Справа № 152/690/20
У Х В А Л А

іменем України

31 серпня 2021 року м. Шаргород

Справа №152/690/20

Провадження №2-п/152/4/21

Шаргородський районний суд

Вінницької області

в складі:

головуючого судді Славінської Н.Л.,

з участю:

секретаря судового засідання Бабиної І.Д.,

розглянувши в залі суду у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства «АКЦЕНТ-БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості заяви ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення та заяви про поновлення строку на перегляд заочного рішення,

встановив:

15.06.2021 року ОСОБА_1 надіслав до Шаргородського районного суду заяву про перегляд заочного рішення від 14.08.2020 року, в якій просить переглянути вказане заочне рішення та скасувати його; призначити справу до розгляду в загальному порядку (а.с.80-84).

Також 15.06.2021 року ОСОБА_1 надіслав заяву про поновлення строку на перегляд заочного рішення, в якій просить поновити строк на перегляд заочного рішення від 14.08.2020 року (а.с.85).

Вказані заяви прийняті до провадження на підставі ухвали суду від 17.06.2021 року, призначено відкрите судове засідання для їх розгляду на 14 годину 30.06.2021 року (а.с.88), яке відкладено на 15.07.2021 року (а.с.91) та на 31.08.2021 року (а.с.100-101), у зв`язку із не поверненням до суду рекомендованих повідомлень про вручення учасникам справи поштових відправлень судових повісток.

В заяві про поновлення строку на перегляд заочного рішення ОСОБА_1 зазначає, що вказану заяву подає у порядку ст.284 ЦПК України. Про існування заочного рішення Шаргородського районного суду в цивільній справі №152/690/20 він дізнався 28.05.2021 року, коли звернувся за правовою допомогою до АО «Захист», за допомогою сайту Єдиний реєстр судових рішень, тому вважає, що строк подачі такої заяви не пропущений та спливає 17.06.2021 року (а.с.85).

Крім того, 15.06.2021 року заявник ОСОБА_1 подав заяву про перегляд заочного рішення від 14.08.2020 року, яку мотивує тим, що означене заочне рішення, на його переконання, підлягає перегляду через порушення судом його прав, передбачених ч.1 ст.43 ЦПК України.

ОСОБА_1 зазначає у заяві, що в судовому рішенні вказано, дослівно «що я на судове засідання не з`явилась повідомлялась судом про дату, час та місце розгляду справи належним чином за встановленою адресою реєстрації місця проживання».

Також, заявник зазначає, що у рішенні вказано, що «зі згоди представника позивача, суд вирішив розглядати справу за відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення».

Зазначене, на переконання заявника, не відповідає дійсності. Жодних листів, судових повісток, копії позовної заяви з доданими матеріалами він від суду не отримував та не знав про сам факт наявності справи та судових засідань.

Вважає, що цим суд порушив вимоги ст.ст.74, 224 ЦПК України.

Також, заявник вважає, що судом порушено вимоги ч.ч.5, 8 ст.128, ч.ч.2, 3, 4 ст.130, ч.1 ст.8 ЦПК України.

Заявник вважає, що у судовому рішенні не вказано про факти надсилання на його адресу судом рекомендованих листів, отримання їх ним або членом його сім`ї, відповідною житлово-експлуатаційною організацією або виконавчим органом місцевого самоврядування, тоді як, на переконання ОСОБА_1 , суд мав би пересвідчитися у дотриманні порядку повідомлення його про місце, дату та час судового розгляду справи, що не було зроблено і що, на його думку, є порушенням його прав, порушенням положень ст.8 ЦПК України, і що позбавило його можливості захищати свої права та законні інтереси в судовому засіданні, позбавило його можливості скористатися правами, встановленими у статті 43 ЦПК України, надати суду докази, якими він заперечує щодо позову, тому в суді не досліджено суттєві факти, які прямо впливають на обсяг позовних вимог.

Оскільки, на його переконання, заочне рішення від 14.08.2020 року у справі №152/690/20 було ухвалено без належного його повідомлення про місце, дату та час судового розгляду, то це вважає підставою для скасування заочного рішення та призначення справи до розгляду в загальному порядку, враховуючи, що: позивачем не надано пояснення щодо суми заборгованості за кредитним договором від 16.12.2015 року в сумі 60742,1 грн., зокрема, щодо нарахування заборгованості по процентах, заявлена позивачем до стягнення сума процентів не ґрунтується на умовах кредитного договору, а надані позивачем виписка та розрахунок заборгованості за кредитом, які підготовлені робітниками банку, вважає відображенням односторонніх арифметичних розрахунків позивача, тому вони не є правовою підставою для стягнення відповідних сум та не є доказом безспірності розміру грошових вимог позивача, яким не надано суду первинних бухгалтерських документів відносно видачі кредиту та його часткового погашення; позивачем у позові не зазначено про отримання ним кредиту у розмірі 20713,58 грн., не зазначено суми кредитного ліміту, не надано до матеріалів справи відомостей, що підтверджують факт наявності заборгованості його за кредитним договором у розмірі 60742,1 грн.; позивачем не надано доказів оформлення та укладання між сторонами та отримання позичальником Умов та Правил надання банківських послуг, Пам`ятки клієнта, Тарифів, що б свідчили разом із Заявою про укладений у належній формі договір між сторонами; позивачем не надано доказів, що відповідна банківська картка, передбачена умовами Заяви, була видана відповідачу, як і не надано відомостей, що підтверджують строк дії Картки, що є істотними умовами договору, доказів про зарахування кредитних коштів на картку, про відкриття на ім`я відповідача рахунку; витяг з умов та правил надання банківських послуг не підписаний позичальником, тому не можливо довести, що саме з цими умовами та правилами був ознайомлений позичальник.

З наведених підстав вважає, що заочне рішення підлягає перегляду для реалізації його права на справедливий судовий розгляд і захист законних прав.

В судові засідання для розгляду заяв ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення та про поновлення строку на перегляд заочного рішення викликалися заявник ОСОБА_1 , представник позивача АТ «АКЦЕНТ-БАНК», які належним чином повідомлялися про дату та час судового розгляду шляхом надіслання судових повісток за місцем проживання, місцезнаходженням та на офіційну електронну адресу.

При цьому, в судове засідання не прибули ні заявник ОСОБА_1 , ні представник позивача АТ «АКЦЕНТ-БАНК».

Так, враховуючи, що до суду не повернуто зворотні рекомендовані повідомлення від заявника про отримання ним судових повісток про виклик у судові засідання, 15.07.2021 року судом постановлено ухвалу про відкладення судового розгляду заяв ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення та про поновлення строку на перегляд заочного рішення у цивільній справі №152/690/20 за позовом Акціонерного товариства «АКЦЕНТ-БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості та повідомлення заявника всіма можливими засобами, передбаченими ЦПК України, зокрема, відповідно до ч.6 (через офіційну електронну адресу) та відповідно до п.2 ч.7 ст.128 ЦПК України (за зареєстрованим та фактичним місцем проживання) (а.с.100-101).

Поштова кореспонденція від ОСОБА_1 , яка надсилалася за зареєстрованим місцем проживання останнього та за фактичним місцем проживання, яке повідомив заявник у заяві про перегляд заочного рішення, повернута до суду з довідкою про причини повернення: відсутність адресата за вказаними адресами (а.с.125, 127, 132, 136).

Також, ухвала суду від 15.07.2021 року та судова повістка, направлені ОСОБА_1 на повідомлену у заяві про перегляд заочного рішення офіційну електронну адресу (а.с.103).

Відтак, суд вважає, що заявник належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання.

Про отримання судової повістки через офіційну електронну адресу (а.с.103), ОСОБА_1 суд не повідомив, не дивлячись на прохання повідомити про отримання пошти.

Представник позивача за довіреністю від 27.08.2019 року ОСОБА_2 (а.с.107) надіслав до суду заперечення, в яких просить, в тому числі, розгляд справи проводити за відсутності представника АТ «А-БАНК» (а.с.105-106).

Частиною 1 ст.287 ЦПК України встановлено, що заява про перегляд заочного рішення розглядається в судовому засіданні. Неявка осіб, належним чином повідомлених про дату, час і місце засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Отже, суд вважає, що перешкод для розгляду заяв: про поновлення строку на перегляд заочного рішення та про перегляд заочного рішення немає, оскільки особи належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання.

Враховуючи, що сторони не прибули в судове засідання, а перешкод для розгляду справи судом не встановлено, то суд здійснює судовий розгляд у судовому засіданні без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України.

У запереченні представник позивача зазначив про відсутність підстав для скасування заочного рішення, зсилаючись на те, що при укладенні кредитного договору ОСОБА_1 під розпис підтвердив факт ознайомлення з Умовами і Правилами надання банківських послуг та зобов`язався у подальшому регулярно знайомитися зі змінами до них, викладеними на сайті банку. З розрахунку заборгованості вбачається, що ОСОБА_1 користувався кредитом, йому видавалися кредитні картки, встановлювався кредитний ліміт, який змінювався, підтвердженням чого є виписка по рахунку, яка є первинним бухгалтерським документом, а також фото відповідача з картками банку, у зв`язку із чим позовні вимог банку підлягають до задоволення (а.с.105-106).

Розглянувши заяви ОСОБА_1 про поновлення строку на перегляд заочного рішення та про перегляд заочного рішення, дослідивши матеріали цивільної справи №152/690/20, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст.120 ЦПК України, строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, встановлюються судом.

Перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок (ст.123 ЦПК України).

Право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом (ч.ч.1, 2 ст.126 ЦПК України).

Суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення (ч.1 ст.127 ЦПК України).

Одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подана заява, скарга, документи тощо), щодо якої пропущено строк (ч.4 ст.127 ЦПК України).

Про поновлення або продовження процесуального строку суд постановляє ухвалу (ч.6 ст.127 ЦПК України).

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин (ст.284 ЦПК України).

Заява про перегляд заочного рішення повинна бути подана у письмовій формі (ч.1 ст.285 ЦПК України).

Заочне рішення у справі №152/690/20 ухвалено 14.08.2020 року (а.с.38-43).

Заочним рішенням Шаргородського районного суду від 14.08.2020 року у справі №152/690/20 позов Акціонерного товариства «АКЦЕНТ-БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволено: стягнуто із відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором від 16.12.2015 року №SAMABWFС2 в сумі 60742 (шістдесят тисяч сімсот сорок дві) гривні 10 (десять ) копійок; стягнуто із ОСОБА_1 на користь позивача 2102 (дві тисячі сто дві) гривні в рахунок сплаченого при зверненні в суд судового збору (а.с.38-43).

При цьому, заочне рішення не містить посилань, про які зазначає відповідач ОСОБА_1 , зокрема, дослівно «що я на судове засідання не з`явилась повідомлялась судом про дату, час та місце розгляду справи належним чином за встановленою адресою реєстрації місця проживання», «зі згоди представника позивача, суд вирішив розглядати справу за відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення».

Так, ч.1 ст.281 ЦПК України встановлено, що про заочний розгляд справи суд постановляє ухвалу.

У відповідності до вказаної норми ЦПК України, судом 14.08.2020 року було постановлено ухвалу про проведення заочного розгляду справи за позовом «АКЦЕНТ-БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості і ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів, яка окремо від рішення суду оскарженню не підлягає, заперечення щодо неї можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду (а.с.35-36), тому в судовому рішенні не вказано про факти надсилання на адресу зареєстрованого у встановленому законом порядку місця проживання рекомендованих листів, про що вказує у заяві ОСОБА_1 , оскільки ці відомості викладені в ухвалі суду.

Так, в означеній ухвалі судом було встановлено, що, відповідно до вимог п.2 ч.7 ст.128 ЦПК України, судова повістка ОСОБА_1 про виклик у судові засідання надсилалася за зареєстрованим місцем проживання АДРЕСА_1 (а.с.32).

Поштова кореспонденція, що надсилалася судом на адресу зареєстрованого місця проживання відповідача ОСОБА_1 , повернута до суду з відміткою у довідці про причини повернення: «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с.32).

Відповідно до п.4 ч.8 ст.128 ЦПК України, днем вручення судової повістки є, в тому числі, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Також відповідач повідомлявся про виклик у судові засідання через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, відповідно до вимог ч.11 ст.128 ЦПК України.

Оголошення про виклик відповідача у судові засідання, призначені на 04.08.2020 року та на 14.08.2020 року розміщені на веб-сайті «Судова влада України» 08.07.2020 року та 04.08.2020 року відповідно (а.с.28, 34).

Відповідно до вимог ч.11 ст.128 ЦПК України, з опублікуванням оголошення про виклик на офіційному веб-сайті судової влади України відповідач вважається повідомленим про дату, час і місце розгляду справи.

Таким чином, суд вважає, що відповідач ОСОБА_1 був належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду справи по суті, не прибув до суду повторно без поважних причин, відзиву на позовну заяву на пропозицію суду, що викладена в ухвалі про відкриття провадження у справі від 08.07.2020 року, не подавав.

ОСОБА_1 копію заочного рішення суду від 14.08.2020 року у справі №152/690/20 надіслано 14.08.2020 року (а.с.45).

При цьому, судом не порушено прав та законних інтересів відповідача ОСОБА_1 при ухваленні заочного рішення, передбачених ст.43 ЦПК України, а посилання останнього у заяві про перегляд заочного рішення на вказану обставину не відповідає фактичним обставинам. До того ж, відповідач не вказує, які саме його права порушені судом.

Також, суд звертає увагу, що посилання ОСОБА_1 на порушення судом при ухваленні судового рішення норм ст.ст.74, 224 ЦПК України, не відповідає дійсності, оскільки стаття 74 ЦПК України стосується прав та обов`язків спеціаліста, а стаття 224 ЦПК України стосується наслідків неявки в судове засідання свідка, експерта, спеціаліста, перекладача, тобто ці норми права не стосуються інтересів відповідача.

Доказів, якими б він заперечував щодо позову, ОСОБА_1 до заяв про поновлення процесуального строку та про перегляд заочного рішення суду не надав, при цьому, вказав адресу фактичного місця проживання, за якою також відсутній, як і за зареєстрованим місцем проживання.

Заочне рішення від 14.08.2020 року було повернуто до суду з довідкою відділення Укрпошти про причини повернення: відсутність відповідача за зареєстрованим місцем проживання, тоді як іншої адреси місця проживання останній суду не повідомив (а.с.73).

Доказів того, що про заочне рішення ОСОБА_1 дізнався 28.05.2021 року, останній суду також не надав.

Частинами 1-4 ст.12 ЦПК України встановлено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Частиною 3 ст.13 ЦПК України встановлено, що учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Учасники справи мають права, встановлені ст.ст.43, 49 ЦПК України, в тому числі, ознайомлюватися з матеріалами справи, робити з них витяги, копії, одержувати копії судових рішень; подавати докази; брати участь у судових засіданнях, якщо інше не визначено законом; брати участь у дослідженні доказів; ставити питання іншим учасникам справи, а також свідкам, експертам, спеціалістам; подавати заяви та клопотання, надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб; ознайомлюватися з протоколом судового засідання, записом фіксування судового засідання технічними засобами, робити з них копії, подавати письмові зауваження з приводу їх неправильності чи неповноти; оскаржувати судові рішення у визначених законом випадках; користуватися іншими визначеними законом процесуальними правами.

Суд здійснює виклик сторін у судові засідання, в тому числі, шляхом надіслання судових повісток в порядку, встановленому ст.ст.128, 130 ЦПК України.

Провадження у цій цивільній справі відкрито на підставі ухвали суду від 08.07.2020 року (а.с.26-27).

Судова повістка фізичним особам, які не мають статусу підприємця, відповідно до п.2 ч.7 ст.128 ЦПК України, надсилається за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку.

Перед відкриттям провадження у справі суд з`ясував, що зареєстрованим місцем проживання відповідача ОСОБА_1 , за даними, що зазначені в довідці Пеньківської сільської ради Шаргородського району, є АДРЕСА_1 (а.с.23, 24).

Саме за вказаною адресою, у відповідності до вимог п.2 ч.7 ст.128 ЦПК України судом здійснено виклик відповідача.

Відзиву на позов із викладенням своїх заперечень щодо позовних вимог ОСОБА_1 у строки, встановлені в ухвалі суду, не надав.

Крім того, суд зауважує, що під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), робота судів України, в тому числі, Шаргородського районного суду Вінницької області, не була зупинена, та нормами ЦПК України не передбачено обов`язку суду відкладати чи зупиняти провадження у справі внаслідок введення карантину на території держави.

До того ж, відповідач ОСОБА_1 не був позбавлений права взяти участь у судових засіданнях в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду, відповідно до вимог ст.212 ЦПК України, з дотриманням передбаченого цією нормою порядку.

Крім того, на офіційному сайті Шаргородського районного суду у вкладці «Список судових справ, призначених до розгляду» з моменту призначення даної справи до розгляду були зазначені дата, час та місце судових засідань.

У п.41 рішення Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» (заява №3236/02) наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Таким чином, судом встановлено наступні обставини: 1) судові повістки направлялися за адресою місця проживання відповідача, зареєстрованою у встановленому законом порядку; 2) інформація про час та місце розгляду справи була завчасно оприлюднена на офіційному сайті Шаргородського районного суду; 3) відповідач викликався до суду двічі через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, з опублікуванням якого особа вважається повідомленою про дату, часі місце розгляду справи; 4)жодні клопотання, заяви тощо, які б обґрунтовували неможливість подання відзиву у строки, встановлені в ухвалі суду, та неможливість явки відповідача до суду, а також про відкладення розгляду справи, останнім не подавалися.

Таким чином, відповідачу було відомо про розгляд у суді цивільної справи, де він є відповідачем, а також про те, що судові повістки йому направлялися за адресою зареєстрованого місця проживання, але своїми фактичними діями він ігнорував виклики суду та пропозицію подати відзив на позов, що вказує на його небажання брати участь в розгляді справи та фактично, таким чином, реалізувати своє конституційне право на прибуття до суду, подачу заяв, клопотань, заперечень, тобто він таким способом реалізував надане йому також конституційне право не з`являтися для розгляду справи.

При цьому, судом були вичерпані всі доступні можливості для забезпечення участі відповідача в судовому засіданні.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України» згідно з положеннями частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням п.1 ст.6 даної Конвенції.

Зважаючи на викладені обставини, оскільки відповідач своєчасно повідомлявся про час і місце розгляду справи, тобто був обізнаний про судовий розгляд справи, не вживав заходів для явки до суду, не подавав відзиву, його поведінка свідчила про свідоме небажання приймати участь у розгляді справи.

Проте, подальше відкладення розгляду справи нівелювало завдання ЦПК України про своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ, відповідно до ст.2 ЦПК України, у зв`язку із чим судом було ухвалено заочне рішення.

З огляду на проаналізовані обставини, суд вважає безпідставним ствердження відповідача про те, що він не з`явився у судові засідання та не повідомив про причини неявки, а також не подав відзиву на позов з поважних причин.

Крім того, суд вважає безпідставним ствердження відповідача про те, що він був позбавлений судом права та можливості подати докази, які обґрунтовують заперечення та мають істотне значення для вирішення справи, оскільки вказані докази не подані до заяви про скасування заочного рішення, тому суд констатує відсутність будь-яких доказів, що спростовують висновки суду, викладені в заочному рішенні.

Отже, судом було дотримано процедури виклику відповідача, який не надав доказів, які б спростовували рішення суду та мали істотне значення для вирішення справи.

Суд констатує, що заява про перегляд заочного рішення зводиться лише до незгоди відповідача із висновками судового рішення, в ній не зазначено, які порушення судом норм матеріального чи процесуального права допущено при ухваленні рішення, а ті норми права, на які зсилається відповідач, не стосуються його прав та законних інтересів, що проаналізовано судом вище.

Частиною 1 ст.288 ЦПК України встановлено, що заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Тобто, наявність вище наведених обставин повинна бути у їх сукупності, а при відсутності хоча б однієї з них, заочне рішення скасуванню не підлягає.

Аналізуючи викладене та враховуючи матеріали справи, суд вважає, що в межах розгляду означеної цивільної справи судом дотримано процедуру виклику відповідача в судові засідання, а при зверненні із заявою про перегляд заочного рішення суду відповідачем не надано доказів, які б мали істотне значення для правильного вирішення справи.

Відтак, суд вважає, що відсутні підстави для поновлення строку на перегляд заочного рішення та підстави для скасування заочного рішення, тобто заяви ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Шаргородського районного суду від 14.08.2020 року у справі №152/690/20 та про поновлення строку на перегляд заочного рішення не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст.120, 123, 126, 127, 287, 288, 258, 260 ЦПК України,

ухвалив:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про поновлення строку на перегляд заочного рішення відмовити.

Заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Шаргородського районного суду Вінницької області від 14.08.2020 року у справі №152/690/20 залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення (ч.4 ст.287 ЦПК України).

Ухвала в частині відмови у поновленні процесуального строку може бути оскаржена у апеляційному порядку до Вінницького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Шаргородський районний суд.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду (п.2 ч.2 ст.354 ЦПК України).

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин (ч.3 ст.354 ЦПК України).

У разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення (ч.4 ст.268 ЦПК України).

Ухвала складена та підписана суддею 31.08.2021 року.

Суддя: