рішення

ІМЕНЕМ УКрАЇНи

Справа № 495/4900/20

Номер провадження 2-о/495/41/2021

05 квітня 2021 рокум. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області в складі:

головуючого одноособово - судді Боярського О.О.,

за участю секретаря судового засідання Рачицькій І.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку окремого провадження в м. Білгород-Дністровський цивільну справу за заявою Білгород-Дністровської міської ради Одеської області, заінтересована особа: ОСОБА_1 про визнання спадщини відумерлою,

В С Т А Н О В И В:

Заявник Білгород-Дністровська міська рада Одеської області звернувся до суду з заявою про визнання спадщини відумерлою, яку в подальшому уточнив та з урахуванням уточнених позовних вимог якої просить суд визнати спадщину, яка відкрилася після смерті ОСОБА_2 , що складається з Ѕ частини квартири АДРЕСА_1 , відумерлою. Передати відумерлу спадщину у вигляді Ѕ частини квартири АДРЕСА_1 у комунальну власність територіальної громади міста Білгород-Дністровський в особі Білгород-Дністровської міської ради.

Так, свої вимоги заявник обґрунтовує тим, що ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . З дня її смерті відкрилась спадщина на спадкове майно у вигляді квартири АДРЕСА_1 , яка належала померлій на підставі договору купівлі-продажу квартири від 08.04.1992 року.

Квартира АДРЕСА_1 загальною площею 33,19 кв.м., в тому числі житлової 17,44 кв.м., складається з: 1-коридор; 2-ванна; 3-туалет; 4-кухня; 5-шкаф; 6-шкаф; 7-житлова, що складає 6/1000 частин житлового будинку.

Спадкоємцем Ѕ частини квартири ОСОБА_3 є ОСОБА_1 , що підтверджується Свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 20.12.1999 року № 443573, виданого державним нотаріусом Шостої Одеської державної нотаріальної контори Щукіною Л.С.

Крім того, відповідно до довідки № 1225 від 19.10.2009 року КП «ЖЄО №1» ОСОБА_2 (син ОСОБА_3 який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 ) був зареєстрований з 22.05.1996 року (постійно) в квартирі АДРЕСА_1 .

Таким чином, ОСОБА_2 прийняв спадщину після смерті матері ОСОБА_3 , як такий що фактично вступив у володіння спадковим майном.

Проте, після смерті ОСОБА_2 спадщина у вигляді Ѕ частини квартири АДРЕСА_1 , жодним спадкоємцем не прийнята та має бути визнана судом відумерлою.

Спадкоємцем іншої Ѕ частини квартири ОСОБА_3 є ОСОБА_1 , що підтверджується Свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 20.12.1999 року № 443573, виданого державним нотаріусом Шостої Одеської державної нотаріальної контори Щукіною Л.С.

ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , а отже строк (1 рік), який визначений нормою ст. 1277 ЦК України, Білгород-Дністровською міською радою, дотриманий.

Заявник звернувся до суд заявою після спливу одного року з часу відкриття спадщини, що вказує на те, що він звернувся в межах строку визначеного чинним законодавством.

На підставі вищевикладеного, просив його вимоги задовольнити.

Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 19 серпня 2020 року по вказаній праві було відкрито окреме провадження та справа призначена до судового розгляду по суті.

Представник заявника в судове засідання не з`явився, надав заяву, згідно якої заявлені вимоги підтримує та просить розглядати справу без її участі.

Суд розглядає справу за відсутність представника заявника, відповідно наданої заяви, за наявними матеріалами справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Вивчивши матеріали справи, ретельно дослідивши докази, суд приходить до наступного.

Матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що виконавчим комітетом Білгород-Дністровської міської ради Одеської області складено актовий запис про смерть №487 від 17.09.1998 року та підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 . (а.с. 24, 53)

Як вбачається з матеріалів справи, за життя, зазначена квартира належала померлій на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого Білгород-Дністровською державною нотаріальною конторою Одеської області 08.04.1992 року за реєстром № 2-1086, зареєстрованого Білгород-Дністровському міському бюро технічної інвентаризації Одеської області 18.05.1999 року, та записано в реєстрову книгу № 37, під реєстровим № 4838. (а.с. 14)

Згідно витребуваної судом копії спадкової справи №101/1999 після смерті ОСОБА_3 , встановлено, спадкоємцем Ѕ частини квартири ОСОБА_3 є ОСОБА_1 , що підтверджується Свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 20.12.1999 року № 443573, виданого державним нотаріусом Шостої Одеської державної нотаріальної контори Щукіною Л.С.

За інформацією Управління ЖКГ, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який є сином ОСОБА_3 , у спадщину не вступив, так як перебував у місцях позбавлення волі, помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що відділом державної реєстрації актів цивільного стану Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції в Одеській області складено актовий запис про смерть № 1078 від 08.09.2018 року, що підтверджується листом начальника відділу ДРАЦС від 13.02.2020 року № 612/60-17.

Відповідно до довідки № 1225 від 19.10.2009 року КП «ЖЄО №1» ОСОБА_2 (син ОСОБА_3 який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 ) був зареєстрований з 22.05.1996 року (постійно) в квартирі АДРЕСА_1 .

Таким чином, ОСОБА_2 прийняв спадщину після смерті мами ОСОБА_3 , як такий що фактично вступив у володіння спадковим майном.

Проте, після смерті ОСОБА_2 спадщина у вигляді Ѕ частини квартири АДРЕСА_1 , жодним спадкоємцем не прийнята та має бути визнана судом відумерлою.

Згідно з п.8 ч.2 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання спадщини відумерлою.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР визначається, що спадкоємиць прийняв спадщину якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

Відповідно до ст. 338 ЦПК України, суд, встановивши, що спадкоємці за заповітом і за законом відсутні, або спадкоємці усунені від права на спадкування, або спадкоємці не прийняли спадщину чи відмовилися від її прийняття, ухвалює рішення про визнання спадщини відумерлою та про передачу її територіальній громаді відповідно до закону.

Відповідно до ч. ч. 1-2 ст.1277 ЦК України, в разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття, суд визнає спадщину відумерлою за заявою відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини, а якщо до складу спадщини входить нерухоме майно за його місцезнаходженням.

Заява про визнання спадщини відумерлою подається після спливу одного року з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 3 ст. 1277 ЦК України, спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини, а нерухоме майно за його місцезнаходженням.

Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу), про що визначено у ч. 2 ст. 1220 ЦК України.

Статтею 60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» передбачено, що територіальним громадам сіл, селищ, міст, районів у містах належить право комунальної власності на рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, землю, природні ресурси, підприємства, установи та організації, в тому числі банки, страхові товариства, а також пенсійні фонди, частку в майні підприємств, житловий фонд, нежитлові приміщення, заклади культури, освіти, спорту, охорони здоров`я, науки, соціального обслуговування та інше майно і майнові права, рухомі та нерухомі об`єкти, визначені відповідно до закону як об`єкти права комунальної власності, а також кошти, отримані від їх відчуження. Спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини.

З урахуванням вищевикладеного, а саме того, що спадщина у вигляді Ѕ частини квартири, яка прийнята ОСОБА_2 після смерті ОСОБА_3 у відповідності до ст. 549 ЦК УРСР ніким не прийнята у встановленому законом порядку, що підтверджується зібраними та дослідженими по справі доказами, прийнявши до уваги також те, що заявник звернувся до суду із відповідною заявою в межах строку визначеного чинним законодавством для визнання спадщини відумерлою, тому існують передбачені законом підстави для задоволення заяви Білгород - Дністровської міської ради Одеської області про визнання спадщини відумерлою та передання відумерлої спадщини у вигляді Ѕ частини квартири АДРЕСА_1 у комунальну власність територіальної громади міста Білгород-Дністровський в особі Білгород-Дністровської міської ради.

На підставі викладеного, керуючись ст. 1277 ЦК України, ст.ст. ч. 5 ст. 49, ч. 4 ст. 81, ч. 2 ст. 293, 338 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Заяву Білгород-Дністровської міської ради Одеської області, заінтересована особа: ОСОБА_1 про визнання спадщини відумерлою - задовольнити.

Визнати спадщину, яка відкрилася після смерті ОСОБА_2 , що складається з Ѕ частини квартири АДРЕСА_1 , відумерлою.

Передати відумерлу спадщину у вигляді Ѕ частини квартири АДРЕСА_1 у комунальну власність територіальної громади міста Білгород-Дністровський в особі Білгород-Дністровської міської ради (, 67700, Одеська область, місто Білгород-Дністровський, вулиця Михайлівська, 56) .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення, (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту рішення.

У відповідності до п.п. 15.5 п.1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду через Білгород-Дністровський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги.

Суддя О.О. Боярський