Справа № 347/1789/20
Провадження № 2/347/66/21
У Х В А Л А

Іменем України

22.04.2021 року Косівський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Драч Д.С.,

за участі секретаря Терлюжак Н.П.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Косів в порядку загального позовного провадження клопотання представника відповідачів ОСОБА_3 в межах цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ФОП ОСОБА_6 , треті особи: Косівська міська рада, відділ у Косівському районі Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області, Головне управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області про відновлення меж земельної ділянки в натурі,

в с т а н о в и в:

В провадженні Косівського районного суду знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ФОП ОСОБА_6 , треті особи: Косівська міська рада, відділ у Косівському районі Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області, Головне управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області про відновлення меж земельної ділянки в натурі

Представник відповідачів ОСОБА_3 до початку розгляду справи по суті подав заяву із проханням закрити провадження у даній справі у зв`язку із відсутністю предмета спору, мотивуючи тим, що згідно витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-020 від 09.11.2020 року у Державному земельному кадастрі зареєстровано земельну ділянку з кадастровим номером :02:008:0312 площею 0,1000 га, що розташована по АДРЕСА_1 . Отже, земельна ділянка позивача, якою він користується, внесена на публічну кадастрову карту у відповідній площі, промірах та конфігурації. ФОП ОСОБА_6 надіслано на адресу позивача витяг з ДЗК про земельну ділянку з кадастровим номером :02:008:0312 та технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення 14.11.2020 року (а.с.69).

Позивач ОСОБА_1 та представник позивача ОСОБА_2 в судовому засіданні заперечували щодо заявленого клопотання про закриття провадження у справі у зв`язку із відсутністю спору, оскільки спір продовжує існувати щодо меж та конфігурації земельної ділянки, належної позивачу, який наполягає на приведенні їх у відповідність наявної технічної документації первинній документації, якою виділено ОСОБА_1 земельну ділянку згідно рішення сесії міської ради від 24.12.1993 року АДРЕСА_1 .

За змістом п.2 ч.1 ст. 255 ЦПК України: суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Необхідність запровадження такого правила обумовлена тим, що відповідно до статті 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір.

Проте поняття «юридичного спору» має тлумачитися широко, виходячи з підходу Європейського суду з прав людини до тлумачення поняття «спір про право» (пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод). Зокрема, Європейський суд з прав людини зазначає, що відповідно до духу Конвенції поняття «спору про право» має розглядатися не суто технічно, йому слід надавати сутнісного, а не формального значення.

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

З урахуванням викладеного відсутність предмета спору унеможливлює вирішення справи по суті незалежно від обґрунтованості позову, а відповідно і здійснення ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів осіб.

Прикладами відсутності предмета спору можуть бути дії сторін, чи настання обставин, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань або самими сторонами врегульовано спірні питання.

Поряд з цим за змістом пункту 2 частини першої статті 255 ЦПК України суд може закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, якщо встановить, що предмет спору був відсутній на час пред`явлення позову.

Логічно-граматичне тлумачення словосполучення «відсутність предмета спору» в контексті наведеної правової норми дає підстави для висновку про те, що предмет спору має бути відсутній, тобто не існувати на час пред`явлення позову. Якщо предмет спору мав місце, але припинив своє існування (зник) після відкриття провадження у справі внаслідок тих чи інших обставин, зокрема у зв`язку з добровільним врегулюванням спору сторонами, виконанням відповідачем заявлених до нього вимог, фізичним знищенням предмета спору тощо, то провадження у справі не може бути закрите з наведеної правової підстави, оскільки вона полягає саме у відсутності предмета спору, а не у припиненні його існування (зникненні).

Якщо предмет спору став відсутній після відкриття провадження у справі, то залежно від обставин, що призвели до зникнення такого предмета, та стадії цивільного процесу, на якій він припинив своє існування, сторони мають цілий ряд передбачених законом процесуальних можливостей припинити подальший розгляд справи, зокрема шляхом залишення позову без розгляду, відмови від позову або від поданих апеляційних чи касаційних скарг, визнання позову відповідачем, укладення мирової угоди тощо.

Зазначений висновок викладено в постанові Верховного Суду від 10.04.2019 року у справі №456/847/18.

У справі «Bellet v. France» Європейський суд з прав людини зазначив, що стаття 6 параграфу 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним із аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення прав особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві.

Право на справедливий судовий розгляд також закріплено міжнародним пактом про громадянські і політичні права та Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод (частина 1 статті 6). Право на справедливий судовий розгляд охоплює і право кожного на доступ до правосуддя.

Водночас, відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається. Наявність ухвали про закриття провадження у зв`язку з прийняттям відмови позивача від позову не позбавляє відповідача в цій справі права на звернення до суду за вирішенням цього спору.

Таким чином, враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для закриття провадження у даній справі з підстав, визначених п.2 ч.1 ст.255 ЦПК України та відмовляє у задоволенні клопотання про закриття провадження в справі.

Керуючись ст.ст. 255, 259-261, 353 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Клопотання представника відповідачів ОСОБА_3 про закриття провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ФОП ОСОБА_6 , треті особи: Косівська міська рада, відділ у Косівському районі Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області, Головне управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області про відновлення меж земельної ділянки в натурі за відсутності предмета спору залишити без задоволення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Косівський районний суд до Івано-Франківського апеляційного суду.

Суддя: Д.С. Драч