Справа № 524/7866/20
Провадження № 2/638/3164/21
РІШЕННЯ
Іменем України

14 квітня 2021 року м. Харків

Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Латки І.П.,

за участю секретаря судового засідання Котельнікової А.Р.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач ОСОБА_2 ,

розглянувши у спрощеному позовному провадженні у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Харкова цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання,

в с т а н о в и в:
У листопаді 2020 року ОСОБА_1 звернувся суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання, в обґрунтування якого зазначив, що рішенням суду з відповідача, починаючи з 08 травня 2005 року було стягнуто аліменти на утримання ОСОБА_1 до досягнення останнім повноліття у розмірі, який був змінений рішенням суду від 10 травня 2018 року, 1/6 частини з усіх видів доходу платника податків щомісячно. Повноліття ОСОБА_1 настало ІНФОРМАЦІЯ_1 , але він продовжує навчання в Харківського національного університету радіоелектроніки, у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги. Зазначає, що відповідач перебуває на військовій службі, має неповнолітню дитину та сплачує аліменти.

Позивач просив суд стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , аліменти в розмірі 1/6 частки з усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, починаючи стягнення з дня подачі заяви до суду і до припинення навчання або до досягнення ОСОБА_1 двадцяти трьох років.

Відповідач у відзиві на позовну заяву частково визнав позовні вимоги, просив суд у задоволенні позовних вимог про стягнення аліментів в розмірі 1/6 частки з усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів відмовити та стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти у твердій грошовій сумі 1500 грн щомісячно. Свої заперечення мотивує тим, що не має можливості сплачувати аліменти у розмірі 1/6 частки з усіх видів заробітку (доходу), оскільки сплачує аліменти в такому ж розмірі на молодшого сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , має цивільну дружину, з якою веде спільне господарство та забезпечує сім`ю. Окрім того, зазначає, що витрачає щомісячно грошові кошти на оплату житлово-комунальних послуг за місцем проживання та за місцем знаходження квартири, власником 1/4 частини якої є, за адресою: АДРЕСА_1 .

В судове засідання сторони не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили, з клопотанням про відкладення розгляду справи до суду не зверталися.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог з огляду на таке.

Судом встановлено обставини, що ОСОБА_2 є батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого 17 липня 2012 року (а.с. 6).

Відповідно до довідки Харківського національного університету радіоелектроніки № 5291 від 13 жовтня 2020 року ОСОБА_1 є студентом І курсу факультету КІУ денної форми навчання (а.с. 15).

З копії договору про навчання у Харківському національному університеті радіоелектроніки №1-039-КІУ-БІКСнд від 29 серпня 2020 року вбачається, що строк освітньої програми до 01 липня 2025 року (а.с. 16-19).

Відповідно до копії договору № 163п/2 від 05 вересня 2020 року про надання освітніх послуг між вищим навчальним закладом та фізичною особою, вартість навчання ОСОБА_1 становить за 2020/2021 н.р. 15500 грн, за 2021/2022 н.р. 17050 грн, 2022/2023 н.р. 18755 грн, за 2023/2024 нр. 19626 грн (а.с 20).

Відповідно до ст. 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

Стягнення аліментів на утримання повнолітніх сина, дочку, які продовжують навчання, є одним із способів захисту їхніх інтересів, забезпечення одержання ними коштів, необхідних для їх життєдіяльності, оскільки на період навчання вони не мають самостійного заробітку та потребують матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років.

При визначенні розміру аліментів необхідно враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження.

Таким чином, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Наведеному відповідають і роз`яснення, викладені в пункті 20 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15 травня 2006 року.

Згідно зі статтею 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Суд враховує, що згідно з довідкою про розмір стягнутих аліментів з боржника АДРЕСА_2 , виданою військовою частиною НОМЕР_2 20 березня 2021 року, розмір середньомісячного доходу ОСОБА_2 за період з вересня 2020 року до лютого 2021 року становить 20271,59 грн, з яких було вираховано за вказаний період на користь ОСОБА_4 аліменти у загальному розмірі 19967,51 грн.

Таким чином, розмір сукупного доходу ОСОБА_2 за вказаний період після вирахування аліментів становить 101662,03 грн.

Суд не приймає до уваги долучені відповідачем докази, а саме довідку № 277 від 01 квітня 2021 року про незабезпечення житлом за рахунок Міністерства оборони України, довідку про перевірку житлових умов, квитанції про сплату житлово-комунальних послуг, копію свідоцтва про смерть ОСОБА_5 серії НОМЕР_3 від 22 лютого 2021 року, оскільки вони не стосуються предмету доказування у справі та не спростовують тієї обставини, що ОСОБА_2 має можливість надавати позивачу матеріальну допомогу у вигляді аліментів.

Крім того, законодавчо визначена можливість платника аліментів надавати матеріальну допомогу своїм повнолітнім дочці, сину не пов`язана з наявністю або відсутністю у відповідача офіційних джерел доходу, а витікає насамперед з обставин, пов`язаних безпосередньо із самим платником - його працездатністю, станом здоров`я тощо, а також інших обставин на його боці, які мають враховуватися судом.

Інших належних та допустимих доказів на підтвердження того, що відповідач не має можливість надавати допомогу на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, ОСОБА_2 всупереч вимогам ст. 81 ЦПК України суду не надано. Водночас позивачем належними і допустими доказами доведено наявність потреби у матеріальній допомозі.

Посилання відповідача на те, що він винаймає житло та сплачує за нього житлово-комунальні послуги не заслуговують на увагу, оскільки на підтвердження цих обставин відповідачем не надано будь-яких належних та допустимих доказами, як це передбачено ст. 81 ЦПК України і є процесуальним обов`язком, суд же згідно ст. 13 ЦПК України розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів.

Вимога відповідача про визначення аліментів у розмірі 1500 грн не підлягає задоволенню, оскільки суд визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі у відповідності до вимог статті 184 СК України лише за заявою одержувача аліментів, а із позовної заяви вбачається, що позивач просив стягнути з відповідача аліменти саме від частки заробітку (доходу) відповідача, а не в твердій грошовій сумі, і у відповідності до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Проаналізувавши зазначені вище обставини у їх сукупності, а також враховуючи, що відповідач є працездатною особою, має стабільний дохід, який дозволяє йому надавати матеріальну допомогу на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, беручи до уваги, що відповідач сплачує аліменти на утримання неповнолітньої дитини, та частково визнав позовні вимоги, враховуючи те, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення витрат на навчання, з урахуванням вимог розумності і справедливості, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача аліменти у розмірі 1/8 частини усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно, починаючи з 27 листопада 2020 року і до закінчення навчання ОСОБА_1 , але не довше ніж до 27 листопада 2025 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно з ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнений від сплати судового збору.

Оскільки позовні вимоги задоволено частково, відповідач частково визнав позовні вимоги, а позивач звільнений від сплати судового збору, то суд вважає необхідне стягнути з відповідача на користь держави суму судового збору у розмірі 420 грн 40 коп.

Керуючись ст. 7, 10, 12, 13, 76, 81, 142, 263-265, 273, 354 ЦПК України суд

у х в а л и в:
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання, задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , адреса місця проживання: АДРЕСА_3 , на користь повнолітнього сина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_5 , адреса місця проживання: АДРЕСА_4 , який продовжує навчання, аліменти у розмірі 1/8 частини усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно, починаючи з 27 листопада 2020 року і до закінчення навчання ОСОБА_1 , але не довше ніж до 27 листопада 2025 року.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , адреса місця проживання: АДРЕСА_3 , на користь держави судовий збір у розмірі 420 (чотириста двадцять) грн 40 коп.

Із урахуванням пункту 15.5 Перехідних положень ЦПК України (в редакції, яка набрала чинності 15.12.2017) рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду чере Дзержинський районний суд м. Харкова протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 16 квітня 2021 року.

Суддя І.П. Латка