Провадження № 22-ц/4808/682/21
Головуючий у 1 інстанції Антоняк Т. М.
Суддя-доповідач Пнівчук
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 квітня 2021 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

головуючої Пнівчук О.В.

суддів: Мелінишин Г.П., Томин О.О.

секретаря Капущак С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державної іпотечної установи на ухвалу Івано-Франківського міського суду від 01 грудня 2020 року, в складі судді Антоняка Т.М., у справі за позовом Публічного акціонерного товариства Банк Фінанси та Кредит до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в :

У серпні 2015 року ПАТ Банк Фінанси та Кредит звернувся в суд з позовом ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Позов мотивовано тим, що 01.11.2006 року між ПАТ Банк Фінанси та Кредит та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №1728 pv-06 згідно якого останній отримав кредит в сумі 30 000 дол США, та зобовязався повернути отримані в рахунок погашення кредитної лінії грошові кошти до 01.11.2021 року.

Позивач, посилаючись на те, що відповідач належним чином не виконує взяті на себе зобовязання за укладеним кредитним договором, просив стягнути з позичальника ОСОБА_1 на користь ПАТ Банк Фінанси та кредит заборгованість за кредитним договором №1728 pv-06 від 01.11.2006 року, що в гривневому еквіваленті становить 2 970 563 грн.

Ухвалою Івано-Франківського міського суду від 01 грудня 2020 року позов ПАТ Банк Фінанси та Кредит до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором залишено без розгляду.

Ухвала суду мотивована тим, що належним чином повідомлений позивач ПАТ Банк Фінанси та Кредит повторно не зявився в судове засідання.

Не погоджуючись із ухвалою Івано-Франківського міського суду від 01 грудня 2020 року, представник Державної іпотечної установи, подав апеляційну скаргу в якій просив скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Апеляційна скарга мотивована тим, що відповідно до договору відступлення права вимоги №17/4-В, укладеного 11 лютого 2015 року між ПАТ Банк Фінанси та Кредит та Державною іпотечною установою, остання набула всіх прав вимоги за іпотечними кредитами, зокрема за кредитним договором ОСОБА_1 №1728 pv-06 від 01.11.2006 року.

Договір відступлення права вимоги №17/4-В від 11 лютого 2015 року, з відкладальною умовою до 17.09.2015 року чинний.

Представник апелянта зазначив, що Державна іпотечна установа, як новий кредитор не отримувала повідомлення ні від первісного кредитора, ні від суду першої інстанції про вступ у справу №344/12499/15-ц на стороні позивача та не повідомляла про свою незгоду стати правонаступником в даній справі.

Розгляд справи відбувся без повідомлення Державної іпотечної установи, як учасника справи, що є порушенням ст.128 ЦПК України.

Зазначив, що суд першої інстанції повинен був здійснити заміну правонаступника з первісного кредитора на Держану іпотечну установу та надати термін для подачі пояснень.

В ЄДРС відсутня інформація, стосовно ухвал про відкладення розгляду справи через неявку представника Державної іпотечної установи.

Вважає, що суд, в порушення норм закону не вирішив питання про заміну правонаступника з ПАТ Банк Фінанси та Кредит на Державну іпотечну установу, на адресу установи не надсилались жодні матеріали та не виносилась ухвала про закінчення розгляду справи у підготовчому провадженні.

11 лютого 2015 року між ПАТ Банк Фінанси та Кредит та Державною іпотечною установою був укладений договір відступлення прав вимоги №17/4-В, відповідно до якого право вимоги за вищезазначеним кредитним договором перейшло до Державної іпотечної установи.

Даний договір набув чинності 17 вересня 2015 року, відповідно з цього часу установа є новим кредитором за кредитним договором.

Правом на подачу відзиву учасники процесу не скористалися.

У судовому засіданні апеляційного суду представник Державної іпотечної установи - Подольна О.М. підтримала доводи апеляційної скарги з наведених у ній мотивів.

Представник ПАТ Банк Фінанси та кредит, відповідач ОСОБА_1 у судове засідання апеляційного суду не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені у встановленому законом порядку, що відповідно до положень ч. 2 ст. 372 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи у їх відсутності.

Вислухавши суддю-доповідача, пояснення представника апелянта, дослідивши матеріали справи та перевіривши, відповідно до ст. 367 ЦПК України, законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції виходив із того, що представник позивача ПАТ Банк Фінанси та кредит та правонаступник позивача, будучи належним чином повідомленими про час і місце судового розгляду в підготовче судове засідання призначене повторно не з`явилися, від участі у розгляді справи самоусунулися, що є підставою для залишення позову без розгляду.

З таким висновком суду колегія суддів не погоджується з огляду на наступне.

Судом встановлено, що ПАТ Банк Фінанси та кредит у серпні 2015 року звернувся в суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором (а.с.2-3)

Ухвалою Івано-Франківського міського суду від 27 серпня 2015 року відкрито провадження у вищезазначеній справі (а.с.17).

Встановлено, що в судовому засіданні 27.10.2015 року представник відповідача ОСОБА_1 подав до суду копії документів, які засвідчують перехід права вимоги за кредитним договором від первісного кредитора АТ Банк Фінанси та Кредит до Державної іпотечної установи.

11 лютого 2015 року між Державною іпотечною установою та ПАТ Банк Фінанси та Кредит укладено договір №17/4В відступлення прав вимоги, за яким Державна іпотечна установа набула всіх прав вимоги за іпотечними кредитами, у тому числі по іпотечному кредиту, позичальником якого є ОСОБА_1 , відомості про здійснення такого відступлення зареєстровані в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, що в підтверджується відповідним Витягом. (а.с. 52-58).

Ухвалою Івано-Франківського міського суду від 26 листопада 2015 року зупинено провадження у справі за позовом ПАТ Банк Фінанси та кредитдо набрання законної сили судовим рішення в господарській справі за позовом ПАТ Банк Фінанси та кредит до Державної іпотечної установи про визнання недійсним договору відступлення права вимоги №17/4-В від 11 лютого 2015 року (а.с.67).

Ухвалою господарського суду міста Києва 21.01.2016 року позов ПАТ Банк Фінанси та кредит до Державної іпотечної установи про визнання недійсним договору відступлення права вимоги №17/4-В від 11 лютого 2015 року залишено без розгляду (а.с.88).

Згідно автоматизованого розподілу справи від 19.05.2017 року у звязку з закінченням судді ОСОБА_2 пятирічного строку призначення на посаду, справу передано на розгляд судді Антоняку Т.М.

Ухвалою Івано-Франківського міського суду від 26 травня 2017 року прийнято справу до провадження та призначено справу до розгляду на 25 вересня 2017 року (а.с.77).

Матеріали справи не містять доказів того, що провадження в даній справі після його зупинення відновлено.

Із матеріалів справи вбачається, що судові засіданні призначені на 05.02.2018 року, 01.06.2018 року, 16.10.2018 року, 20.02.2019 року не відбулися у звязку з перебуванням головуючого в справі у відпустці та неявкою сторін.

14 травня 2019 року від представника ПАТ Банк Фінанси та кредит на адресу суду надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, а 30.09.2019 року клопотання про зупинення провадження в справі до виконання Державною іпотечною установою мирової угоди від 25.12.2015 року, затвердженої ухвалою Господарського суду м. Києва від 20.01.2016 року в справі № 910/21864/15, однак вказане клопотання судом не вирішено.

У судові засідання призначені на 01.10.2019 року та 03.12.2019 року сторони не зявилися.

Судові засідання по даній справі призначені на 19.03.2020 року, 05.05.2020 року, 26.05.2020 року та 01.07.2020 року були відкладені у звязку зі складною епідеміологічною ситуацією на період карантину.

Відповідно у судові засіданні призначені на 30.09.2020 та 01.12.2020 року сторони не зявилися, від представника відповідача ОСОБА_1 поступила заява про залишення позову ПАТ Банк Фінанси та кредит без розгляду.

Згідно з частинами 1 та 2 статті 211 ЦПК України розгляд справи відбувається в судовому засіданні. Про місце, дату і час судового засідання суд повідомляє учасників справи.

Як передбачено ч. 5 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Судом встановлено, що відповідно до договору відступлення прав вимоги №17/4-В від 11 лютого 2015 року Державна іпотечна установа є новим кредитором по кредитному договору укладеному між ПАТ Банк Фінанси та кредит та ОСОБА_1 від 01.11.2006 року.

У статті 204 ЦК України закріплено презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а створені обов`язки підлягають виконанню.

Доказів того, що у встановленому законом порядку договір відступлення прав вимоги №17/4-В від 11 лютого 2015 року визнаний недійсним суду не представлено.

Згідно зі статтею 55 ЦПК України у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу. Усі дії, вчинені в цивільному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку він замінив.

Правонаступництво - це перехід прав і обов`язків від одного суб`єкта до іншого.

Правонаступництво може бути універсальним або сингулярним. При сингулярному правонаступництві (часткове або одиничне) відбувається перехід від первісного кредитора новому кредитору лише окремих прав та обов`язків.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно ч.1 ст.512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою в тому числі внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином відступлення права вимоги, правонаступництва.

Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.516 ЦК України).

По своїй суті заміна кредитора в зобов`язанні внаслідок відступлення права вимоги є різновидом правонаступництва та можлива на будь-якій стадії процесу.

Матеріали справи не містять доказів того, що суд першої інстанції надсилав Державній іпотечній установі повідомлення про розгляд справи чи вступ у справу, а вона від цього відмовилася.

Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 09 вересня 2020 року у справі № 2-5541/21 (провадження № 61-7885св20).

Таким чином, у зв`язку з укладенням між ПАТ Банк Фінанси та Кредит та Державною іпотечною установою договору відступлення прав вимоги відбулась заміна кредитора у зобов`язанні, договір про відступлення прав вимоги недійсним не визнавався та не скасований, та за відсутності заперечення з боку Державної іпотечної установи про вступ у справу як правонастпника позивача, у суду першої інстанції були відсутні підстави для залишення позову ПАТ Банк Фінанси та Кредит без розгляду.

Відповідно до положень статті 379 ЦПК України підставою для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Оскільки суд дійшов помилкового висновку про наявність підстав для залишення позову без розгляду, то ухвала суду підлягає скасуванню з направленням справи в суд першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст.ст. 374, 379, 381384, 389, 390 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Державної іпотечної установи задовольнити.

Ухвалу Івано-Франківського міського суду від 01 грудня 2020 року скасувати, а справу направити в суд першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 22 квітня 2021 року.

Головуюча О.В. Пнівчук

Судді: Г.П. Мелінишин

О.О. Томин