КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

справа № 754/3288/21

провадження № 22-ц/824/10700/2021

30 серпня 2021 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача Кирилюк Г.М.,

суддів: Рейнарт І. М., Семенюк Т. А.

вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження в справі за позовом ОСОБА_1 в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 до Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації, Лимара Юрія Вікторовича - директора Комунального некомерційного підприємства Консультативно-діагностичного центру Деснянського району м. Києва, третя особа: Уповноважений Верховної Ради України з прав людини про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити дії, відшкодування моральної шкоди, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 на ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 30 березня 2021 року в складі судді Саламон О. Б.,

встановив:

02.03.2021 ОСОБА_1 в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації, Лимаря Ю. В. - директора Комунального некомерційного підприємства Консультативно-діагностичного центру Деснянського району м. Києва, третя особа: Уповноважений Верховної Ради України з прав людини про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити дії, відшкодування моральної шкоди.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 30 березня 2021 року відмовлено у відкритті провадження у вказаній справі в частині вимог до Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації стосовно зобов`язання розірвати контракт достроково з директором Лимарем Ю. В. та стягнення моральної шкоди. Застосовано до ОСОБА_1 заходи процесуального примусу у вигляді штрафу у відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 148 ЦПК України.

Позовну заяву ОСОБА_1 в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 в частині вимог до директора Комунального некомерційного підприємства Консультативно-діагностичного центру Деснянського району м. Києва Лимара Ю.В. про відшкодування моральної шкоди залишено без руху для усунення недоліків.

14.06.2021 на вказану ухвалу суду ОСОБА_1 в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 25 червня 2021 року зазначені ОСОБА_1 підстави пропуску строку на апеляційне оскарження ухвали Деснянського районного суду м. Києва від 30 березня 2021 року визнано неповажними, апеляційну скаргу залишено без руху для усунення недоліків - звернення до суду апеляційної інстанції з заявою, в якій вказати інші підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження.

Крім того, апеляційну скаргу на ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 30 березня 2021 року залишено без руху, оскільки в порушення вимог п.2 ч.4 ст.356 ЦПК України до неї не було додано її копії та письмові матеріали відповідно до кількості учасників справи.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 16 липня 2021 року продовжено строк на усунення недоліків, зазначених в ухвалі Київського апеляційного суду від 25 червня 2021 року.

01.08.2021 року ОСОБА_1 було виконано вимоги ухвали Київського апеляційного суду від 25 червня 2021 року в частині надання копій апеляційної скарги з доданими письмовими матеріалами відповідно до кількості учасників.

На виконання вимог ухвали суду в частині зазначення інших підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали Деснянського районного суду м. Києва від 30 березня 2021 року з огляду на наявність в матеріалах справи рекомендованого повідомлення про вручення заявнику копії цієї ухвали 24.04.2021, заявниця вказала, що додатковим доказом неотримання нею оскаржуваної ухвали суду слугує та обставина, що 23.04.2021 вона заходила на пошту для отримання поштової кореспонденції та не мала жодних підстав витрачати час відвідувати пошту на наступний день.

На підтвердження вказаної обставини надала копію судової повістки про виклик до суду в справі №754/14376/20, копію конверта з позначкою "судова повістка" та відомості АТ «Укрпошта» про вручення їй цього поштового відправлення 23.04.2021.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 358 ЦПК України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

Зазначені заявницею підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження не можна визнати поважними, з огляду на таке.

Як вбачається з наявного в матеріалах справи рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення №753, дата отримання копії ухвали Деснянського районного суду м. Києва від 30 березня 2021 року виправлена з "23.04.21" на "24.04.2021" (а.с.147 т.3).

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 № 475/97- ВР, кожній фізичній або юридичній особі гарантовано право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Однією з основних гарантій права сторони на судовий захист є право оскарження судових рішень (стаття 129 Конституції України). Реалізація цього права здійснюється, зокрема, шляхом оскарження судових рішень у судах апеляційної та касаційної інстанцій.

Європейський суд з прав людини зауважив, що правова система багатьох країн-членів передбачає можливість продовження строків, якщо для цього є обґрунтовані підстави. Разом з тим, якщо строк на оскарження поновлений зі спливом значного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими, таке рішення може порушити принцип юридичної визначеності. Вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (Пономарьов проти України, № 3236/03, § 41, ЄСПЛ, від 03 квітня 2008 року).

Норми, які регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (Перетяка та Шереметьев проти України, № 17160/06 та № 35548/06, § 34, від 21 грудня 2010 року).

У справах «Осман проти Сполученого королівства» та «Креуз проти Польщі» Європейський суд з прав людини роз`яснив, що реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя, держави-учасниці цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони й обмеження, зміст яких полягає в запобіганні безладного руху у судовому процесі.

Поважними причинами пропуску строку є ті обставини, які є об`єктивно непереборними, незалежними від волевиявлення сторони та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для вчинення процесуальної дії.

Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду в такому його елементі як правова визначеність (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Нешев проти Болгарії» від 28 жовтня 2004 року).

Відповідно до даних штрихкодового ідентифікатора АТ "Укрпошта", які міститься у відкритому доступі, поштове відправлення №753 було вручено адресату особисто саме 23.04.2021, що спростовує твердження заявниці про отримання нею в цей день лише поштової кореспонденції по іншій судовій справі.

Згідно ч. 1 ст. 354 ЦПК України апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 354 ЦПК України учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

З урахуванням тієї обставини, що копію оскаржуваної ухвали заявниця отримала 23.04.2021, а з апеляційною скаргою звернулася лише 14.06.2021, тобто з пропуском строку на апеляційне оскарження та відсутністю доказів існування істотних перешкод чи труднощів для своєчасного вчинення відповідної процесуальної дії, тому заява про поновлення строку на апеляційне оскарження задоволенню не підлягає.

Відповідно до ч. 4 ст. 357 ЦПК України, якщо заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку апеляційного оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження в порядку, встановленому ст. 358 цього Кодексу.

Зважаючи на практику Європейського суду з прав людини, застосування положень ст.357 ЦПК України до апеляційної скарги не є порушенням права особи на доступ до правосуддя.

Керуючись ст. 357, 358 ЦПК України, апеляційний суд

ухвалив:

Визнати підстави пропуску ОСОБА_1 , що діє в інтрерсах неповнолітнього ОСОБА_2 , строку на подання апеляційної скарги на ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 30 березня 2021 року неповажними.

У відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 на ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 30 березня 2021 року в справі за позовом ОСОБА_1 в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 до Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації, Лимара Юрія Вікторовича - директора Комунального некомерційного підприємства Консультативно-діагностичного центру Деснянського району м. Києва, третя особа: Уповноважений Верховної Ради України з прав людини про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити дії, відшкодування моральної шкоди відмовити.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Суддя - доповідач: Г. М. Кирилюк

Судді: І. М. Рейнарт

Т. А. Семенюк