Справа №932/7608/20
Провадження № 2/932/775/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2021 року Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючої судді Кудрявцевої Т.О.

при секретарі Скопа Н.О.

розглянувши у порядку спрощеного провадження з викликом (повідомленням) сторін в м. Дніпро справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

02.07.2020 року до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, на утримання сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі 2500,00 грн., але не менш ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дати подання позову і до досягнення дитиною повноліття.

В обґрунтування позову позивач зазначив, що вони від спільного життя мають неповнолітнього сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Дитина проживає разом з позивачем та перебуває на його утриманні. Відповідач не приймає участь у матеріальному забезпеченні дитини, що є підставою для стягнення з неї аліментів.

Згідно протоколу автоматичного розподілу справи між суддями зазначена цивільна справа перебувала в провадженні судді Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська ОСОБА_4 .

У зв`язку із звільненням судді ОСОБА_4 у відставку, на підставі розпорядження в.о.керівника апарату суду від 14.09.2020 року за № 318 та протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15.09.2020 року, справу передано для розгляду судді ОСОБА_5

Ухвалою Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 12 жовтня 2020 року було відкрито провадження у справі.

У зв`язку з відстороненням судді ОСОБА_5 від здійснення правосуддя, на підставі розпорядження в.о.керівника апарату суду від 15.02.2021 року за № 79 та протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.03.2021 року, справу передано 31.03.2021 року для розгляду судді Кудрявцевій Т.О.

Ухвалою від 31.03.2021 року суддею Кудрявцевою Т.О. прийнято до свого провадження вищевказану цивільну справу, розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

31.05.2021 року від відповідача до суду надійшов відзив, в якому вона зазначила, що вона з позивачем проживала однією сім`єю, від спільного проживання у них народилась дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . На даний час для збереження інтересів дитини, син залишився проживати разом з батьком. Зазначила, що вона купує сину одяг, шкільні приладдя, продукти харчування, дає йому кишенькові гроші. Усі заяви позивача та викладені ним доводи стосовно того, що вона жодної матеріальної допомоги не надає по утриманню дитини не відповідає дійсності. На даний час вона знаходиться в дуже скрутному матеріальному становищі, ніде не працює, не є ФОП, має непостійний мінливий дохід. Працевлаштуватись на постійну роботу не має можливості, що викликано станом безробіття в державі. Окрім цього, на її утриманні знаходиться її непрацездатна мати, ОСОБА_6 та її сестра інвалід дитинства, ОСОБА_7 , вони проживають разом з нею, її сестра інвалід з дитинства та має 2 групу інвалідності, через що мати постійно знаходиться разом з нею. Лікування, постійні обстеження її сестри потребує значних витрат грошових коштів. Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги її сьогоднішній матеріальний та сімейний стан, який не дає можливості сплачувати аліменти в розмірі 2500,00 грн., вважає за можливе стягувати з неї аліменти на утримання неповнолітньої дитини, у розмірі 800,00 грн. щомісячно.

16.06.2021 року відповідач надала суду заяву в якій просила розгляд справи проводити в її відсутність, в зв`язку з відсутністю коштів на проїзд.

17.06.2021 року позивач надав відповідь на відзив, в якому зазначив, що відповідач зовсім не допомагає сину, не купує йому одяг, шкільні приладдя, продукти харчування та не дає кишенькові гроші. Останній раз відповідач з сином бачилась у лютому 2021 року. Мати та сестра відповідача проживають окремо, мати відповідача має власний дім на ж/м Перемога у м.Дніпро, де і проживає разом зі своїм чоловіком та молодшою донькою. Просить суд задовольнити позовні вимоги та розгляд справи провести без його участі.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, суд розглядає справу, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що заявлені вимоги обґрунтовані і підлягають частковому задоволенню.

Статтею 13 ЦПК України визначено принцип диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до якого суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до вимог ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Статтею 81 ЦПК України передбачено,що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує зокрема: чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; які правовідносини випливають зі встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Відповідно до ст.ст.180,181,182,183 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу або у твердій грошовій сумі.

Стаття 184 СК України передбачає можливість визначення судом в окремих випадках розміру аліментів на утримання дитини у твердій грошовій сумі, а не у частці від заробітку платника аліментів. Стягнення аліментів у твердій грошовій сумі є можливим за наявності певних обставин, що унеможливлюють сплату аліментів у частці від заробітку (доходу), приблизний перелік яких наводиться у частині 1 даної статті (Якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі). Необхідність встановлення розміру аліментів у твердій грошовій сумі може виникнути за наявності у платника аліментів нерегулярного або мінливого доходу, або отримання частини доходу в натурі. У такому випадку стягнення аліментів на дитину у частці від доходу її матері або батька може призвести до істотної різниці у розмірі аліментів, які отримує дитина щомісяця, що у свою чергу негативно вплине на забезпечення дитини. Стягнення аліментів у твердій грошові сумі дозволяє забезпечити більшу стабільність щодо утримання дитини.

Розмір аліментів, визначений у твердій грошовій сумі, може бути згодом збільшений чи зменшений судом на вимогу як платника аліментів, так і одержувача аліментів.

Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 pоку, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 pоку № 789-ХІІ та набула чинності для України 27 вересня 1991 pоку, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Крім того, згідно зі статтею 180 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Отже суд розглядає справу за наявними у справі доказами, які надані сторонами.

Відповідно до копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 народився ОСОБА_3 , батьками якого є ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

На даний час сторони проживають окремо, син проживає разом з батьком.

Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України, мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Відповідно до ст. 7 ЗУ «Про Державний бюджет України на 2021 рік», розмір прожиткового мінімуму для дитини віком від 6 років до18 років складає з 1 січня - 2395 гривень, з 1липня має бути- 2510 гривень.

Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше.

Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше.

Судом було встановлено, що відповідач офіційно не працевлаштована, що підтверджується копією її трудової книжки та довідкою з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків, в якій зазначено, що відносно ОСОБА_2 інформація про доходи відсутня. Позивач, в свою чергу не надав доказів на підтвердження спроможності відповідача виплачувати аліменти на дитину у визначеній ним сумі. Посилання позивача на те, що саме така сума може надати йому можливість нормально утримувати дитину, враховуючи вартість життя, не є підставою для стягнення аліментів у вказаній ним сумі. Тому підстав для стягнення з відповідача аліментів у розмірі, зазначеному позивачем, суд не вбачає.

Тому, оскільки відповідач офіційно не працює та отримує нерегулярний, мінливий дохід, утримання дитини носить несистемний характер, при цьому, враховуючи, що утримання дитини є обов`язком для обох батьків, виходячи із встановлено розміру прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, суд вважає достатньою до стягнення з відповідача сумою аліментів в розмірі 1800 грн. щомісячно, до повноліття дитини.

Згідно ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду з моменту пред`явлення позову.

Відповідно до п.3 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів.

Згідно з ч.6 ст. 141 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а тому з відповідача мають бути стягнуті 840 грн.80 коп. судового збору на користь держави.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Керуючись ст.ст.12, 13, 76-82, 89, 200, 206, 223, 229, 247, 258-259, 263-265, 273, 352, 354-355 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , НОМЕР_2 , аліменти на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , НОМЕР_3 , на утримання неповнолітньої дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1800 гривень щомісячно, починаючи з дня подачі позову 02.07.2020 року і до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Відмовити ОСОБА_1 в задоволенні решти позовних вимог.

Стягнути ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , НОМЕР_2 , в дохід держави судовий збір у розмірі 840,80 грн.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі в 30-денний строк з дня отримання копії рішення апеляційної скарги. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Т.О. Кудрявцева