Провадження №2/359/1363/2021
Справа №359/5395/20
17 серпня 2021 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі:
головуючого судді Журавського В.В.
при секретарі Алфімовій І.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Борисполі в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фактор Груп», приватного нотаріуса Броварського районного нотаріального округу Колейчика Володимира Вікторовича про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, -
І. Короткий зміст позовних вимог.
ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи.
У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_2 підтримав пред`явлений позов та просив суд його задовольнити. Проти ухвалення заочного рішення не заперечував.
Представник ТОВ «ФК «Фактор Груп» та приватний нотаріус Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчик В.В. у судове засідання також не з`явились та про своє ставлення до пред`явленого позову не повідомили. Про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином.
ІІІ. Процесуальні дії у справі.
Ухвалою судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 16 грудня 2020 року було відкрито провадження у цивільній справі та призначено підготовче засідання (а.с.79-80).
Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 07 липня 2021 року було закрито підготовче провадження та призначено цивільну справу до судового розгляду по суті (а.с.100).
Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 17 серпня 2021 року, занесеною до протоколу судового засідання, суд вирішив проводити заочний розгляд цивільної справи, на підставі ч.1 ст.280 ЦПК України.
IV. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.
15 листопада 2017 року позивач змінила своє прізвище з « ОСОБА_1 » на « ОСОБА_1 », що підтверджується копією свідоцтва про зміну імені (а.с.6).
Між сторонами по справі виникли правовідносини, які регулюються положеннями Закону України «Про нотаріат» та Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України №296/5 від 22 лютого 2012 року.
V. Норми права та судова практика, якими суд керується при вирішенні спору.
а. норми матеріального права.
У відповідності до ст.18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.
Відповідно до ст.87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Згідно з ч.1 ст.88 цього Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років.
З урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87,88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто, боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Підставами оскарження виконавчих написів може бути як порушення нотаріусом процедури вчинення напису (наприклад, неповідомлення боржника про вимогу кредитора), так і неправильність вимог кредитора.
Саме такі правові висновки містяться у постановах Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі №14-10цс18 та від 04 липня 2018 року у справі №14-154цс18.
б. норми процесуального права.
Згідно з ч.1 та ч.6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до ч.4 ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
VI. Мотиви, якими керується суд при вирішенні спору.
Зі змісту спірного виконавчого напису вбачається, що під час його вчинення приватний нотаріус Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчик В.В. застосував п.2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172.
Із моменту прийняття цієї постанови і до 10 грудня 2014 року була чинною редакція Переліку, згідно якої стягнення кредитної заборгованості на підставі виконавчих написів було можливе тільки за нотаріально посвідченими угодами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також звернення стягнення на заставлене майно (п.1 Переліку).
10 грудня 2014 року набула чинності постанова Кабінету Міністрів України №662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», якою, зокрема, Перелік був доповнений новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що виникають з кредитних правовідносин», яким створено можливість вчиняти виконавчі написи на кредитних договорах, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями (п.2 Переліку).
Таким чином, на день вчинення спірного виконавчого напису, діяла редакція Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172, яка не передбачала можливість вчинення виконавчого напису на договорі, який нотаріально не посвідчений.
Встановлено, що кредитний договір №142908 від 21 січня 2013 року, укладений між ПАТ «Терра Банк» та ОСОБА_1 , який був поданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально.
Тому під час вчинення спірного виконавчого напису недотримано умов його вчинення, а саме подання стягувачем документів на підтвердження безспірності заборгованості боржника.
Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 21 жовтня 2020 року в справі №172/1652/18.
Разом з цим, суд звертає увагу на те, що приватний нотаріус є неналежним відповідачем у справі щодо визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. З цих підстав на нього не можуть бути покладені зобов`язання зі сплати судового збору.
Відповідне роз`яснення міститься у постанові Верховного Суду від 14 серпня 2019 року у справі №519/77/18.
VІI. Розподіл судових витрат між сторонами.
Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України з ТОВ «ФК «Фактор Груп» на користь позивача слід стягнути витрати на оплату судового збору у розмірі 840 гривень 80 копійок.
За змістом ч.1 та п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до п.1 ч.2 ст.137 ЦПК України розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Встановлено, що ОСОБА_1 понесла витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5000 гривень. Вказана обставина підтверджується договором про надання правової допомоги від 10 липня 2020 року, укладеним між нею та адвокатом Куколем В.В. (а.с.16), розрахунком суми витрат на правничу допомогу від 10 липня 2020 року (а.с.18), довідкою №37 від 10 липня 2020 року (а.с.17).
За змістом правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 21 січня 2021 року у справі 280/2635/20, витрати на професійну правову допомогу, підлягають відшкодуванню, незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною / третьою особою чи тільки має бути сплачено.
Позовні вимоги ОСОБА_1 були задоволені. Тому, суд приходить до висновку, що з ТОВ «ФК «Фактор Груп» на користь ОСОБА_1 підлягають стягненню також витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5000 гривень.
На підставі викладеного та керуючись п.2.3 розділу 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України №296/5 від 22 лютого 2012 року, ст.87, ч.1 ст.88 Закону України «Про нотаріат», ст.18 ЦК України, ч.1 та ч.6 ст.81, ч.1 ст.141, п.2 ч.1 ст.258, ч.1-ч.2 ст.259, ст.263-265, ст.268, ч.1 ст.280 ЦПК України, суд,
Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фактор Груп» на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 840 гривень 80 копійок та витрати на правничу допомогу в розмірі 5000 гривень.
Позивач: ОСОБА_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 .
Заочне рішення може бути переглянуте Бориспільським міськрайонним судом Київської області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Позивач має право на оскарження заочного рішення в загальному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Дата складення повного заочного рішення - 27 серпня 2021 року.
Суддя підпис
З оригіналом згідно:
Суддя Бориспільського міськрайонного суду В.В. Журавський