не доводить наявності моральної шкоди, у зв`язку з чим відсутні підстави для задоволення позову, судом не приймаються до уваги, оскільки вчинення командиром роти 4-го батальйону 3-ї роти УПП в Дніпропетровській області Єгоріним Є.В. законодавчо визначених дій є наслідком прийняття відповідного рішення суб`єкта владних повноважень - постанови у справі про адміністративне правопорушення. Самі по собі дії щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення, складання постанови у такій справі не можуть бути окремим предметом оскарження.

Рішенням у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 суд надав оцінку діям командира роти 4-го батальйону 3-ї роти УПП в Дніпропетровській області Єгоріна Є.В.під час здійснення провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно позивача та прийшов до висновку про їх протиправність та відповідно скасування постанови про накладання адміністративного стягнення.

Отже, доводи представника відповідача про недоведеність факту заподіяння позивачу моральної шкоди суд вважає неправомірними.

Обставини справи свідчать про те, що позивач ОСОБА_1 зазнав моральних страждань, оскільки був змушений докладати додаткових зусиль задля відновлення свого порушеного права. У суду не виникає сумнівів щодо заподіяння моральної шкоди внаслідок незаконного притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, викликано також необхідністю докладати додаткових зусиль для відстоювання своїх прав, що призвело до порушення нормальних життєвих стосунків.

Визначаючи розмір відшкодування, суд враховує наведені обставини, характер та тривалість страждань, ступінь їх доведеності в суді та визначає розмір завданої шкоду у розмірі 1000,00 грн. Вказаний розмір відшкодування буде відповідати засадам розумності, виваженості й справедливості.

Відповідно до норм Бюджетного кодексу України, Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», Положення про Державну казначейську службу України, затвердженого КМУ від 15.04.2015р. №215, Державна казначейська служба України є центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, зокрема, здійснює безспірне списання коштів державного бюджету на підставі рішення суду, у зв`язку з чим моральна шкода, спричинена позивачу, підлягає стягненню за рахунок коштів Державного бюджету України шляхом їх безспірного списання Державною казначейською службою України в Дніпропетровській області з єдиного казначейського розрахунку.

Відповідно до ст.141 ЦПК України, беручи до уваги, що позивач був звільнений від сплати судового збору за подання цього позову до суду, його позов задоволений частково, суд вважає необхідним судові витрати зі сплати судового збору у цій справі віднести за рахунок держави.

На підставі викладеного, керуючись ЗУ «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду», ст.ст. 16,1174,1176 ЦКУкраїни, ст.ст. 2, 4, 5, 10, 12, 76, 77, 78, 79, 80, 81, 82, 83, 133, 141, 209-211, 223, 247, 258, 259, 263-265, 268, 280, 281, 282, 354 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції в особі Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції, Державної казначейської служби України, про відшкодування моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з Державної казначейської служби України за рахунок Державного бюджету України, шляхом списання в безспірному порядку з єдиного казначейського рахунку на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , на відшкодування моральної шкоди 1 000 грн.

В іншій частині позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Судові витрати зі сплати судового збору віднести за рахунок держави.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі в 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Т.О. Кудрявцева