П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Єдиний унікальний номер 242/2197/21

Номер провадження 22-ц/804/2274/21

01 вересня 2021 року м. Бахмут

Донецький апеляційний суд в складі колегії:

головуючого-судді Гапонова А.В.

суддів Халаджи О.В., Агєєва О.В.

за участю секретаря судового засідання Ротар Я.Б.

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1

відповідач - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бахмут цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів,

- за апеляційною скаргою ОСОБА_2 ,

на рішення Селидівського міського суду Донецької області від 11 червня 2021 року, повний текст якого складено суддею Капітоновим В.І. в м. Селидово в приміщенні Селидівського міського суду Донецької області 11 червня 2021 року, -

ВСТАНОВИВ:

ІСТОРІЯ СПРАВИ

22 квітня 2021 року позивач звернувся до Селидівського міського суду Донецької області з позовом про зменшення аліментів. В обгрунтованні позовних вимог зазначив, що по рішення Селидівського міського суду Донецької області від 26 квітня 2016 року з нього стягнуто на користь відповідачки аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі ? частки всіх видів заробітку. Судовим наказом Селидівського міського суду Донецької області з нього стягнуто на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у розмірі 1/6 частки всіх видів заробітку. Посилаючись на норми права просив зменшити розмір аліментів на старшу дитину до 1/6 частини, щоб він сплачував на двох дітей 1/3 частку від свого доходу.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ СУДОВОГО РІШЕННЯ

11 червня 2021 року рішенням Селидівського міського суду Донецької області позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів задоволено. Зменшено розмір стягнутих аліментів на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з ? частки всіх видів заробітку, до розміру 1/6 частину від заробітку (доходу) платника аліментів , але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з дня набрання рішеннім законної сили.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ВИМОГ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

Не погодившись із вказаним рішенням ОСОБА_2 подано апеляційну скаргу, в якій вона просить рішення суду першої інстанції скасувати й відмовити у позові про зменшення аліментів.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначено, що позивач не надав до суду жодного доказу, що судовий наказ виданий Селидівським міським судом 11.03.2021 року було пред`явлено до примусового виконання, й по ньому стягуються аліменти. Позивач не надав до суду підтвердження розміру отриманого ним доходу, факту перебування на його утриманні дружини чи неможливості сплачувати аліменти на утримання доньки. Тобто позивач підтерджуя зміни свого сімейного стну жодним чином не підтвердив зміни майнового стану. Судом першої інстанції не були застосовані висковки Верховного Суду, вказані у відзиві на позовну заяву.

АРГУМЕНТИ ІНШИХ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Відзиву на апеляційну скаргу, відповідно до положень ст. 360 ЦПК України не надходило.

В АПЕЛЯЦІЙНОМУ СУДІ

Від відповідачки ОСОБА_2 надійшло клопотання про розгляд справи у її відсутність (а.с.77-78).

Позивач ОСОБА_1 судову повістку про виклик у судове засіддня отримав 27.08.2021 року, що підтверджується витягом із реєстру поштових відправлень (а.с.86-89), таким чином, неявка належним чином повідомлених сторін у судове засідання не є перешкодою для його проведення у розумінні ч.2 ст.372 ЦПК України.

ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

Відповідно до ч. 1, 2 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги в межах апеляційного оскарження, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду залишити без змін з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено.

26 квітня 2016 року рішенням Селидівського міського суду Донецької області стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на дитину - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі 1/4 частини доходів платника аліментів, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 07 квітня 2016 року і до повноліття дитини.

03 листопада 2018 року ОСОБА_1 уклав шлюб з ОСОБА_7 , після чого дружині присвоєно прізвище « ОСОБА_4 », відповідно до копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 , виданого 09 листопада 2018 року Покровським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області.

Згідно з копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого 22 жовтня 2019 року Виконавчим комітетом Михайлівської сільської ради Покровського району Донецької області, ОСОБА_1 і ОСОБА_4 є батьками ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

За судовим наказом Селидівського міського суду Донецької області від 11 березня 2021 року з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 стягнуто аліменти на ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у розмірі 1/6 заробітку платника аліментів , але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення заяви про видачу судового наказу, тобто з 04.03.2021, і до повноліття дитини.

З наданих суду доказів вбачається, що сімейний стан позивача змінився, та на його утриманні перебуває двоє дітей, а саме ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на утримання якої позивач сплачує аліменти у розмірі 1/4 частки заробітку, та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на утримання якого позивач сплачує аліменти у розмірі 1/6 частки заробітку, що у свою чергу впливає на матеріальне становище платника аліментів.

Враховуючи викладенні обставини судом першої інстанції було прийняте рішення про задоволення позовних вимог.

З таким рішенням погоджується й колегія суддів апеляційного суду з наступних підстав.

Статтею 192 СК України визначено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Враховуючи зміст ст.ст. 181 , 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

У відповідності до ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних утриманців та інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.161 ЦПК України, судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох дітей і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

Підводячи відсуком необхідно відмітити, що законодавцем визначений розмір аліментів на двох дітей у розмірі 1/3 частини, тобто по 1/6 на кожну дитину.

Підставами для перегляду розміру аліментів є зміна матеріального або сімейного стану платника аліментів.

У переглядає мову рішенні судом першої інстанції встановлено, що у позивача по справі, який є платником аліментів народилась друга дитина, тобто змінився його сімейний стан.

Доводи апеляційної скарги про те, що не має данних про зміну матеріального стану, не наданий на час розгляду справи на примусове виконання судовий наказ про стягнення аліментів не мають значення, оскільки в Законі чітко прописано «зміна матеріального або сімейного стану платника аліментів».

Доводи апеляційної скарги про те, що судом першої інстанції не застосовані висковки Верховного Суду, при приведені у тексті заперечень на позовну заяву не впливають на правильність рішення по справі, оскільки обставини, встановлені Верховним Судом у наведених постановах відрізняються від обставин справи, що розглядається.

Таким чином, апеляційний суд вважає, що доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, на законність рішення суду не впливають, рішення суду ухвалене з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний із належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

ВИСНОВКИ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

Судом першої інстанції на основі об`єктивної оцінки наданих сторонами доказів повно встановлено фактичні обставини справи та правильно застосовано норми матеріального права.

Недоліків, які призводять до порушення основних принципів цивільного процесуального судочинства та охоронюваних законом прав та інтересів осіб, які беруть участь у справі, та впливають на суть ухваленого рішення під час розгляду справи у суді апеляційної інстанції не встановлено.

Таким чином, рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим і не підлягає скасуванню за доводами, викладеними в апеляційної скарзі, оскільки суд повно і всебічно перевіривши обставини справи, дійшов обґрунтованого висновку про часткове задоволення позовної заяви у відповідності з нормами матеріального права та з дотриманням норм процесуального права.

Згідно з ч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Ухвалене судом рішення відповідає вимогам ст. 263 ЦПК України, підстав для його скасування за доводами апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.ст. 367, 375,382 ЦПК України, апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Селидівського міського суду Донецької області від 11 червня 2021 року залищити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення.

Судді: