Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №338/1430/20

15 квітня 2021 року Богородчанський районний суд Івано-Франківської області

в складі: судді Битківського Л.М.,

з участю секретаря Остапишин І.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Богородчани цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся в суд із позовом до відповідачки про розірвання шлюбу.

Заявлені вимоги мотивував тим, що 20 травня 1997 року зареєстрував шлюб з відповідачкою. У шлюбі народжена дочка, яка на даний час є повнолітньою. Стосунки з дружиною розладились, зникло взаєморозуміння і взаємоповага, стали частими сварки. Вже приблизно десять років подружжя не підтримує жодних відносин, кожен живе своїм життям. Відповідачка байдужа до інтересів сім`ї, живе у своє задоволення. За таких обставини шлюб існує формально. Подальше його збереження буде суперечити його інтересам, а тому просив шлюб розірвати.

Позивач в судове засідання на 15 квітня 2021 року не з`явився. До початку розгляду справи подав заяву із клопотанням провести розгляд справи у його відсутності. У попередньому судовому засіданні пояснив, що шлюбні стосунки існують формально, заявлений позов підтримав та просив шлюб розірвати.

Відповідачка в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце його проведення повідомлена належним чином. Відзив у визначений судом строк не подала. 08 квітня 2021 року ОСОБА_2 подала до канцелярії суду заяву про розгляд справи без її участі, позов визнала, та не заперечувала щодо розірвання шлюбу.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Оскільки відповідачка позов визнала, на розірвання шлюбу погодилася, підстав для відмови у прийнятті визнання відповідачкою позову не встановлено, визнання позову не суперечить закону та не порушує будь-чиїх прав свобод чи законних інтересів, то суд вважає, що позов слід задоволити.

Частиною 2 ст. 104 Сімейного кодексу України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання.

Згідно з ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 зареєстрували шлюб 20 травня 1997 року у виконавчому комітеті Глибівської сільської ради Богородчанського району Івано-Франківської області, актовий запис №1.

За час перебування в шлюбі у подружжя народжена дочка, яка є повнолітньою.

З огляду на взаємини, які склались та існують між позивачем і відповідачкою, враховуючи те, що фактично шлюбні відносини припинено, сім`я існує формально, жодна зі сторін не бажає примирення та збереження шлюбу, подальше спільне життя подружжя буде суперечити їхнім інтересам, суд приходить до переконання, що шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 слід розірвати.

На підставі викладеного, ст.ст. 104, 110, 112 Сімейного кодексу України, керуючись ст.ст. 206, 263 - 265 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задоволити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , зареєстрований 20 травня 1997 року у виконавчому комітеті Глибівської сільської ради Богородчанського району Івано-Франківської області, актовий запис №1.

Рішення суду може бути оскаржене до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Богородчанський районний суд Івано-Франківської області.

Суддя Л.М. Битківський