1Справа № 335/4337/21 2/335/1920/2021
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2021 року м. Запоріжжя

Суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя Апаллонова Ю.В., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 в особі представника адвоката Черкашина Івана Івановича до ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» , третя особа приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович, приватний виконавець виконавчого округу Запорізької області Сколибог Олександр Сергійович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, -

В С Т А Н О В И В:

22.04.2021 року до Орджонікідзевського районного суду Запорізької області надійшла позовна заява ОСОБА_1 в особі представника адвоката Черкашина Івана Івановича до ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» , третя особа приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович, приватний виконавець виконавчого округу Запорізької області Сколибог Олександр Сергійович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

У позовній заяві, позивач зазначив, що позов подано на підставі ч.12 ст.28 ЦПК України за місцем виконання виконавчого напису.

Позивачем обрана підсудність справи Орджонікідзевському районному суду м. Запоріжжя.

Як видно з матеріалів справи, позивач зареєстрований та проживає за адресою АДРЕСА_1 , що відноситься до Дніпровського району в м. Запоріжжя.

Відповідач знаходиться в м. Львів по вул. Смаль-Стоцького 1 корп. 28

Вирішуючи питання про можливість відкриття провадження у справі, суддя доходить висновків.

Частиною 2 ст. 27 ЦПК України визначено, що позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Стаття 28 ЦПК України встановлює випадки альтернативної підсудності, за якої позов за вибором позивача може бути пред`явлений до одного з двох і більше судів.

Згідно з ч. 12 ст. 28 ЦПК України позови до стягувача про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, або про повернення стягненого за виконавчим написом нотаріуса можуть пред`являтися також за місцем його виконання.

Отже, за загальним правилом позови пред`являються за місцезнаходженням чи місцем реєстрації відповідача відповідно до ст. 27 ЦПК України, проте, у випадках, визначених ст. 28 ЦПК України, позивач може сам обрати суд, до якого звертатися з позовом.

Разом з тим, позивач звертаючись до суду за місцезнаходженням офісу приватного виконавця, помилково ототожнив його з місцем виконання виконавчого напису нотаріуса, яким, у розумінні ст. 24 Закону України "Про виконавче провадження", є місце проживання, перебування, роботи боржника або місцезнаходження його майна і помилково дійшов висновку про те, що місцем виконання виконавчого напису є місце роботи приватного виконавця, який може вчиняти дії на всій території України.

Так, статтею 24 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи, за місцезнаходженням боржника - юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника.

Виконавчі дії у виконавчих провадженнях, відкритих приватним виконавцем у виконавчому окрузі, можуть вчинятися ним на всій території України.

Та обставина, що приватний нотаріус може вчиняти виконавчі дії на всій території України не змінює визначення місця виконання судового рішення, зазначеного у законі.

Спеціальним законом, який визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку є Закон України "Про виконавче провадження" від 02 червня 2016 № 1404-VIII.

Відповідно до частини першої статті 1 Закону України "Про виконавче провадження", виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) -сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

За змістом частини першої статті 5 Закону України "Про виконавче провадження" примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Згідно ст. 25 Закону України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів" виконавчим округом є територія Автономної Республіки Крим, області, міста Києва чи Севастополя.

Приватний виконавець має право приймати до виконання виконавчі документи, місце виконання яких відповідно до Закону України "Про виконавче провадження" знаходиться у межах Автономної Республіки Крим, області або міста Києва чи Севастополя, у яких розташований його виконавчий округ. 6. Виконавчі дії у виконавчих провадженнях, відкритих приватним виконавцем у виконавчому окрузі, можуть вчинятися ним на всій території України.

Місце проживання або місце перебування фізичної особи, визначається відповідно до положень статті 29 ЦК і статті 3 Закону України від 11 грудня 2003 року № 1382-IV «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в України».

Місцем проживання є адміністративно - територіальна одиниця, на території якої фізична особа проживає строком понад шість місяців на рік.

Місцем перебування є адміністративно-територіальна одиниця, на території якої фізична особа проживає строком менше шести місяців на рік.

Реєстрацією місця проживання або місця перебування фізичної особи є внесення інформації до Єдиного державного демографічного реєстру про місце проживання або місце перебування особи із зазначенням адреси, за якою з особою може вестись офіційне листування або вручення офіційної кореспонденції.

При цьому, підтвердженням реєстрації місця проживання або місця перебування фізичної особи є довідка, яка видається органом реєстрації.

Місце роботи - місце, де працівник працює на підставі укладеного трудового договору, де знаходиться (оформлена) його трудова книжка, до якої вноситься відповідний запис про роботу та підприємство, установа, організація, фізична особа, фізична особа - підприємець, виплачують боржнику відповідно заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи. (КЗпП України)

Місцем знаходження майна є адреса, за якою знаходиться майно, належне боржнику.

Згідно позовної заяви та копії паспорту позивача встановлено, що вона зареєстрована у м.Запоріжжя на території Дніпровського району. Отже, всі зазначені складові (місце проживання, перебування боржника, його майно) тощо знаходяться в м. Запоріжжі у Дніпровському районі.

Отже, виконавчий напис, який є предметом спору не перебуває на виконанні на території, яка підпадає під юрисдикцію Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя.

Враховуючи викладене, позивач мав право пред`явити даний позов або до Франківського районного суду м.Львова за місцезнаходженням відповідача, або до Ленінського районного суду м.Запоріжжя за місцем виконання виконавчого напису нотаріуса.

Відповідно до п. 1 ч. 1ст. 31 ЦПК України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальності юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Відповідно до ч. 4 ст. 31 ЦПК України, передача справи на розгляд іншого суду за встановленою цим Кодексом підсудністю з підстав, передбачених пунктом 1 частини першої цієї статті, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Оскільки спір виник з приводу оскарження виконавчого напису нотаріуса, і позивач скористався правом на подання позову за правилами альтернативної підсудності за місцем виконання виконавчого напису, місце проживання, перебування боржника, його майно тощо знаходяться в м. Запоріжжі у Дніпровському районі, тому суд вважає не доцільне передати справу за правилами альтернативної підсудності за місцем виконання вказаного виконавчого напису до Ленінського районного суду м.Запоріжжя.

Статтею 32 ЦПК України визначено, що спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

З огляду на викладене, справа не підсудна Орджонікідзевському районному суду м.Запоріжжя, а тому підлягає направленню за підсудністю до Ленінського районного суду м.Запоріжжя.

Приймаючи до уваги викладене, керуючись ст.ст. ч. 1 ст. 30, 31, 260 ЦПК України,-

У Х В А Л И В:

Справу за позовною заявою ОСОБА_1 в особі представника адвоката Черкашина Івана Івановича до ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» , третя особа приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович, приватний виконавець виконавчого округу Запорізької області Сколибог Олександр Сергійович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, що не підлягає виконанню передати за підсудністю на розгляд Ленінського районного суду м.Запоріжжя.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: Ю.В. Апаллонова