31.08.2021 Єдиний унікальний № 371/625/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 серпня 2021 року м. Миронівка

ЄУН 371/625/19

Провадження № 2/371/284/21

Миронівський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Капшук Л.О.,

за участі секретаря судових засідань Сахненко О.М.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін справу за позовом Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В :

Короткий зміст позовних вимог

Представник позивача звернувся до суду з даним позовом, мотивуючи заявлені вимоги тим, що 13 грудня 2017 року між Публічним акціонерним товариством «Державний ощадний банк України», в особі філії - Головне управління по м. Києву та Київській області АТ «Ощадбанк», та відповідачем, шляхом підписання заяви - приєднання № 415460111, було укладено договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки). За умовами договору, відповідачу було відкрито поточний рахунок № НОМЕР_1 в гривнях, на умовах тарифного пакету «Мій комфорт» тавидана платіжна картка Mastercard Debit Standard «Моя картка» та конверт з персональним ідентифікаційним кодом до неї.

Відповідно до пункту 6.3 вказаної заяви, сторони досягли згоди, що ОСОБА_1 може бути встановлено відновлювальну кредитну лінію на споживчі цілі у бажаному розмірі кредиту 13000,00 грн. (максимальний розмір кредиту 50000 грн.) зі строком кредитування 60 місяців. Процентна ставка за кредитом є фіксованою і складає 38% річних за користування. Відповідач зобов?язався сплачувати проценти за користування кредитом та щомісячно здійснювати часткове повернення кредиту в розмірі обов?язкового щомісячного платежу.

В порушення зобов`язань за договором, відповідач допустив несплату щомісячних платежів, в зв`язку з чим позивач вимагав достроково повернути строкову та прострочену заборгованість по кредиту, строкову та прострочену заборгованість за процентами.

У зв`язку з виникненням заборгованості, 31 жовтня 2018 року на адресу відповідача банк направляв вимогу про дострокове погашення кредиту та запропонував погасити заборгованість, попередивши про заходи примусового стягнення у разі несплати боргу.

Сума заборгованості відповідача перед позивачем за договором станом на 29 січня 2019 року становить 10 170 (десять тисяч сто сімдесят) грн. 46 коп., та складається з основної заборгованості в розмірі 9309,71 грн., процентів за користування кредитом в розмірі 632,12 грн., пені за прострочену заборгованість в розмірі 167,74 грн., суми інфляційних витрат на суму нарахованих та несплачених процентів у розмірі 6,93 грн., суми інфляційних витрат на суму простроченого кредиту у розмірі 34,33 грн., 3 % річних на суму простроченого кредиту у розмірі 17,00 грн., 3 % річних на суму нарахованих та несплачених процентів у розмірі 2,63 грн.

Вказану суму заборгованості, а також судові витрати в розмірі 1921 грн., просив стягнути з відповідача в судовому порядку.

Процесуальні дії у справі, заяви, клопотання учасників справи

Ухвалою судді Миронівського районного суду Київської області від 13 червня 2019 року відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи здійснити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Відповідно до правил статті 274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи.

Згідно зі статтею 279 ЦПК України, розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.

Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Відповідно до частини 6 статті 128 ЦПК України, судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи.

Згідно з пунктом 2 частини 7 статті 128 ЦПК України, у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається: фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку.

18 червня 2019 року відповідачу направлено копію ухвали про відкриття спрощеного провадження та копію позовної заяви з додатками за зареєстрованим в установленому порядку місцем проживання.

09 липня 2019 року до суду повернуто конверт із вкладенням. Згідно даних довідки ф.20, сформованої представником відділення АТ «Укрпошта», причиною повернення відправлення вказано про непроживання відповідача за зазначеною у відправленні адресою.

14 січня 2021 року відповідачу повторно направлено копію ухвали про відкриття спрощеного провадження та копію позовної заяви з додатками за зареєстрованим в установленому порядку місцем проживання.

11 серпня 2021 року до суду повернуто конверт із вкладенням. Згідно даних довідки ф.20, сформованої представником відділення АТ «Укрпошта», причиною повернення відправлення вказано про непроживання відповідача за зазначеною у відправленні адресою.

Відповідно до пункту 4 частини 8 статті 128 ЦПК України, днем вручення судової повістки є: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Заяв із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та клопотань про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін до суду не надходило.

Відповідно до положень статті 274 ЦПК України, справа розглянута за правилами спрощеного позовного провадження.

Аргументи учасників справи

Відповідач відзиву на позов не подав.

Відповідно положень частини 2 статті 191 та частини 8 статті 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Фактичні обставини справи

Судом встановлено такі фактичні обставини.

13 грудня 2017 року між Публічним акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» та ОСОБА_1 було підписано заяву - приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки), за умовами якого відповідачу було відкрито поточний рахунок № НОМЕР_1 в гривнях, на умовах тарифного пакету «Мій комфорт» та видана платіжна картка Mastercard Debit Standard «Моя картка» та конверт з персональним ідентифікаційним кодом до неї (а.с. 11).

Відповідно до пункту 6.3. заяви, на встановлення відновлюваної кредитної лінії, яка є складовою заяви на приєднання та яка підписана відповідачем, він погодився, що банк надає йому бажаний кредит у розмірі 13000 грн., максимальний розмір кредиту становить 50 000 грн., строк кредитування обмежений 60 місяцями з можливим продовженням на той самий строк.

Невід`ємною частиною заяви - приєднання є заява про встановлення відновлювальної кредитної лінії від 13 грудня 2017 року (а.с. 12), паспорт споживчого кредиту, інформація яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит (а.с. 13); таблиця обчислення вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит від 13 грудня 2017 року(а.с. 14-16).

Пунктом 3.1. заяви про приєднання від 11 квітня 2018 року визначено, що шляхом підписання цієї заяви про приєднання до договору клієнт беззастережно приєднується до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб в редакції, яка, на день підписання цієї заяви, розміщена на інтернет сторінці банку https:// www.oschadbank.ua та укладає з банком договір складовою частиною якого є умови договору банківського рахунку Кредитного договору.

Відповідно до пунктів 6.3., 6.6., 6.7. вказаної заяви-приєднання, сторони досягли згоди, що ОСОБА_1 може бути встановлений кредит у бажаному розмірі 13000,00 грн., максимальному розмірі 50000 грн., зі строком кредитування 60 місяців. Процентна ставка за кредитом є фіксованою і складає 38% річних за користування кредитними коштами у всіх випадках, крім випадку користування кредитними коштами протягом Грейс-періоду. Відповідач зобов?язався щомісячно сплачувати за кредитом мінімальний платіж, розмір якого визначається в залежності від отриманої фактично клієнтом суми кредиту дату сплати обов?язкового щомісячного платежу.

Пунктом 6.9. вказаної заяви передбачено, що датою надання кредиту є дата використання відповідачем коштів кредитного ліміту.

Відповідно до пункту 6.10. заяви, всі інші умови кредитного договору, в тому числі порядок його змін, містяться в договорі, клієнт усвідомлює і погоджується з тим, що заява на встановлення відновлювальної кредитної лінії є частиною заяви на приєднання. Договір розміщений у вільному доступі на інтернет сторінці банку https:// www.oschadbank.ua та інші документи, які є їх невід?ємними частинами разом з кредитним договором.

Судом досліджено доданий до позовної заяви договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, затверджений постановою правління АТ «Ощадбанк», яким передбачені умови та порядок здійснення банком комплексного банківського обслуговування клієнта, та порядок врегулювання відносини сторін при наданні клієнту послуг банку. Відповідно до п.п.1.1. пункту 1 вказаного договору він розміщений на сайті банку https:// www.oschadbank.ua та є договором приєднання в розумінні статті 634 ЦК України (а.с.7-10).

Відповідно до даних паспорту споживчого кредиту та інформації, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит, що були підписані сторонами 13 грудня 2017 року, позичальником встановлено наслідки прострочення виконання та/або невиконання зобов?язання за договором про споживчий кредит. Зокрема, встановлено пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діяла в період, за який сплачується пеня, від суми платежу за кожен день прострочення - за порушення взятих на себе зобов?язань по своєчасному поверненню основної суми боргу та/або сплати процентів за користування кредитом, та/або сплати суми компенсаційної винагороди, але не більше 15% суми простроченого платежу. Сукупна сума пені, нарахована за порушення зобов?язань споживачем на підставі договору про споживчий кредит, не може перевищувати половину суми, одержаної позивачем за договором про споживчий кредит. Також визначено, що процентна ставка, яка застосовується при невиконанні зобов?язання щодо повернення кредиту становить 60%.

Таким чином, сторони передбачили порядок та умови отримання кредитних коштів, погашення кредиту, погашення заборгованості по кредиту, розмір відсотків, що підлягає сплаті за користування кредитом, відповідальність сторін за прострочення зобов?язання.

Відповідач допустив прострочення по сплаті за кредитним договором, в зв?язку з чим 31 жовтня 2018 року на його адресу банк направив лист - вимогу на адресу зареєстрованого у встановленому порядку місця проживання відповідача, в якому повідомив боржника про невиконання зобов`язань за кредитним договором та про те, що відкликає всю суму кредиту та вимагає не пізніше 30 календарних днів з дати отримання вимоги погасити заборгованість (а.с. 16).

Конверт із вкладенням надіслану на адресу, вказану позичальником, та, згідно даних довідки ф.20, сформованої представником відділення АТ «Укрпошта», повернуто, причиною повернення відправлення вказано - інші причини, що не дали змоги вручити вкладення (а.с.18).

Станом на 29 січня 2019 року заборгованість відповідача за основною заборгованістю по кредиту становить 9309,71 грн., за відсотками за користування кредитом - 632,12 грн.

В зв?язку з неналежним виконанням відповідачем умов, визначених змістом зобов?язання, позивачем нараховані пеня в розмірі 167,74 грн., сума інфляційних втрат від простроченої суми заборгованості - 34,33грн., сума інфляційних втрат на суму нарахованих та несплачених процентів - 6,93 грн., сума 3% річних від простроченої суми кредиту - 17,00 грн., сума 3% річних на суму нарахованих та несплачених процентів - 2,63 грн.

Зазначені обставини підтверджуються розрахунком заборгованості позичальника та звітом щодо розрахунку сум інфляційних втрат та 3% річних від прострочених сум заборгованості за кредитом (а.с.19-22).

Доказів погашення заборгованості після звернення позивача до суду з цим позовом відповідачем не надано.

Мотиви суду та застосовані норми права

Суд, дослідивши надані документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов висновку, що позов належить задовольнити повністю.

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України, публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом статті 634 цього Кодексу, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

Звертаючись до суду з позовом про стягнення заборгованості, позивач надав належні та допустимі докази наявності між сторонами договірних відносин щодо нарахування пені за порушення взятих на себе зобов?язань по своєчасному поверненню основної суми боргу та/або сплати процентів за користування кредитом.

На підставі положень статей 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до змісту статей 610, 612 ЦК України, порушенням зобов`язання є його не виконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Правові наслідки порушення зобов`язання передбачені статтею 611 ЦК України, згідно якої у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором.

Згідно правил статті 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Частинами першою, другою статті 551 ЦК України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Умови договору про розмір кредиту, порядок його надання та погашення, розмір та порядок сплати процентів за його користування, а також умови сплати пені за прострочення виконання зобов?язання були викладені у підписаній відповідачем заяві про приєднаня від 13 грудня 2017 року, паспорті споживчого кредиту та інформації, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит від 13 грудня 2017 року, а тому суд вважає, що вказані умови були погоджені сторонами і позовні вимоги в частині стягнення основної суми боргу в розмірі 9309,71 грн. та заборгованості по сплаті відсотків в розмірі 632,12 грн., нарахованої пені становить 167,74 грн. підлягають задоволенню.

Позивачем доведено, що відповідач порушив умови укладеного договору, допустив несплату чергових платежів та відсотків за кредитом, допустив виникнення заборгованості.

Згідно із частиною 1 статті 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Норми частини другої статті 625 ЦК України щодо сплати боргу з урахування встановленого індексу інфляції поширюються лише на випадки прострочення грошового зобов`язання, визначеного у гривнях.

Згідно пункту 18 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» №5 від 30 березня 2012 року вбачається, що за змістом статті 552, частини другої статті 625 ЦК України інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов`язання, вираженого в національній валюті, та три проценти річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, тому суд має виходити з того, що ці кошти нараховуються незалежно від сплати ним неустойки (пені) за невиконання або неналежне виконання зобов`язання.

Стаття 625 ЦК України розміщена у розділі І «Загальні положення про зобов`язання» книги 5 ЦК України. Відтак, приписи розділу І книги 5 ЦК України поширюються як на договірні зобов'язання (підрозділ 1 розділу III книги 5 ЦК України), так і на недоговірні (деліктні) зобов'язання (підрозділ 2 розділу III книги 5 ЦК України).

Позивачем обраховано суму інфляційних втрат від простроченої суми заборгованості - 34,33грн., суму інфляційних втрат на суму нарахованих та несплачених процентів - 6,93 грн., суму 3% річних від простроченої суми кредиту - 17,00 грн., суму 3% річних на суму нарахованих та несплачених процентів - 2,63 грн.

Вказані суми підлягають стягненню з відповідача.

Загалом з відповідача підлягає до стягнення 10170,46 (десять тисяч сто сімдесят) гривень 46 копійок.

Висновки за результатами розгляду

Згідно правил статті 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно статей 12, 13, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи дотримуючись принципів диспозитивності та змагальності сторін. Суд розглядає справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

За правилами ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Аналіз наведених норм процесуального права дає підставу вважати, що кожна сторона сама визначає зміст своїх вимог і заперечень, тягар доказування лежить на сторонах спору, сторона, яка звернулася до суду, повинна довести належними та допустимими доказами вимоги, що нею заявлені, суд розглядає справу виключно у межах заявлених ними вимог та наданих доказів.

На підставі досліджених доказів, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення заборгованості за кредитним договором, яка складається із заборгованості по кредиту, заборгованості за відсотками, пені, суми інфляційних втрат від простроченої суми заборгованості, 3% річних від простроченої суми заборгованості ґрунтуються на законі та підтверджені матеріалами справи, тому є доведеними.

Щодо розподілу судових витрат

При зверненні до суду позивач сплатив судовий збір в сумі 1921 гривня.

Відповідно до правил частини 1 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно вказаного правила, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1921 гривня.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 19, 76 - 81, 89, 95, 141, 229, 258, 259, 263 - 265, 268, 274, 279, 354, 355 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Позов Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» заборгованість за кредитним договором, з урахуванням пені, суми інфляційних втрат від прострочених сум заборгованості за кредитом та 3% річних від прострочених сум заборгованості за кредитним договором, в розмірі 10170 гривень 46 копійок та понесені судові витрати у виді судового збору в розмірі 1921 гривня, всього 12091(дванадцять тисяч дев?яносто одна) гривня 46 копійок.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Апеляційна скарга, з урахуванням п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України, подається до Миронівського районного суду Київської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України», , місцезнаходження: будинок під номером 27, вулиця Володимирська, місто Київ.

Відповідач: ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , адреса зареєстрованого місця проживання: будинок під номером АДРЕСА_1 .

Суддя підпис Л.О. Капшук

Згідно з оригіналом

Суддя Л.О. Капшук