УХВАЛА

21 квітня 2021 року м. Кропивницький

справа № 391/788/18

провадження № 22-ц/4809/802/21

Кропивницький апеляційний суд у складі судді судової палати у цивільних справах Чельник О.І., розглянувши матеріали апеляційної скарги ОСОБА_1 , яка діє в інтересах ОСОБА_2 , на рішення Компаніївського районного суду Кіровоградської області від 09 лютого 2021 року у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про відшкодування збитків, завданих злочином,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , яка діє в інтересах ОСОБА_2 , звернулося до Кропивницького апеляційного судуз апеляційною скаргою на рішення Компаніївського районного суду Кіровоградської області від 09 лютого 2021 року.

Ухвалою Кропивницького апеляційного суду від 31 березня 2021 року апеляційна скарга ОСОБА_1 , яка діє в інтересах ОСОБА_2 , на рішення Компаніївського районного суду Кіровоградської області від 09 лютого 2021 року була залишена без руху та запропоновано сплатити судовий збір у розмірі 15302 грн 52 коп.

На виконання вимог ухвали суду представник відповідача направив клопотання про зменшення судового збору до 0,4 прожиткового мінімуму на одну працездатну особу, на підставі ст.8 Закону України «Про судовий збір».

Вказує, що матеріальний стан ОСОБА_2 не дає можливості сплатити судовий збір за подання апеляційної скарги у визначеному судом розмірі.

На підтвердження зазначених обставиндодав відомості з Державного реєстру фізичних осіб платників податків ДПС України про суми виплачених доходів від 12 квітня 2021 №5836, відповідно до яких ОСОБА_2 за період з 01 січня 2020 року по 31 грудня 2020 року інформації про доходи немає.

Дослідивши обґрунтованість поданого клопотання, апеляційний суд приходить до висновку про відмову в його задоволенні з таких підстав.

Згідно з ч.1 ст.136 ЦПК України суд враховуючи майновий стан сторони може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

З підстав, зазначених у частині 1 цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про судовий збір» відстрочення, розстрочення сплати судового збору на певний строк, зменшення його розміру або звільнення від сплати такого є правом суду, а не обов`язком.

Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зі статтею 12 ЦПК України, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Правова позиція щодо необхідності підтвердження незадовільного майнового стану була викладена в постанові Верховного Суду від 17 травня 2018 у справі №904/9117/17, в якій Верховний Суд вказав на те, що єдиною підставою для вчинення судом дій, зазначених у статті 8 Закону України «Про судовий збір», є врахування ним майнового стану сторін. Клопотання про відстрочення (розстрочення) сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі. Також, Верховний Суд вказав на те, що вказаною нормою передбачено право суду, а не його обов`язок щодо відстрочення сплати судового збору, при цьому, статтею 129 Конституції України як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Визначення майнового стану сторони є оціночним та залежить від доказів, якими обґрунтовується рівень майнового стану сторони.

Так, оцінюючи фінансове становище особи, яка звертається до суду з вимогою про звільнення її від сплати судового збору, зменшення його розміру, надання відстрочки чи розстрочки в його сплаті, національні суди повинні встановлювати наявність у такої особи реального доходу (розмір заробітної плати, стипендії, пенсії, прибутку тощо), рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів, можливості розпорядження ними без значного погіршення фінансового становища (Рішення ЄСПЛ "Kniat v. Poland" від 26.07.2005, Рішення ЄСПЛ "Jedamski and Jedamska v. Poland". Від 25.07.2005).

Отже, основною умовою для зменшення суми сплати судового збору є тяжкий майновий стан особи, що звертається до суду, який вона повинна довести поданими письмовими доказами.

З наданих представником відповідачавідомостей з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про суми виплачених доходів та утримання податків убачається, що інформація за період з 01 січня 2020 року по 31 грудня 2020 року інформації про доходи немає.

Разом з тим, вказана довідка сама по собі не свідчить про відсутність інших доходів у ОСОБА_2 , інших доказів на підтвердження тяжкого матеріального становища заявник суду не надав.

Крім того, з матеріалів справи також убачається, що в суді першої інстанції ОСОБА_2 надавалася правова допомога в даній справі, та відповідач не скористався безоплатною правовою допомогою, як особа, яка є малозабезпеченою, а уклав угоду з адвокатом, що спростовує його твердження про відсутність будь-яких доходів та вказує на неналежність поданого до апеляційного суду доказу для підтвердження його скрутного матеріального стану.

Безпідставне зменшення розміру судового збору, звільнення чи відстрочення від сплати судового збору є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо справедливих судових процедур і рівності учасників судового процесу перед законом.

Враховуючи те, що на підтвердження свого майнового стану відповідач не надав докази, які в повній мірі відображають його майновий стан, а наведені у клопотанні доводи не дають підстав для його задоволення та зменшення розміру сплати судового збору за подання апеляційної скарги, а тому у задоволенні вказаного клопотання слід відмовити. Питання про відстрочення або розстрочення плати судового збору відповідачем не порушено.

В рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Креуз проти Польщі» від 19 червня 2001 року зазначено, що вимога сплати зборів цивільними судами у зв`язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права доступу до суду.

Відповідно до ст.185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху із зазначенням недоліків позовної заяви, способом і строком їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Відповідно до ч. 2 ст. 127 ЦПК України встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Враховуючи викладене вище, апеляційний суд вважає за необхідне продовжити строк виконання ухвали Кропивницького апеляційного суду від 31 березня 2021 року для усунення недоліків апеляційної скарги.

Керуючись ст. 127, 185, 357 ЦПК України

УХВАЛИВ :

Відмовити ОСОБА_1 , яка діє в інтересах ОСОБА_2 , у задоволенні клопотання про зменшення сплати судового збору.

Продовжити ОСОБА_1 , яка діє в інтересах ОСОБА_2 , до десяти днів з дня вручення копії цієї ухвали строк для виконання вимог ухвали Кропивницького апеляційного суду від 31 березня 2021 року про залишення апеляційної скарги ОСОБА_1 , яка діє в інтересах ОСОБА_2 , на рішення Компаніївського районного суду Кіровоградської області від 09 лютого 2021 року без руху.

В разі невиконання зазначених вимог в установлений строк, апеляційна скарга буде визнана неподаною та повернута заявнику.

Суддя Кропивницького

апеляційного суду О.І. Чельник