Провадження № 2-о/592/161/21
УХВАЛА

20 серпня 2021 року м.Суми

Суддя Ковпаківського районного суду м. Суми Онайко Р.А., розглянувши заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа Відділ державної реєстрації актів цивільного стану Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у Сумській області про оголошення фізичної особи безвісти відсутньою,

встановив:

До суду надійшла заява ОСОБА_1 , заінтересована особа Відділ державної реєстрації актів цивільного стану Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у Сумській області про оголошення фізичної особи безвісти відсутньою, а саме просить визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 уродженця с. Карильське Короповського району Чернігівської області безвісно відсутнім.

Відповідно до ч.1 ст.43 ЦК України фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування.

Відповідно до ч. 3, 4 ст.294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом.

При вирішенні питання про відкриття провадження у справі встановлено, що вказана заява не відповідає вимогам ст.ст.175-177 ЦПК України.

Відповідно до ст.306 ЦПК України у заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою або оголосити її померлою; обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку.

Відповідно до ч.5 ст.177 ЦПК України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні у нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються вимоги (якщо додаються письмові докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Однак, до поданої заяви не додано інформації, яка є необхідною для розгляду справи і яка б підтверджувала неможливість отримання відомостей про місцезнаходження ОСОБА_2 , що не узгоджується з положеннями ст.ст.175, 177 ЦПК України.

До матеріалів заяви не додано належних та допустимих доказів того, що ОСОБА_2 має останнє місце реєстрації або постійне місце проживання у АДРЕСА_1 . До матеріалів додано докази, що він є власником частини домоволодіння за вказаною адресою, однак не його місце реєстрації.

Крім того, позивач посилається на те, що з відкритої бази даних «Вся Україна - жителі» вбачається, що особа з анкетними даними ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 можливо був зареєстрований АДРЕСА_2 , однак жодних доказів, щодо вжитих заходів з метою перевірки зазначеної інформації або звернення до «Центру надання адміністративних послуг у м.Харків» до юрисдикції якого відноситься вказана адреса, звернення з адвокатськими запитами, тощо до суду не надано.

Також до матеріалів справи не надано інформації, що рідня ОСОБА_2 зверталися до правоохоронних органів з заявами про зникнення ОСОБА_2 та вживання заявником заходів до розшуку особи, зокрема щодо перевірки викладених у заяві та додатках до неї інформації щодо можливості його проживання за місцем народження чи місцем притягнення до кримінальної відповідальності.

Предметом доказування в даній справі є: безвісна відсутність громадянина або оголошення його померлим; вживання заявником заходів до розшуку особи; неможливість встановлення місця знаходження даної особи; наявність обставин, що загрожували смертю фізичної особи, яка пропала безвісті; наявність обставин, що дають підставу припустити її загибель від певного нещасного випадку; існування обставин, що дають підставу вважати, що особа може умисно ховатися: знаходитися в розшуку, не бажає виплачувати аліменти або виконувати інші рішення суду тощо; відсутність спору про право.

Визнання особи померлою є крайньою мірою та потребує встановлення всіх об`єктивних обставин, що стали передумовою для такого звернення, з метою уникнення в подальшому негативних наслідків щодо переходу майнових прав особи, оголошеної померлою, у разі її появи. Обов`язок щодо доказування обставин, що підтверджують відсутність відомостей про місце перебування особи, яку заявник просить оголосити померлою, у місці її постійного проживання протягом трьох років, покладається чинним законодавством України саме на заявника.

Саме така правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 19.03.2018 року у справі № 638/18251/16-ц.

Відповідно до ч.1 ст.185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи вказані обставини, суддя приходить до висновку, що заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа Відділ державної реєстрації актів цивільного стану Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у Сумській області про оголошення фізичної особи безвісти відсутньою, залишити без руху, надавши заявнику строк для усунення недоліків заяви, а саме: викласти обставини, якими обґрунтовує свої вимоги та зазначити докази, що підтверджують вказані обставини, а саме: про вживання заявником заходів до розшуку особи, шляхом звернення до компетентних органів та в результаті яких встановити місце її перебування неможливо (відповіді на запити, листи, довідки з правоохоронних органів тощо), надати письмові докази, належним чином засвідчені у відповідності до вимог ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.175,177,185 ЦПК України, суддя

постановив:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа Відділ державної реєстрації актів цивільного стану Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у Сумській області про оголошення фізичної особи безвісти відсутньою- залишити без руху.

Запропонувати заявнику усунути недоліки позовної заяви протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Роз`яснити позивачу, що у разі не усунення недоліків позовної заяви у строк, встановлений судом, заява буде вважатися неподаною і повернеться позивачеві.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Р.А. Онайко