Єдиний унікальний номер: 375/467/20
Провадження № 2/379/92/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 серпня 2021 року Таращанський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Зінкіна В.І.,

за участю секретаря судового засідання Мовчан М.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Таращі, в порядку загального позовного провадження, справу за уточненим позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Рокитне-цукор» про розірвання договору оренди землі,

ВСТАНОВИВ:

06.04.2020 року представник ОСОБА_1 адвокат Плаксій Р.В. звернувся до суду з даним позовом, в якому просить розірвати договір оренди земельної ділянки № б/н від 18.12.2015 року, укладений між ОСОБА_1 та ТОВ «Агрофірма «Рокитне-цукор» щодо земельної ділянки площею 3,7788 га з кадастроим номером :05:007:0002, право оренди за яким зареєстровано в Державному реєстрі прав на нерухоме майно 31.10.2016 року, номер запису про інше речове право 17266569, а також стягнути з ТОВ «Агрофірма «Рокитне-цукор» на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати в розмірі 5 000 грн. які підтверджуються рахунком фактури №30/Ц, додатком №1 до договору про надання правничої допомоги №30/Ц від 25.02.2020, квитанцією про оплату даних послуг від 28.02.2020, розрахунком витрат на підставі договору №30/Ц, актом про надання правничої допомоги від 06.04.2020 та 840 грн судового збору що підтверджуються квитанцією №5/КЗ від 12.03.2020.

Обгрунтовуючи позовні вимоги зазначив що між ОСОБА_1 та ТОВ «Агрофірма «Рокитне-цукор» 18.12.2015 року був укладений договір оренди землі № б/н.

Згідно вищезазначеного договору, а саме другого речення п. 12.5 містить окрему самостійну підставу для розірвання спірного договору, як зміна керівника (директора) юридичної особи - орендаря, тому у наведених умовах договору передбачається можливість розірвання договору на вимогу однієї із сторін.

На момент укладення договору оренди землі № б/н від 18.12.2015 року директором ТОВ «Агрофірма «Рокитне-цукор» був ОСОБА_2 . За відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, з 06.03.2018 року по 03.03.2020 року керівником ТОВ «Агрофірма «Рокитне-цукор» був ОСОБА_3 , а з 04.03.2020 року керівником орендаря є Страхар Олег Володимирович .

Керуючись п. 12.3 договору оренди, листами від 20.02.2020 року та від 11.03.2020 року орендодавець, з посиланнями на пункт 12.5 договору оренди земельної ділянки, просив розірвати даний договір за згодою сторін. Однак відповідач не надав відповіді на даний лист, договір оренди за згодою сторін не розірвав.

19.05.2020 року від представника ТОВ «Агрофірма «Рокитне-цукор» адвоката Квітіна Р.В. надійшов відзив на позовну заяву в якій зазначено що відповідно до ч. 2 ст. 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї їз сторін у разі істотного порушення договору іншою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. На їх думку ОСОБА_1 не надав доказів того, що від зміни керівника змінилась суть правовідносин сторін, розмір чи порядок виплати орендної плати та інші обставини внаслідок яких він зазнав шкоди, а тому просять відмовити в задоволенні позовних вимог.

04.01.2021 представник ОСОБА_1 адвокат Плаксій Р.В. звернувся до суду з заявою про зміну підстав позову якою просив доповнити підставу позову про розірвання договору оренди землі, вказавши додатковою підставою для розірвання договору - неналежне виконання договору. А саме відповідачем не було дотримано пункту 4.3 договору оренди землі а саме не виплачено орендну плату за 2020 рік. Також просив поновити строк для подачі такої заяви так як на момент подання позову позивачу не могло бути відомо про порушення відповідачем зобов`язання так як термін виконання останнього спливав лише 31.12.2020.

31.05.2021 року від представника позивача Плаксія Р.В. надійшла відповідь на відзив в якій зазначив, що відповідач доручив установі ПАТ «Укрпошта» вручити (виплатити) орендодавцю належну йому орендну плату за 2020 рік шляхом направлення поштового переказу 30.12.2020 відповідно. Однак «направлення поштового переказу на адресу орендодавця» не є тотожним з дією «перерахуванням на банківський рахунок орендодавця», але в даному випадку «отримання поштового переказу» є тотожним з «отриманням під розписку». Представник ПАТ «Укрпошта» вручив позивачу орендну плату 16.01.2021 року за 2020 рік, отже відповідачем порушено зобов`язання в частині своєчасної сплати орендної плати, хоча позивач не відмовлявся отримати її в період до 31.12.2020 року.

05.06.2021 року представника ТОВ «Агрофірма «Рокитне-цукор» Квітіна Р.В. надійшло заперечення в якому він зазначає що протягом 2020 року ОСОБА_1 не з`являвся до ТОВ «Агрофірма «Рокитне-цукор» за отриманням орендної плати а також не надав реквізитів свого банківського рахунку, то керівництвом ТОВ «Агрофірма «Рокитне-цукор» було прийнято рішення здійснити виплату шляхом поштового переказу через ПАТ «Укрпошта». Зокрема плата позивачу у розмірі 10 200,00 грн. (після вирахування податків) підтверджується копією списку згрупованих поштових переказів за грудень 2020 року, копією квитанції ПАТ «Укрпошта» №8367 від 30.12.2020 та копією платіжного доручення №51 від 30.12.2020 року. Враховуючи вищенаведене, представник відповідача вважає що в зв`язку з бездіяльністю позивача щодо отримання орендної плати, у відповідача не було іншого виходу як під кінець року (в межах строку визначеного п.4.3 Договору) здійснити поштовий переказ, а тому вважає що відповідачем було виконано свої зобов`язання, проте 16-ти денна затримка в отриманні орендної плати є наслідком бездіяльності позивача.

Сторони в судове засідання 18.08.2021 року не з`явились, про день, час та місце розгляду справи в силу ч. 1 ст. 128 ЦПК України повідомлені належним чином.

На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Судом встановлено, що між ОСОБА_1 та ТОВ «Агрофірма «Рокитне-цукор» було укладено договір оренди земельної ділянки № б/н від 18.12.2015 року.

Згідно вищезазначеного договору, а саме другого речення п. 12.5 містить окрему самостійну підставу для розірвання спірного договору, як зміна керівника (директора) юридичної особи - орендаря, тому у наведених умовах договору передбачається можливість розірвання договору на вимогу однієї із сторін.

На момент укладення договору оренди землі № б/н від 18.12.2015 року директором ТОВ «Агрофірма «Рокитне-цукор» був ОСОБА_2 . За відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, з 06.03.2018 року по 03.03.2020 року керівником ТОВ «Агрофірма «Рокитне-цукор» був ОСОБА_3 , а з 04.03.2020 року керівником орендаря є Страхар Олег Володимирович .

З вищезазначеного договору, а саме другого речення вбачається що п. 12.5 містить окрему самостійну підставу для розірвання спірного договору, як зміна керівника (директора) юридичної особи - орендаря, тому у наведених умовах договору передбачається можливість розірвання договору на вимогу однієї із сторін.

Частиною першою статті 2 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України (далі - ЗК України), ЦК України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

У частині першій статті 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

За приписами статті 1 Закону України «Про оренду землі», яка кореспондується з положеннями частини першої статті 93 ЗК України, орендою землі є засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Відповідно до статті 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

До загальних засад цивільного законодавства належить свобода договору (пункт 3 частини першої статті 3 ЦК України)

Тлумачення пункту 3 частини першої статті 3 та статті 627 ЦК України свідчить, що свобода договору має декілька складових, зокрема, свобода укладання договору, вибору контрагента, виду договору, визначення умов договору.

Згідно із частиною першою статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Відповідно до статті 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання, або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно із статтею 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.

Частинами третьою та четвертою статті 31 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що договір оренди землі може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом. Розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачено законом або цим договором.

Згідно пункту 12.5 договору оренди земельної ділянки від 18.12.2015 року договір може бути припинений достроково за взаємною згодою сторін або на вимогу однієї із сторін у випадках, передбачених законодавством України та цим договором, а в пункті 12.5 договору сторони погодили, що зміна директора підприємства-орендаря є підставою для розірвання цього договору.

Тобто наведеними умовами договору передбачена можливість його розірвання на вимогу однієї із сторін та визначенні підстави для такого розірвання, без необхідності встановлення будь-яких інших передумов, зокрема істотного порушення договору. Положення пунктів 12.3., 12.5. договору були погоджені сторонами на власний розсуд, не суперечать загальним засадам цивільного законодавства, не змінені та не визнані недійсними, а тому є обов`язковими для виконання сторонами правочину.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 14 листопада 2018 року у справі № 2-383/2010 (провадження № 14-308цс18) вказала, що стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі не спростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню.

Таку позицію висловив Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові № 375/278/20 від 16.06.2021 року.

Суд вважає необґрунтованим доводи уточненого позову щодо наявності підстави для розірвання договору - несплата орендної плати за 2020 рік, оскільки для розірвання необхідна систематична несплата.

Відповідно до положень статті 1 Закону України «Про оренду землі» оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Згідно статті 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Відповідно до частини першої статті 32 Закону України «Про оренду землі» на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, а також на підставах, визначених ЗК України та іншими законами України.

У пункті «д» частини першої статті 141 ЗК України визначено, що підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати.

Разом з тим згідно із частиною другою статті 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї зі сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Аналіз указаних норм дає підстави для висновку, що підставою для розірвання договору оренди землі є систематична несплата орендної плати. Зазначені положення закону вимагають систематичної (два та більше випадки) несплати орендної плати, передбаченої договором, як підстави для розірвання договору оренди.

Таку позицію висловив Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду в постанові № 484/3687/16-ц від 11.07.2018 року.

Оскільки, як в встановлено у судовому засіданні орендна плата за 2020 рік була вручена ОСОБА_1 16.01.2021, отже відсутня систематична несплата орендної плати

Таким чином, позов підлягає до задоволення, а договір від 18.12.2015 - до розірвання з підстави зміни керівника ТОВ «Агрофірма «Рокитне-Цукор».

Підлягають також до стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Рокитне-цукор» на користь ОСОБА_1 судові витрати: витрати на правову допомогу в розмірі 5 000 грн. які підтверджуються рахунком фактури №30/Ц, додатком №1 до договору про надання правничої допомоги №30/Ц від 25.02.2020, квитанцією про оплату даних послуг від 28.02.2020, розрахунком витрат на підставі договору №30/Ц, актом про надання правничої допомоги від 06.04.2020 та 840 грн судового збору що підтверджуються квитанцією №5/КЗ від 12.03.2020.

Керуючись ст.ст. 1, 2, 4, 24, 25, 31, 32 ЗУ «Про оренду землі», ст. 141 ЗК України, ст.ст. 3, 204, 259, 525, 626-629, 651 ЦК України, ст.ст. 3, 12, 13, 19, 81, 133, 141, 247, 258, 259, 263-265, 268, 352, 354 ЦПК України суд,

ВИРІШИВ:

Уточнений позов задовольнити у повному обсязі.

Розірвати договір оренди земельної ділянки № б/н від 18 грудня 2015 року, укладений між ОСОБА_1 та товариством з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Рокитне-цукор» щодо земельної ділянки площею 3,7788 га кадастровий номер :05:007:0002, право оренди за яким зареєстровано в Державному реєстрі прав на нерухоме майно 31.10.2016 номер запису про інше речове право 17266569.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Рокитне-цукор» на користь ОСОБА_1 судові витрати по оплаті судового збору у розмірі 840,80 грн (вісімсот сорок гривень вісімдесят копійок), та витрати, пов`язані з професійною правничою (правовою) допомогою в розмірі 5 000,00 грн (п`ять тисяч гривень 00 копійок), а всього 5 840,80 грн (п`ять тисяч вісімсот сорок гривень вісімдесят копійок).

Повне рішення складено 28.08.2021.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивні частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У відповідності до п.п. 15.5) п. 15 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України в редакції, яка набрала чинності з 15.12.2017, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Таращанський районний суд Київської області.

Відповідно до п. 3 розділу ХІІ Прикінцевих положень Цивільного процесуального кодексу України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Сторони справи:

позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ;

відповідач: товариство з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Рокитне-цукор», , місцезнаходження: вул. Ентузіастів, 6, смт Рокитне Білоцерківського району Київської області.

Головуючий:В. І. Зінкін