Справа № 515/806/21
Провадження № 2/515/1237/21
Татарбунарський районний суд Одеської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 серпня 2021 року. Татарбунарський районний суд Одеської області в складі:

головуючого - судді Тимошенка С.В.

за участю: секретаря судового засідання Комерзан Л.І.

відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Татарбунари Одеської області в по- рядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1

про зміну способу стягнення аліментів на неповнолітню дитину,

В С Т А Н О В И В:

19 липня 2021 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовною заявою, в якій просила змі- нити спосіб стягнення з ОСОБА_1 аліментів, згідно рішення суду у справі № 515/1876/18, та стягувати з відповідача на утримання дитини аліменти в розмірі 1/4 частини від усіх видів доходів щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнен- ня дитиною повноліття. В обґрунтування своїх позовних вимог посилалася на те, що 11.08.2017 р. між нею та відповідачем було укладено шлюб, від якого у них є дитина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . З березня 2018 року вони фактично припинили шлюбні відносини, прожи- вають окремо, спільного господарства не ведуть. Дитина проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні. Рішенням Татарбунарського районного суду Одесь-кої області від 08.05.2019 р у сп- раві № 515/1876/18 вирішено стягувати з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі 1200 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Відповідач не надає достатньої допомоги на ут римання дитини та не приймає участі у її вихованні.

Позивач, належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи (а.с.9, 14), у су- дове засідання не з`явилася, про причини неявки не повідомила, заяв, клопотань суду не надала.

Відповідач у судовому засіданні не визнав позовні вимоги, просив у їх задоволенні відмовити, пояснивши, що він не працює, постійного заробітку не має, його матеріальне становище з моменту ухвалення судом рішення про стягнення аліментів на утримання дочки не змінилося, але він як і ра ніше за рішенням суду сплачує аліменти на утримання дитини.

Заслухавши пояснення та доводи відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про наступне.

Копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 (а.с.6) підтверджується, що у сторін у справі від шлюбу є дитина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Як видно з копій: витягу з Державного демографічного реєстру щодо реєстрації місця прожива- ння та довідки про реєстрацію місця проживання особи (а.с.7, 8), ОСОБА_2 , позивач у спра- ві, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

На підставі рішення Татарбунарського районного суду Одеської області від 08.05.2019 р. (копія на а.с.18-19) з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 стягнуто аліменти на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі в розмірі 1200 грн. щомісяч- но, починаючи з 21.11.2018 р., до досягнення дитиною повноліття.

Відповідач з 2019 року офіційно не працевлаштований, що підтверджується індивідуальними ві домостями про застраховану особу - ОСОБА_1 з Реєстру застрахованих осіб Державного ре єстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (а.с.15-17).

Згідно ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуд- жуються у частині від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з бать- ків або інших законних представників дитини, разом з якими проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліме- нтів.

У відповідності до ч.1 ст.192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позо- вом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршен- ня або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Отже, зміна способу стягнення аліментів (ст.181 ч.3 СК України) і зміна визначеного раніше ро зміру аліментів (ст.192 ч.1 СК України) є різними правовими інститутами. Водночас, ці інститути тісно пов`язані, зазвичай зміна способу стягнення аліментів тягне і зміну розміру (збільшення, зме ншення) раніше обумовлених чи присуджених аліментів, зміна способу стягнення аліментів може слугувати засобом, методом зміни розміру стягуваних аліментів.

Саме зміну (збільшення) розміру раніше стягнутих аліментів через зміну способу їх стягнення мала на увазі ОСОБА_2 , пред`являючи позов, що розглядається. Підставами позову слугува- ли обставини, які, на думку позивача, тягнуть через зміну способу стягнення аліментів з ОСОБА_1 (з твердої грошової суми на частку від доходу) збільшення розміру аліментів, відповідна мета позову обумовлювалася цими підставами .

Відтак, право стягувача аліментів на пред`явлення вимоги про зміну способу стягнення алімен- тів і збільшення розміру аліментів унаслідок такої зміни не заперечується як таке. Зазначене, втім, не звільняє позивача від обов`язку діяти у межах, наданих йому актами цивільного законодавства, від обов`язку належного обґрунтування та доказування позову, зокрема, підстав і умов, необхід- них як для зміни способу стягнення аліментів, так і для збільшення їх розміру, яке не може ґрунту- ватися на припущеннях.

Поставивши перед судом питання про зміну способу стягнення раніше присуджених аліментів з твердої грошової суми на частку від заробітної плати (доходу) платника позивачу належало дово- дити передусім наявність у платника відповідного доходу як підставу для задоволення вимоги, для визначення розміру аліментів як частки відповідного доходу. Так само, зважаючи на пред`явлення позову з метою збільшення розміру стягуваних аліментів, належало доводити й інші обставини, які мають значення в такому спорі та передбачені, зокрема, ч.1 ст.182 СК України.

Розпорядившись своїми цивільними та процесуальними правами на власний розсуд, позивач не виконала вимог закону щодо належного обґрунтування та доказування позову. Слід зазначити, що у позові взагалі відсутнє обґрунтування зміни способу стягнення аліментів, не вбачаєть-ся з по- зову: яку мету позивач переслідує, звернувшись з цим позовом, та для чого це треба тощо.

Стягувач аліментів за наявності для того підстав не позбавлений права і в подальшому ставити питання про зміну розміру стягуваних аліментів зі зміною способу їх стягнення чи без такої зміни, а також вирішувати питання про стягнення заборгованості за аліментами чи діяти в інший перед- бачений законом спосіб на захист прав дитини.

Враховуючи, що доказів, які б були підставою для зміни способу стягнення аліментів на утри- мання дитини, суду не надано, а тому позивач не довів підстави позову про зміну способу стягнен- ня аліментів, визначених рішенням Татарбунарського районного суду Одеської області від 08.05. 2019 р., що є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог за необгрунтованістю.

На підставі викладеного, керуючись ст.180 СК України, ст.ст.76-81, 258, 259, 263-265, 268, 354 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1

про зміну способу стягнення аліментів на неповнолітню дитину відмовити за необґрунтованістю.

Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його про голошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учас- никами справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили піс- ля повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Вступну та резолютивну частину рішення оголошено 26.08.2021 р., а повний текст рішенням ви готовлено 31.08.2021 р.

Суддя Тимошенко С.В.