Справа № 347/1535/20
Провадження № 22-ц/4808/1232/21
Головуючий у 1 інстанції Гордій В. І.
Суддя-доповідач Девляшевський
У Х В А Л А

31 серпня 2021 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд в складі:

судді-доповідача Девляшевського В.А.,

суддів: Бойчука І.В., Фединяка В.Д.,

перевіривши апеляційну скаргу представника Сливінського О.А. в інтересах ОСОБА_1 на рішення Косівського районного суду, ухвалене головуючим суддею Гордій В.І. 31 травня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Рожнівської сільської ради об?єднаної територіальної громади Косівського району Івано-Франківської області про визнання протиправним та скасування рішення, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та стягнення моральної шкоди,

в с т а н о в и в:

Рішенням Косівського районного суду від 31 травня 2021 року позов ОСОБА_1 до Рожнівської сільської ради об?єднаної територіальної громади Косівського району Івано-Франківської області позов задоволено частково. Поновлено позивачу строк для звернення до суду з вказаним позовом, як пропущений з поважних причин. Змінено дату звільнення ОСОБА_1 з посади директора комунального підприємства «Рожнівська ОТГ» відповідно до ст. 38 КзПП України, з 30 червня 2020 року на 17 липня 2020 року. В решті позову відмовлено.

На зазначене рішення суду представником ОСОБА_1 адвокатом Сливінським О.А. подано апеляційну скаргу, яка ухвалою апеляційного суду від 19 липня 2021 року була залишена без руху з підстав несплати судового збору.

Згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення копію вказаної вище ухвали ОСОБА_1 отримав 24.07.2021. Проте, у встановлений строк вимоги, вказані в ухвалі, не виконав. Крім того, апелянтом не подано заяву про продовження строку на усунення вказаних недоліків.

Згідно з частиною першою ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

У рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С. А. проти Іспанії» ЄСПЛ вказав, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Крім того, як зазначено у рішеннях ЄСПЛ від 26 квітня 2007 року у справі «Олександр Шевченко проти України» та від 14 жовтня 2003 року у справі «Трух проти України» сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (рішення).

З огляду на вищенаведене, вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов`язком осіб, які беруть участь у справі.

В свою чергу за змістом приписів статей 94, 116, 117 Кодексу законів про працю України та статей 1, 2 Закону України від 24 березня 1995 року № 108/95-ВР «Про оплату праці» середній заробіток за час вимушеного прогулу за своєю правовою природою є спеціальним видом відповідальності роботодавця та не входить до структури заробітної плати.

Пільга щодо сплати судового збору, передбачена пунктом 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», згідно з якою від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі, не поширюється на вимоги позивачів про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні (або за час вимушеного прогулу) під час розгляду таких справ в усіх судових інстанціях.

Такий правовий висновок міститься у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі № 910/4518/16 (провадження № 12-301гс18).

Касаційний цивільний суд у складі Верховного суду у своїй постанові від 28 листопада 2018 року у справі № 761/11472/15-ц дійшов до висновку, що позовна вимога про відшкодування моральної шкоди, яка визначена у грошовому вимірі, є майновою вимогою. А тому за неї підлягає сплаті судовий збір як за позовну вимогу майнового характеру згідно абз. 3 пп. 1 п.1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», який складає 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Таким чином, оскільки апелянтом у встановлений судом строк не усунуто недоліки, не сплачено судовий збір, а апеляційним судом вжито всі передбачені нормами ЦПК України заходи для повідомлення ОСОБА_1 про залишення його апеляційної скарги без руху, апеляційну скаргу відповідно до вимог ст.ст.185, 357 ЦПК слід вважати неподаною та повернути.

При цьому слід зауважити, що повернення апеляційної скарги не перешкоджає повторному зверненню із скаргою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення скарги.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст.185, 357 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу представника Сливінського О.А. в інтересах ОСОБА_1 на рішення Косівського районного суду від 31 травня 2021 року вважати неподаною та повернути апелянтові.

Ухвала набирає законної сили з часу постановлення, однак може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Суддя-доповідач В.А. Девляшевський

Судді: І.В. Бойчук

В.Д. Фединяк