ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/6925/21 Справа № 185/5979/18 Суддя у 1-й інстанції - Бондаренко В. М. Суддя у 2-й інстанції - Петешенкова М. Ю.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 серпня 2021 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого судді Петешенкової М.Ю.,

суддів Городничої В.С., Лаченкової О.В,

при секретарі - Піменовій М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпрі цивільну справу

за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на ухвалу Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 05 травня 2021 року

за скаргою ОСОБА_2 на дії державного виконавця Павлоградського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Маслак Юлії Анатоліївни, заінтересована особа ОСОБА_1 ,

В С Т А Н О В И Л А:

У квітні 2020 року ОСОБА_2 звернулася до суду з вищевказаною скаргою, посилаючись на те, що рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 28 серпня 2019 року з неї на користь ОСОБА_1 стягнуто аліменти на утримання ОСОБА_3 у розмірі 1/10 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 19 липня 2018 року та до зміни матеріального стану сторін. На виконання зазначеного рішення суду Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області було видано виконавчий лист, на підставі якого 13 лютого 2020 року державним виконавцем Павлоградського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління юстиції Міністерства юстиції (м. Дніпро) Маслак Ю.А. було відкрито виконавче провадження.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 померла.

Звернувшись до державного виконавця із заявою про перерахунок заборгованості зі сплати аліментів з урахуванням добровільно сплачених грошових коштів на утримання матері ОСОБА_3 за її життя, отримала відмову, так як у наданих копіях платіжних документів отримувачем коштів зазначено « ОСОБА_3 » та « ОСОБА_4 », натомість, у виконавчому листі стороною отримувачем коштів є стягувач, а саме ОСОБА_1 .

З огляду на викладене, просила суд визнати неправомірною бездіяльність державного виконавця щодо неврахування по виконавчому провадженню №61262719 про стягнення аліментів добровільно сплачених нею на утримання матері при її житті згідно квитанції на ім`я ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ; зобов`язати державного виконавця Павлоградського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) врахувати при обчисленні заборгованості зі сплати аліментів у виконавчому провадженні № 61262719 з виконання виконавчого листа Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області № 185/5979/18 від 03 лютого 2020 року, надані ОСОБА_2 документи щодо добровільного перерахунку (сплати) аліментних зобов`язань, а саме фіскальні чеки ПАТ «Укрпошта»: № 0071 від 21 грудня 2018 року на суму 1 000,00 грн.; № 0090 від 22 січня 2019 року на суму 1 000,00 грн.; № 0130 від 27 лютого 2019 року на суму 1 000,00 грн.; №0065 від 14 березня 2019 року на суму 1 000,00 грн.; № 0021 від 18 квітня 2019 року на суму 1 000,00 грн.; № 0013 від 20 травня 2019 року на суму 1 000,00 грн.; № 0030 від 19 червня 2019 року на суму 1 500,00 грн.; № 0008 від 10 липня 2019 року на суму 1 500,00 грн.; № 0003 від 06 серпня 2019 року на суму 1 000,00 грн.

Ухвалою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 05 травня 2021 року скаргу ОСОБА_2 задоволено частково.

Визнано неправомірними дії державного виконавця Павлоградського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Маслак Ю.А. щодо здійснення розрахунків заборгованості ОСОБА_2 по аліментах в межах виконавчого провадження № 61262719 з виконання виконавчого листа Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області № 185/5979/18 від 03 лютого 2020 року без врахування наданих боржником доказів добровільної сплати аліментів за період з грудня 2018 року по серпень 2019 року.

Зобов`язано державного виконавця Павлоградського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) врахувати при обчисленні заборгованості зі сплати аліментів у виконавчому провадженні № 61262719 з виконання виконавчого листа Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області № 185/5979/18 від 03 лютого 2020 року, надані ОСОБА_5 документи щодо добровільного перерахунку (сплати) аліментних зобов`язань, а саме фіскальні чеки ПАТ «Укрпошта»: № 0071 від 21 грудня 2018 року на суму 1 000,00 грн.; № 0090 від 22 січня 2019 року на суму 1 000,00 грн.; № 0130 від 27 лютого 2019 року на суму 1 000,00 грн.; №0065 від 14 березня 2019 року на суму 1 000,00 грн.; № 0021 від 18 квітня 2019 року на суму 1 000,00 грн.; № 0013 від 20 травня 2019 року на суму 1 000,00 грн.; № 0030 від 19 червня 2019 року на суму 1 500,00 грн.; № 0008 від 10 липня 2019 року на суму 1 500,00 грн.; № 0003 від 06 серпня 2019 року на суму 1 000,00 грн. № 0071 від 21 грудня 2018 року на суму 1 000,00 грн.; № 0090 від 22 січня 2019 року на суму 1 000,00 грн.; № 0130 від 27 лютого 2019 року на суму 1 000,00 грн.; №0065 від 14 березня 2019 року на суму 1 000,00 грн.; № 0021 від 18 квітня 2019 року на суму 1 000,00 грн.; № 0013 від 20 травня 2019 року на суму 1 000,00 грн.; № 0030 від 19 червня 2019 року на суму 1 500,00 грн.; № 0008 від 10 липня 2019 року на суму 1 500,00 грн.; № 0003 від 06 серпня 2019 року на суму 1 000,00 грн.

У задоволенні інших вимог скарги відмовлено.

Ухвалу суду мотивовано тим, що державним виконавцем безпідставно не було враховано кошти сплачені стягувачу у період з грудня 2018 року по серпень 2019 року.

Не погодившись з такою ухвалою, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просила ухвалу суду скасувати та постановити нову якою відмовити у задоволенні скарги.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначила, що перекази коштів відбувались до ухвалення рішення про стягнення аліментів, що унеможливлює врахування цих квитанцій як доказ сплати аліментів. При ухвалені рішення про стягнення аліментів вже були враховані ці обставини, тому ухвала суду суперечить встановленим судом обставинам справи про стягнення аліментів.

Від учасників справи відзиву на апеляційну скаргу не надходило.

Вислухавши учасників процесу, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно ч. 2 ст. 451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Судом встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 є дочками ОСОБА_3 .

Рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 07 лютого 2018 року ОСОБА_3 визнано недієздатною та опікуном останньої призначено ОСОБА_1 .

Рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 28 серпня 2019 року, залишеного без змін Постановою Дніпровського апеляційного суду від 27 грудня 2019 року стягнуто з ОСОБА_2 , на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/10 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 19 липня 2018 року та до зміни матеріального стану сторін.

Примусове виконання рішень в силу частини 1 статті 5 Закону «Про виконавче провадження» покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Згідно з ч. 1, 2 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний: здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

13 лютого 2020 року державним виконавцем Павлоградського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління юстиції Міністерства юстиції (м. Дніпро) Маслак Ю.А. було відкрито виконавче провадження з примусовог виконання виконавчого листа № 185/5979/18, виданого 03 лютого 2020 року Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області у вищезазначеній справі.

Відповідно до п. 4.9 Правил опіки та піклування, затверджених спільним наказом Державного комітету України у справах сім`ї та молоді, Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства освіти України, Міністерства праці та соціальної політики України від 26 травня 1999 року № 34/166/131/88, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 17 червня 1999 року за № 387/3680, суми, які належать підопічним у вигляді пенсій, допомоги чи аліментів, інших поточних надходжень або прибутків від належного їм майна, переходять у розпорядження опікуна і витрачаються на утримання підопічних.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 померла.

10 березня 2020 року ОСОБА_2 звернулася до Павлоградського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) із заявою про проведення перерахунку заборгованості сплати аліментів, просила врахувати добровільно сплачені нею кошти на утримання матері ОСОБА_3 при її житті згідно квитанцій на ім`я ОСОБА_3 на ОСОБА_4 .

Листом Павлоградського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) від 18 березня 2020 року за № 34/36101 ОСОБА_2 було відмовлено у перерахунку заборгованості зі сплати аліментів згідно виконавчого листа № 185/5979/18 від 03 лютого 2020 року, так як у наданих копіях платіжних документів отримувачем коштів зазначено « ОСОБА_3 » та « ОСОБА_4 », натомість, у виконавчому листі стороною отримувачем коштів є стягувач, а саме ОСОБА_1 .

Так, з наданих ОСОБА_2 копій фіскальних чеків ПАТ «Укрпошта» про перерахування коштів вбачається, що 21 грудня 2018 року на ім`я « ОСОБА_4 » переказано 1 000,00 грн., 22 січня 2019 року на ім`я « ОСОБА_4 » переказано 1 000,00 грн., 27 лютого 2019 року на ім`я « ОСОБА_4 » переказано 1 000,00 грн., 14 березня 2019 року на ім`я « ОСОБА_4 » переказано 1 000,00 грн., 18 квітня 2019 року на ім`я « ОСОБА_4 » переказано 1 000,00 грн., 20 травня 2019 року на ім`я « ОСОБА_4 » переказано 1 000,00 грн., 19 червня 2019 року на ім`я « ОСОБА_4 » переказано 1 500,00 грн., 10 липня 2019 року на ім`я « ОСОБА_4 » переказано 1 500,00 грн., 06 серпня 2019 року на ім`я « ОСОБА_4 » переказано 1 000,00 грн. Призначення платежу у квитанціях не вказано, кошти переказувались поштовими переказами. Загальна сума платежів 10 000,00 грн.

Зазначення в платіжних документах одержувачем коштів «Гончар» не може бути підставою для не врахування таких платежів, оскільки аліменти присуджено судом на утримання саме ОСОБА_3 .

У даному випадку з часу звернення ОСОБА_1 , яка є опікуном ОСОБА_3 , до ОСОБА_2 з позовом про стягнення аліментів, скаржник здійснювала їх сплату в добровільному порядку до ухвалення відповідного судом рішення, про що свідчать суми платежів, які носили періодичний, щомісячний характер.

Встановивши зазначені обставини, суд першої інстанції обгрунтовано задовольнив вимоги скарги на дії державного виконавця.

Доводи апеляційної скарги про те, що грошові перекази відбувались до ухвалення рішення про стягнення аліментів, що унеможливлює врахування цих квитанцій як доказ сплати аліментів, підлягають відхиленню, оскільки матеріали справи не містять доказів наявності у період з грудня 2018 року по серпень 2019 року між боржником та стягувачем аліментів жодних цивільно-правових зобов`язань, які б пояснювали природу здійснення ОСОБА_2 зазначених платежів, як і не надано доказів на підтвердження відмови ОСОБА_1 від отримання поштових переказів від боржника у період з грудня 2018 року по серпень 2019 року.

Доводи апеляційної скарги про те, що при ухвалені рішення про стягнення аліментів вже були враховані обставини добровільної сплати аліментів ОСОБА_2 , не можуть бути прийняті до уваги, оскільки у своєму рішенні суд таких обставин не встановлював.

Таким чином, передбачених ст. 376 ЦПК України підстав для скасування судового рішення колегією суддів не встановлено, тому оскаржувана ухвала підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 05 травня 2021 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий: М.Ю. Петешенкова

Судді: В.С. Городнича

О.В. Лаченкова