Ухвала

19 серпня 2021 року

м. Київ

справа № 265/8127/18

провадження № 61-5890ск21

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Тітова М. Ю. (суддя-доповідач), Дундар І. О., Краснощокова Є. В., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 09 листопада 2020 року та постанову Донецького апеляційного суду від 16 грудня 2020 року в справі за позовом ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Маріупольського міського нотаріального округу Шабадаш Лариси Семенівни, треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про зобов`язання поновити запис про іпотеку та заборону відчуження,

встановив:

У вересні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до приватного нотаріуса Маріупольського міського нотаріального округу Шабадаш Л. С., у якому просив зобов`язати відповідача поновити запис про реєстрацію іпотеки, згідно з договором іпотеки від 07 травня 2010 року, предметом якого є квартира за адресою: АДРЕСА_1 , зобов`язати відновити в Державному реєстрі записів про реєстрацію заборони відчуження об`єктів нерухомого майна, згідно з договором іпотеки від 07 травня 2010 року, предметом якого є квартира за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 09 листопада 2020 року, залишеною без змін постановою Донецького апеляційного суду від 16 грудня 2020 року, провадження у справі закрито на підставі пункту 3 частини першої статті 255 ЦПК України, у зв`язку із наявністю ухвали про закриття провадження у справі, яка набрала законної сили.

05 квітня 2021 року ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку надіслав до Верховного Суду касаційну скаргу на ухвалу Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 09 листопада 2020 року та постанову Донецького апеляційного суду від 16 грудня 2020 року у вищевказаній справі, тобто з пропуском строку на касаційне оскарження, передбаченого статтею 390 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України).

У касаційній скарзі заявник просив суд поновити строк на касаційне оскарження судових рішень. На обґрунтування поважності причин пропуску строку на касаційне оскарження посилався на те, що копію оскарженої постанови суду апеляційної інстанції ним отримано 22 грудня 2020 року, проте на підтвердження зазначеного доказів не надав.

Ухвалою Верховного Суду від 16 квітня 2021 року касаційну скаргу залишено без руху та встановлено заявникові строк для усунення її недоліків, а саме заявнику необхідно було направити до суду касаційної інстанції заяву про поновлення процесуального строку на касаційне оскарження судових рішень, в якій навести належні підстави для поновлення цього строку та надати відповідні докази (супровідний лист, конверт про надсилання кореспонденції апеляційним судом, довідку апеляційного суду щодо отримання/неотримання ОСОБА_1 чи його представником копії повного тексту постанови від 16 грудня 2020 року тощо). Вказаний строк продовжувався ухвалами Верховного Суду від 27 травня 2021 року та від 01 липня 2021 року.

На виконання вимог ухвали Верховного Суду від 01 липня 2021 року заявником надіслано до Верховного Суду заяву про поновлення строку на звернення з касаційною скаргою. Клопотання мотивоване тим, що він і досі не отримав в установленому ЦПК України порядку рекомендованим листом постанову Донецького апеляційного суду від 16 грудня 2020 року.

У відкритті касаційного провадження слід відмовити, виходячи з наступного.

Згідно з частиною першою статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Відповідно до пункту 4 частини другої статті 394 ЦПК України якщо скаржником в строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на касаційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на касаційне оскарження, визнані судом неповажними, суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі.

Положення аналогічного змісту містить також частина третя статті 393 ЦПК України.

Згідно з частиною першою статті 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов`язком осіб, які беруть участь у справі, і безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

ОСОБА_1 зазначає, що він звертався до Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області з заявою про ознайомлення з матеріалами справи, у якій просив видати йому копію поштового документа про отримання рекомендованого листа з постановою суду апеляційної інстанції від 16 грудня 2020 року у справі № 265/8127/18, проте суд не видав йому такий документ, оскільки він відсутній у матеріалах справи. На підтвердження викладеного ОСОБА_1 надав копію заяви від 19 липня 2021 року, поданої ним до суду першої інстанції, про ознайомлення з матеріалами справи. На цій заяві стоїть відмітка про отримання її судом, проте зазначене не є свідченням того, що судом першої інстанції не видавались запитувані заявником документи.

Більш того, заявником не надано доказів звернення до суду апеляційної інстанції з проханням надати йому довідку стосовно отримання чи неотримання ним копії повного тексту постанови Донецького апеляційного суду від 16 грудня 2020 року. На копії рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення № 570, наданого ОСОБА_1 на виконання вимог ухвали від 16 квітня 2021 року, стоїть відмітка «к. ухвали про відкриття апеляційного провадження від 07.12.2020 року, к. апеляційної скарги».

Проте наданий доказ не дає достатніх підстав для визнання поважними заявлених ОСОБА_1 підстав поновлення строків звернення з касаційною скаргою, оскільки заявником так і не було не надано доказів на підтвердження належності трекінг відправлення № 570 до постанови суду апеляційної інстанції, що ним оскаржується.

Ураховуючи викладене, заявником не наведено належних підстав для поновлення пропущеного строку звернення з касаційною скаргою та не надано доказів на підтвердження обставин неможливості звернення з касаційною скаргою у строк визначений статтею 390 ЦПК України, тому суд визнає наведені підстави для поновлення строку на касаційне оскарження ухвали Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 09 листопада 2020 року та постанови Донецького апеляційного суду від 16 грудня 2020 року неповажними.

З урахуванням наведеного, відсутні правові підстави для відкриття касаційного провадження у справі.

Керуючись статтями 393, 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

ухвалив:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 09 листопада 2020 року та постанову Донецького апеляційного суду від 16 грудня 2020 року відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали надіслати заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: М. Ю. Тітов

І. О. Дундар

Є. В. Краснощоков