Справа № 367/5854/21
Провадження №2-з/367/351/2021
УХВАЛА

Іменем України

про забезпечення позову

25 серпня 2021 року суддя Ірпінського міського суду Київської області Саранюк Л.П., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Стандарт Білдінг» про забезпечення позову, -

в с т а н о в и в:

До Ірпінського міського суду Київської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Стандарт Білдінг» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про визнання недійсним правочинів, скасування записів та витребування майна із незаконного чужого володіння.

Також до суду надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Стандарт Білдінг» про забезпечення позову. З поданої заяви вбачається, що заявник просить суд накласти арешт та заборонити відчуження нерухомого майна у вигляді квартири АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 109, яка належить на праві приватної власності ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_1 ).

В судове засідання сторони не викликались.

Суд, дослідивши подану заяву, дійшов висновку, що подана заява не підлягає до задоволення з таких підстав.

З поданої заяви судом встановлено, що під час звірки Позивачем було виявлено, що під час розподілу збудованих квартир між учасниками спільної діяльності на дві збудовані квартири в будинку за адресою: АДРЕСА_2 без належних підстав було зареєстровано за ОСОБА_2 . Зокрема, право власності ОСОБА_2 на квартиру АДРЕСА_1 було зареєстровано 02.01.2020.

Згідно ч. 1 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Відповідно до ч.1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; 6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; 7) передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Цивільний процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову. Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути постановлено тільки відповідно до заявлених позовних вимог. Заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може привести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.

Однак, у порушення вищевикладеного заявником не надано доказів та не наведено обставини за яких невжиття заходів забезпечення позову у 2021 році може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду та поновлення порушених прав або інтересів Позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

На підставі вищевикладеного суд у задоволенні заяви про забезпечення позову відмовляє.

Керуючись ст.ст. 149 153, 260-261 ЦПК України, суд

ухвалив:

У задоволенні заяви - відмовити.

Копію ухвали направити заявнику для відому.

Апеляційна скарга на ухвалу Ірпінського міського суду Київської області подається до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не були вручена у день її проголошення або складення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: Л.П. Саранюк