Справа № 279/1698/21
Провадження № 2-о/279/50/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 квітня 2021 року м.Коростень Житомирської області

Коростенський міськрайонний суд Житомирської області у складі судді Недашківської Л.А., з секретарем Подвисоцькою Т.В., розглянувши в порядку окремого провадження цивільну справу №279/1698/21 за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Приватне підприємство "Земельно-кадастрове бюро міста Коростеня" про встановлення факту, який має юридичне значення,

В С Т А Н О В И В:

Заявник ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про встановлення факту, який має юридичне значення, а саме: встановити факт, що він, заявник, згідно договору купівлі-продажу від 17.06.2004 року, посвідченого приватним нотаріусом Коростенського нотаріального округу Житомирської області Добролежею Л.Г., як покупець придбав у власність у продавця ОСОБА_2 житловий будинок та земельну ділянку, розташовану в АДРЕСА_1 площею 0,1207 га, в тому числі для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд - 0,1000 га та ведення особистого селянського господарства - 0,0207 га..

Подана заява обгрунтовується тим, що 17.06.2004 року заявник ОСОБА_1 уклав договір купівлі-продажу житлового будинку та земельної ділянки, розташованої в АДРЕСА_1 з ОСОБА_2 . На підставі договору купівлі-продажу будинку та земельної ділянки заявник звернувся до Коростенської міської ради про видачу державного акту на право власності на земельну ділянку. 18.06.2004 року він отримав державний акт серії ЖТ №148896 на право власності на земельну ділянку площею 0,1207 га, по АДРЕСА_1 для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд кадастровий номер :01:016:0034, який був зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів за №437.

З наміром продати частину земельної ділянки заявник звернувся за виготовленням технічної документації, на що отримав відмову, оскільки згідно довідки відділу ГУ Держгеокадастру у Коростенському районі у Житомирській області відомості про вищезазначену ділянку відсутні в Державному земельного кадастрі. Причиною цього явилось неправильне визначення площі земельної ділянки 0,1207 га з цільовим призначенням для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, що суперечить п.1.1 договору купівлі-продажу, в якому визначено, що земельна ділянка загальною площею 0,1207 га призначена для обслуговування житлового будинку (0,10 га) та ведення садівництва (0,0207 га). Оскільки зміст державного акту суперечив положенням законодавста, згідно якого площа земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку не може бути більшою як 0,10 га заявник звернувся до суду. Рішенням Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 02.02.2021 року Державний акт серії ЖТ №148896 на право власності на ім`я ОСОБА_1 на земельну ділянку площею 0,1207 га виданий 18.06.2004 року визнано недійсним.

За виготовленням документації на належні йому земельні ділянки з метою реєстрації свого права власності заявник звернувся до Приватного підприємства "Земельне-кадастрове бюро в м.Коростень", надавши необхідні доументи, а саме: договір купівлі-продажу від 17.06.2004 року, державний акт на право приватної власності на землю, виданий продавцеві ОСОБА_2 , копію рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 02.02.2021. Розглянувши документи заявника представники Приватного підприємства "Земельне-кадастрове бюро в м.Коростень" відмовили у виготовленні технічної документаціїї по даним документам з тих причин, що у відповідності до даних, зазначених у Державному акті на право власності на землю, виданому ОСОБА_2 , йому належала земельна ділянка площею 0,1207 га, з якою для ведення особистого селянського господарства 0,0207 га., для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських споруд - 0,1000 га. Однак нотаріус допустив описки в договорі купівлі-продажу від 17.06.2004 та вказав, що продавець ОСОБА_2 передав, покупець ОСОБА_1 прийняв у власність житловий будинок та 0,1207 га земельної ділянки у т.ч. для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд 0,10 га, а для ведення садівництва 0,0217, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Зміст договору купівлі-продажу від 17.06.2004 року суперечить даним, вказаним у державному акті на право приватної власності на землю, виданому продавцеві ОСОБА_2 в частині розміру земельної ділянки площею 0,0207 га та її цільового призначення, оскільки нотаріусом помилково вказано розмір ділянки 0,0217 га замість 0,0207 га та її цільове призначення: для ведення садівництва замість ведення особистого селянського господарства. В даний час виправлення допущених описок нотаріусом неможливо, так як останній припинив свою діяльність, тому заявник змушений в судовому порядку встановлювати факт придбання ним відповідно до договору купівлі-продажу від 17.06.2004 у ОСОБА_2 земельної ділянки, розміри та призначення якої відповідають правовстановлюючому документу ОСОБА_2 ..

Ухвалою Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 02.04.2021 року відкрито провадження у цивільній справі за вказаною заявою.

Заявник в судове засідання не з`явився, представник заявника подав заяву про розгляд справи за їх відсутність, подану заяву підтримав у повному обсязі та просив її задовольнити з викладених у заяві підстав.

Представник заінтересованої особи у судове засідання не з`явився, подав заяву в якій зазначив, не заперечує проти встановлення судом факту зазначеного заявником, розгляд справи просить провести за його відсутності.

Відповідно до ч.2 ст.247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши цивільну справу в межах заявлених вимог, повно, всебічно та об`єктивно дослідивши та оцінивши за своїм внутрішнім переконанням наявні в матеріалах справи докази як окремо, так і в їх сукупності, суд дійшов наступних висновків.

Згідно зі ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права і інтересу.

Судом встановлено, що 17.06.2004 року заявник ОСОБА_1 уклав договір купівлі-продажу житлового будинку та земельної ділянки, розташованої в АДРЕСА_1 з ОСОБА_2 . На даний час зазначений договір купівлі-продажу від 17.06.2004 року є єдиним правовстановлюючим документом, який підтверджує право власності заявника на придбану земельну ділянку і це право підлягає державній реєстрації, в якому нотаріус допустив описки та вказав, що продавець ОСОБА_2 передав, покупець ОСОБА_1 прийняв у власність житловий будинок та 0,1207 га земельної ділянки у т.ч. для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд 0,10 га, а для ведення садівництва 0,0217, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Зміст договору купівлі-продажу від 17.06.2004 року суперечить даним, вказаним у державному акті на право приватної власності на землю, виданому продавцеві ОСОБА_2 в частині розміру земельної ділянки площею 0,0207 га та її цільового призначення, оскільки нотаріусом помилково вказано розмір ділянки 0,0217 га замість 0,0207 га та її цільове призначення: для ведення садівництва замість ведення особистого селянського господарства. Тобто інформація в договорі купівлі-продажу від 17.06.2004 не відповідає змісту правовстановлюючого документу продавця, на підставі якого заявником було придбано земельну ділянку. В даний час виправлення допущених описок нотаріусом неможливо, так як останній припинив свою діяльність. За таких обставин, виникла необхідність в судовому порядку встановити факт придбання заявником відповідно до договору купівлі-продажу у ОСОБА_2 земельної ділянки, розміри та призначення якої відповідають правовстановлюючому документу ОСОБА_2 . В іншому порядку підтвердити вищезазначений юридичний факт, що має юридичне значення немає можливості, заявник звернувся до суду в порядку ст.315 ЦПК України.

Згідно зі ст.12, 13, 81 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених сторонами вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі; кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень; докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч.1 ст.293 ЦПК України в порядку окремого провадження розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно ч.2 ст.315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності та співставленні, належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, суд приходить до висновку, що в іншому порядку, окрім судового, заявник не зможе довести, що згідно договору купівлі-продажу від 17.06.2004 року, посвідченого приватним нотаріусом Коростенського нотаріального округу Житомирської області Добролежею Л.Г., він, як покупець придбав у власність у продавця ОСОБА_2 житловий будинок та земельну ділянку, розташовану в АДРЕСА_1 площею 0,1207 га, в тому числі для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд - 0,1000 га та ведення особистого селянського господарства - 0,0207 га та реалізувати своє право на розпорядження належним йому майном, а тому його права підлягають захисту у судовому порядку.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, визнається право людини на доступ до правосуддя, а за ст.13- на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред"явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення.

Встановлення вищевказаного факту заявнику необхідно для відчуження частини належного йому майна.

Суд вважає, що встановлення юридичного факту, про який просить заявник, знайшло повне підтвердження, і його об`єктивність не викликає в суду сумніву.

Керуючись ст.259, 265, 268, 273, 293, 294, 315-319, 354, 355 Цивільного процесуального кодексу України,

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення задовольнити.

Встановити, що ОСОБА_1 , згідно договору купівлі-продажу від 17.06.2004 року, посвідченого приватним нотаріусом Коростенського нотаріального округу Житомирської області Добролежею Л.Г., як покупець придбав у власність у продавця ОСОБА_2 житловий будинок та земельну ділянку, розташовану в АДРЕСА_1 площею 0,1207 га, в тому числі для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд - 0,1000 га та ведення особистого селянського господарства - 0,0207 га..

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку в 30-денний строк, який обчислюється з дня проголошення (складення) рішення. Учасник справи, якому рішення не було вручено у день його проголошення (складення), має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а в разі подання апеляційної скарги - після розгляду справи апеляційним судом, якщо рішення не було скасовано.

Сторони:

Заявник ОСОБА_1 , місце знаходження: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Заінтересована особа Приватне підприємство "Земельне кадастрове бюро місто Коростеня", місце знаходження: Житомирська область, м.Коростень, вул.І.Франка, 3б.

Суддя Недашківська Л.А.

копія згідно з оригіналом