ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 526/329/21 Номер провадження 22-ц/814/1487/21Головуючий у 1-й інстанції Максименко Л. В. Доповідач ап. інст. Пікуль В. П.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 серпня 2021 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Пікуля В.П.,

суддів Одринської Т.В., Панченка О.О.,

при секретарі Філоненко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «ім. Довженка» на рішення Гадяцького районного суду Полтавської області від 21 квітня 2021 року (повний текст рішення складено 23 квітня 2021 року) у справі за позовом ОСОБА_1 до Лютенської сільської ради Гадяцького району Полтавської області,

треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Гадяцького районного нотаріального округу Антонова Тетяна Василівна, товариство з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «ім. Довженка»

про встановлення факту родинних відносин,

В С Т А Н О В И В:

ОПИСОВА ЧАСТИНА

Короткий зміст позовних вимог

15 лютого 2021 року позивач звернулася до суду з позовом до Лютенської сільської ради Гадяцького району Полтавської області, третя особа (визначена позивачем): приватний нотаріус Гадяцького районного нотаріального округу Антонова Т.В. про встановлення факту родинних відносин.

У позовній заяві просила встановити факт, що ОСОБА_2 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 та померла ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Лютенька Гадяцького району Полтавської області, була двоюрідною сестрою ОСОБА_1 (позивача), яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Позовна заява обґрунтована тим, що ОСОБА_1 є двоюрідною сестрою померлої ОСОБА_2 , але як спадкоємець вона не може скористатися правом на спадщину за відсутності документів, що підтверджують факт родинних відносин з двоюрідною сестрою.

Короткий зміст судових рішень

Ухвалою Гадяцького районного суду Полтавської області від 22 березня 2021 року задоволено заяву товариства з обмеженою відповідальністю (далі - ТОВ) «Агрофірма «ім. Довженка» та залучено до участі у справі ТОВ «Агрофірма «ім. Довженка» в якості третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору.

Рішенням Гадяцького районного суду Полтавської області від 21 квітня 2021 року позовну заяву ОСОБА_1 задоволено.

Встановлено факт родинних відносин між ОСОБА_1 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 та її двоюрідною сестрою ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Лютенька Гадяцького району Полтавської області.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що до суду надано достатньо належних та допустимих доказів, які підтверджують, що померла ОСОБА_2 була двоюрідною сестрою позивача, а встановлення даного факту має юридичне значення, так як ОСОБА_1 , як спадкоємець, не може скористатися правом на спадщину за відсутності документів, що підтверджують факт родинних відносин з двоюрідною сестрою.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

Із рішенням суду першої інстанції не погодилось ТОВ «Агрофірма «ім. Довженка», яке в апеляційній скарзі просить скасувати рішення Гадяцького районного суду Полтавської області від 21 квітня 2021 року та ухвалити нове, яким у задоволенні вимог ОСОБА_1 - відмовити.

Позиції учасників справи

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

В апеляційній скарзі ТОВ «Агрофірма «ім. Довженка» посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права, зокрема, вказує на те, що: позивач вибрав невірний спосіб захисту прав, суд безпідставно не застосував строк позовної давності, рішенням суду були порушені права ТОВ «Агрофірма «ім. Довженка».

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 вказує на те, що суд першої інстанції дотримався норм матеріального та процесуального права при розгляді справи.

Також посилається на те, що особою, яка подала апеляційну скаргу не спростовується факт того, що ОСОБА_1 є двоюрідною сестрою ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Вважає рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим, просить апеляційну скаргу ТОВ «Агрофірма «ім. Довженка» залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Щодо явки та позиції учасників справи при розгляді апеляційної скарги

У судовому засіданні представник ТОВ «Агрофірма «ім. Довженка» апеляційну скаргу підтримав, пославшись на наведені в апеляційній скарзі доводи.

Представник позивача проти задоволення апеляційної скарги заперечувала із мотивів, які наведені у відзиві на апеляційну скаргу.

Представник відповідача та позивач у судове засідання не з`явилися, будучи належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи.

Від Лютенської сільської ради, крім того, надійшло клопотання із проханням розглядати справу без участі відповідача, при вирішенні справи за апеляційною скаргою покладається на розсуд суду та просить рішення по даній справі прийняти відповідно до діючого законодавства.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які з`явилися в судове засідання,перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, приходить до такого висновку.

Позиція суду апеляційної інстанції

Відповідно до статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно зі статтею 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадщину почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняттям ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Відповідно до частини першої статті 1265 ЦК України у п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення.

Ступінь споріднення визначається за числом народжень, що віддаляють родича від спадкодавця. Народження самого спадкодавця не входить до цього числа.

Згідно з частиною шостою статті 294 ЦПК України, якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Пунктом 1 частини першої статті 315 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

Відповідно до частини другої статті 315 ЦПК України у судовому засіданні можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

У постанові Верховного Суду від 19 серпня 2019 року у справі № 552/7358/18-ц вказано, що з системного аналізу частини шостої статті 294, статті 315 ЦПК України вбачається, що за наявності спору про право суд в порядку позовного провадження може розглядати справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення в тому числі й факту родинних відносин, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення або особа не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факти, що мають юридичне значення.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 в селі Лютенька Гадяцького району Полтавської області, її батьком є ОСОБА_4 , матір`ю - ОСОБА_5 .

Відповідно повідомлення Державного архіву Полтавської області у метричних книгах для запису народження, одруження, померлих парафіян православних церков містечка Лютенька Гадяцького повіту Полтавської губернії за 1902, 1912 роки, які надійшли на зберігання архіву, метричних записів про народження ОСОБА_6 , ОСОБА_4 немає.

Згідно архівної довідки Державного архіву Полтавської області №04-13/1241 від 21 грудня 2020 року у метричній книзі для запису новонароджених парафіян Успенської православної церкви містечка Лютенька Гадяцького повіту Полтавської губернії за 1910 рік за порядковим жіночим номером 7, значиться народжена та хрещена ІНФОРМАЦІЯ_7 ОСОБА_6 , батьки якої козак ОСОБА_7 і його законна дружина ОСОБА_8 , обоє православні (тітка позивача).

З архівної довідки Державного архіву Полтавської області №04-13/1242 від 21 грудня 2020 року вбачається, що у метричній книзі для запису народжених парафіян Успенської православної церкви містечка Лютенька Гадяцького повіту Полтавської губернії за 1911 рік за порядковим чоловічим номером 38 є запис про народження ІНФОРМАЦІЯ_5 та хрещеного 02 вересня 1911 року ОСОБА_9 , батьки якого козак ОСОБА_7 і його законна дружина ОСОБА_8 , обоє православного сповідання (батько позивача).

Судом першої інстанції встановлено, що відомості про народження ОСОБА_2 в архівах не збереглися.

Відповідає обставинам справи і посилання суду першої інстанції, що згідно довідки Лютенської сільської ради від 10 липня 2006 року №115 ОСОБА_2 дійсно являється донькою ОСОБА_10 , 1906 року народження, загиблого на Великій Вітчизняній війні ІНФОРМАЦІЯ_8.

З книги Пам`яті України та інших відкритих даних щодо учасників бойових дій під час Великої Вітчизняної війни вбачаються дані про загибель ОСОБА_10 , в документах якого вказана дружина ОСОБА_6 із с. Лютенька Гадяцького району (батьки спадкодавця).

Відповідно до виписки Лютенської сільської ради від 18 травня 2017 року №0246/4287 з погосподарської книги №7 особового рахунку № НОМЕР_1 станом на 01 січня 1958 року за колгоспним двором обліковувалися члени сім`ї: голова двору - ОСОБА_6 , 1902 року народження; члени двору: ОСОБА_2 1930 року народження - донька, ОСОБА_12 1936 року народження - син.

З листа Державного архіву Полтавської області №04-14/37 від 18 січня 2021 року вбачається, що надання архівної довідки про укладення шлюбу - ОСОБА_10 з ОСОБА_6 не виявилось можливим, оскільки книги реєстрації актових записів про одруження за період з 1919 -1934 роки по селу Лютенька Гадяцького району на зберігання до Державного архіву Полтавської області не надходили.

ІНФОРМАЦІЯ_6 в с.Лютенька Гадяцького району ОСОБА_4 (батько позивача) помер.

ОСОБА_2 (спадкодавець) померла ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Лютенька Гадяцького району.

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 дали суду показання про те, що ОСОБА_2 проживала одиноко, сім`ї не мала та померла в будинку для пристарілих в с. Лютенька та підтвердили, що ОСОБА_1 є її двоюрідною сестрою, так як за життя вони між собою спілкувалися як родичі.

Відповідно до змісту частини другої статті 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша).

Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків (частина друга).

При цьому, колегія суддів звертає увагу, що доказами, що підтверджують факт родинних відносин, можуть бути документи, які підтверджують наявність цього юридичного факту (акти, анкети, автобіографії, листівки, сімейні фотографії, листи ділового та особистого характеру, особові справи, рішення судів, ордери на вселення, обмінні ордери, погосподарські книги, виписки з домових книг та інші документи, які у собі містять відомості про родинні відносини осіб); довідки органів реєстрації актів цивільного стану про неможливість поновлення втрачених записів, внесення змін і доповнень, виправлень у записи актів цивільного стану; пояснення свідків, яким достовірно відомо про взаємовідносини померлого із заявником.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (стаття 80 ЦПК України).

Частинами першою-другою статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Аналізуючи матеріали справи, колегія суддів приходить до переконання, що суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про достатність належних та допустимих доказів, які підтверджують, що померла ОСОБА_2 була двоюрідною сестрою позивача, а встановлення даного факту має юридичне значення, так як ОСОБА_1 , як спадкоємець, не може скористатися правом на спадщину за відсутності документів, що підтверджують факт родинних відносин з двоюрідною сестрою.

При цьому, суд першої інстанції правильно взяв до уваги показання свідків, архівні довідки, довідки та виписки отримані від органу місцевого самоврядування та інші докази надані стороною позивача, давши їм оцінку відповідно до вимог статті 89 ЦПК України.

Разом з тим, ТОВ «Агрофірма «ім. Довженка» не надала суду доказів, які б ставили під сумнів факт родинного зв`язку між ОСОБА_2 (померла ІНФОРМАЦІЯ_2 ) та ОСОБА_1 .

Щодо доводів, наведених в апеляційній скарзі

Відносно вибору неналежного захисту прав позивачем

Посилання в апеляційній скарзі на ту обставину, що встановлення факту родинних відносин повинно розглядатися у порядку окремого провадження та відсутність відмови нотаріуса щодо вчинення нотаріальної дії не ставить під сумнів правильність рішення суду першої інстанції.

Як уже зазначалося, у постанові Верховного Суду від 19 серпня 2019 року у справі № 552/7358/18-ц вказано, що з системного аналізу частини шостої статті 294, статті 315 ЦПК України вбачається, що за наявності спору про право суд в порядку позовного провадження може розглядати справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення в тому числі й факту родинних відносин, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення або особа не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факти, що мають юридичне значення.

При цьому, суд не вирішував спір щодо спадкового майна, а лише встановив факт родинних відносин, тому оскільки вбачається спір про право, суд першої інстанції вірно розглянув справу у порядку позовного провадження.

Щодо строку позовної давності

Доводи апеляційної скарги про те, що суд безпідставно не застосував строк позовної давності не дають підстави для задоволення апеляційної скарги, оскільки відповідно до частини третьої статті 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Згідно частини другої статті 48 ЦК України сторонами у справі є позивач і відповідач. Разом з тим, Лютенська сільська рада заяви про застосування строку позовної давності не подавала.

Щодо порушення прав ТОВ «Агрофірма «ім. Довженка»

Посилання в апеляційній скарзі про те, що рішенням суду порушені права ТОВ «Агрофірма «ім. Довженка» та про те, що ТОВ «Агрофірма «ім. Довженка» повинна бути відповідачем у справі не підтверджується матеріалами справи.

Суд першої інстанції правильно вказав, що учасники судового процесу є вільними у виборі своїх прав, право вибору способу судового захисту належить виключно позивачеві. Залучення до справи співвідповідача може відбуватися лише за клопотанням позивача.

При цьому, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що в разі не встановлення судом факту родинних відносин та відмовою в поновленні строку на прийняття спадщини ТОВ «Агрофірма «ім. Довженка», спадкове майно, як відумерла спадщина, відповідно до вимог статті 1277 ЦК України переходить у власність територіальної громади, на території якої воно розташоване, а в даному випадку до Лютенської сільської ради.

Тобто суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку, що позивачем зазначено належного відповідача.

Крім того, колегія судді звертає увагу, що як передбачено частиною сьомою статті 81 ЦПК України суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Разом з тим, принцип змагальності - складова поняття справедливого розгляду справи, сформованого в статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Згідно із практикою Європейського суду з прав людини за своєю природою змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і, відповідно, правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства ? суду та сторін (позивача та відповідача) принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, ? із принципом незалежності суду.

Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонами матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає (постанова Верховного Суду від 13 лютого 2019 року справа № 369/13976/15?ц; постанова Верховного Суду від 27 березня 2019 року справа № 1806/2?1093/2011).

Однак ТОВ «Агрофірма «ім. Довженка» не надано жодного доказу щодо прийняття у встановленому законом порядку спадщини після померлої ОСОБА_2 .

Щодо інших доводів ТОВ «Агрофірма «ім. Довженка»

Не ставлять під сумнів правильність рішення суду першої інстанції посилання в апеляційній скарзі на ту обставину, що суд допитав свідків без участі ТОВ «Агрофірма «ім. Довженка» тому, що ТОВ «Агрофірма «ім. Довженка» не було позбавлено можливості заявити клопотання про повторний допит свідків, крім того, не наводяться мотиви, які б давали підстави поставити під сумнів показання свідків.

Не дають підстави для скасування рішення суду першої інстанції посилання в апеляційній скарзі щодо розгляду справи у спрощеному провадженні без заяви позивача та проведення дебатів по справі, оскільки проведення дебатів по справі та відсутність заяви, із урахуванням положень статті 277 ЦПК України, не призвело до неправильного вирішення справи. Крім того, сторони не подавали заяви про заперечення розгляду справи у порядку спрощеного провадження.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги

Як вбачається з частини першої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно із статтею 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про задоволення позовної заяви, а доводи апеляційної скарги не дають підстав для скасування рішення суду першої інстанції.

Щодо судових витрат

За правилами частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до частини тринадцятої статті 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Оскільки апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, відсутні підстави для нового розподілу судових витрат.

Керуючись статтями 367, 374, 375, 382 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «ім. Довженка» - залишити без задоволення.

Рішення Гадяцького районного суду Полтавської області від 21 квітня 2021 року- залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 27 серпня 2021 року.

Головуючий В.П. Пікуль

Судді Т.В. Одринська

О.О. Панченко