Справа № 452/1692/19 Головуючий у 1 інстанції: Карнасевич Г.І.
Провадження № 22-ц/811/2697/20 Доповідач в 2 інстанції: Шеремета Н.О.
Провадження № 22-ц/811/2700/20
Провадження № 22-ц/811/2701/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 серпня 2021 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Шеремети Н.О.

суддів: Ванівського О.М., Цяцяка Р.П.

секретаря: Івасюти М.В.

з участю: ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_1 на рішення Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 17 червня 2020 року, на ухвалу Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 07 липня 2020 року та на додаткове рішення Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 17 липня 2020 року,

ВСТАНОВИВ:

у травні 2019 року ОСОБА_2 звернувся з позовом до ОСОБА_1 , Ралівської сільської ради Самбірського району Львівської області, третіх осіб: Головного управління Держгеокадастру у Львівській області, Державного реєстратора в особі Самбірської районної державної адміністрації про визнання незаконним та скасування рішення органу місцевого самоврядування, скасування речових прав на нерухоме майно.

В обґрунтування позовних вимог, покликається на те, що ОСОБА_2 , як спадкоємцю після смерті ОСОБА_3 , та ОСОБА_1 , як спадкоємцю після смерті ОСОБА_4 , належить на праві спільної часткової власності (в рівних частках по 1/2) житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , а також земельна ділянка, на якій знаходиться успадкований житловий будинок. Однак відповідач обмежив його у праві користування і житловим будинком, і земельною ділянкою, повідомивши про те, що він приватизував присадибну земельну ділянку в цілому. Оспорюваним ним рішенням Ралівської сільської ради народних депутатів Самбірського району Львівської області № 59 від 16 лютого 1996 року «Про видачу державних актів на право приватної власності на землю» земельну ділянку, площею 0,48 га, що знаходиться по АДРЕСА_1 передано у власність ОСОБА_1 . Вважає, що при переході права власності на житловий будинок і господарські будівлі та споруди до кількох власників, а також при переході права власності на частину будинку в разі неможливості поділу земельної ділянки між власниками без шкоди для її раціонального використання, земельна ділянка переходить у спільне користування власників цих об`єктів. З наведених підстав, з врахуванням заяви про уточнення позовних вимог, просить визнати незаконним та скасувати рішення Ралівської сільської ради народних депутатів № 59 від 16 лютого 1996 року «Про видачу державних актів на право приватної власності на землю» в частині передачі у власність ОСОБА_1 земельної ділянки загальною площею 0,48 га.; визнати незаконним та скасувати Державний акт на право приватної власності на землю серії ЛВ № 00342, виданий Ралівською сільською радою Самбірського району Львівської області 25.03.1996 року ОСОБА_1 на земельну ділянку площею 0,48 га, а саме: 0,12 га для будівництва і обслуговування житлового будинку (присадибна ділянка) та площею 0,36 га для ведення особистого селянського господарства, а також скасувати запис про Державний акт на право приватної власності на землю серії ЛВ № 00342 в Книзі реєстрації Державних актів на право приватної власності на землю за № 180; скасувати державну реєстрацію земельної ділянки в Державному земельному кадастрі України, яка проведена 23.06.2016 року щодо земельної ділянки площею 0,12 га для будівництва і обслуговування житлового будинку (присадибна ділянка), кадастровий номер :10:000:0670, земельної ділянки площею 0,36 га для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер :10:000:0671, які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 за ОСОБА_1 ; скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 33292509 від 30.12.2016 року, державного реєстратора Самбірської районної державної адміністрації Біловус Ольги Анатоліївни та запис про державну реєстрацію речових прав в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно ОСОБА_1 на земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер :10:000:0671, площею 0,36 га, яка знаходиться за адресою: Львівська обл., Самбірський р-н, с. Нагірне, номер запису про право власності 18423265;скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 33291852 від 30.12.2016 року, державного реєстратора Самбірської районної державної адміністрації Біловус Ольги Анатоліївни та запис про державну реєстрацію речових прав в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно ОСОБА_1 на земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку (присадибна ділянка), кадастровий номер :10:000:0670, площею 0,12 га, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , номер запису про право власності 18422487

У липні 2019 року ОСОБА_1 звернувся із зустрічним позовом до ОСОБА_2 , Ралівської сільської ради Самбірського району Львівської області, третіх осіб: Державного реєстратора в особі Самбірської районної державної адміністрації, Головного управління Держгеокадастру у Львівській області про визнання незаконним та скасування рішення органу місцевого самоврядування, Державного акту на право приватної власності на землю.

В обгрунтування позовних вимог покликається на те, що рішенням Ралівської сільської ради народних депутатів Самбірського району Львівської області від 28 березня 2001 року передано безкоштовно у приватну власність ОСОБА_5 земельну ділянку площею 0,25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель по АДРЕСА_1 . Приймаючи оспорюване рішення Ралівська сільська рада народних депутатів діяла неправомірно, оскільки передала у власність ОСОБА_5 зайняту земельну ділянку, що на цей час вже належала йому на праві власності на підставі Державного акту на право приватної власності на землю. Зазначає, що його право власності на земельні ділянки площею 0,12 га для будівництва і обслуговування житлового будинку та площею 0,36 га для ведення особистого селянського господарства припинено не було, відтак Ралівська сільська рада народних депутатів Самбірського району Львівської області не вправі була розпоряджатися цією земельною ділянкою. Вважає, що Державний акт на право приватної власності на землю серія II-ЛВ № 059463 Ралівською сільською радою народних депутатів не видавався, оскільки не вказано дати його видачі та такий не був зареєстрований у Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю, що свідчить про недотримання форми його видачі, що, на його думку, є самостійною підставою для його недійсності. З наведених підстав просить визнати незаконним та скасувати рішення Ралівської сільської ради народних депутатів Самбірського району Львівської області від 28 березня 2001 року про передачу земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель площею 0,25 га в селі Нагірне, Самбірського району Львівської області ОСОБА_5 ; визнати незаконним та скасувати Державний акт на право приватної власності на землю серія II-ЛВ № 059463, виданий ОСОБА_5 на земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель площею 0,25 га в селі Нагірне, Самбірського району Львівської області.

Рішенням Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 17 червня 2020 року, з врахуванням ухвали Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 07 липня 2020 року про виправлення описки, позов ОСОБА_2 задоволено, зустрічний позов ОСОБА_1 задоволено.

Додатковим рішенням Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 17 липня 2020 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , Ралівської сільської ради Самбірського району Львівської області, третіх осіб Головного управління Держгеокадастру у Львівській області, Державного реєстратора в особі Самбірської районної державної реєстрації про визнання незаконним та скасування рішення органу місцевого самоврядування та скасування речових прав на нерухоме майно задоволено.

Визнано незаконним та скасовано рішення Ралівської сільської ради Самбірського району Львівської області від 16.02.1996 року № 59 «Про видачу Державних актів на право приватної власності на землю» в частині передачі у власність ОСОБА_1 земельної ділянки 0,48га.

Визнано незаконним та скасовано Державний акт на право приватної власності на землю серії ЛВ № 00342, який було видано Ралівською сільською радою Самбірського району Львівської області 25.03.1996 року ОСОБА_1 на земельну ділянку 0,48га, а саме: 0,12га, для будівництва і обслуговування житлового будинку (присадибна ділянка) та 0,36га, для ведення особистого селянського господарства, а також скасовано запис про Державний акт на право приватної власності на землю серії ЛВ № 00342 в Книзі реєстрації Державних актів на право приватної власності на землю за № 180.

Скасовано державну реєстрацію земельної ділянки в Державному земельному кадастрі України, яка проведена 23.06.2016 року, відносно:

- земельної ділянки площею 0,12га, для будівництва і обслуговування житлового будинку (присадибна ділянка), кадастровий номер :10:000:0670;

- земельної ділянки площею 0,36га, для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер :10:000:0671, які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , за ОСОБА_1 .

Скасовано рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 33292509 від 30.12.2016 року, державного реєстратора Самбірської районної державної адміністрації Біловус Ольги Анатоліївни та запис про державну реєстрацію речових прав в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно ОСОБА_1 на земельну ділянку призначенням для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер :10:000:0671, площею 0,36га, яка знаходиться за адресою: Львівська область, Самбірський район, с. Нагірне, номер запису про право власності 18423265.

Скасовано рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 33291852 від 30.12.2016 року, державного реєстратора Самбірської районної державної адміністрації Біловус Ольги Анатоліївни та запис про державну реєстрацію речових прав в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно ОСОБА_1 на земельну ділянку призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна земельна ділянка), кадастровий номер :10:000:0670, площею 0,12га, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , номер запису про право власності 18422487.

Зустрічний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Ралівської сільської ради Самбірського району Львівської області, третіх осіб Державного реєстратора в особі Самбірської районної державної реєстрації, Головного управління Держгеокадастру у Львівській області про визнання незаконним та скасування рішення органу місцевого самоврядування, Державного акту на право приватної власності на землю задоволено.

Визнано незаконним та скасовано рішення Ралівської сільської ради Самбірського району Львівської області від 28 березня 2001 року про передачу земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель площею 0,25га в с. Нагірне Самбірського району Львівської області у власність ОСОБА_5 .

Визнано незаконним та скасовано Державний акт на право приватної власності на землю серія II-ЛВ № 059463, виданий ОСОБА_5 на земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель площею 0,25га в с. Нагірне Самбірського району Львівської області.

Рішення суду, ухвалу суду та додаткове рішення суду оскаржив ОСОБА_1 , в апеляційній скарзі покликається на те, що рішення суду є незаконним та необгрунтованим, ухваленим з порушенням норм матеріального та процесуального права. На думку апелянта відсутність в Управлінні Держгеокадастру Самбірського району Львівської області матеріалів технічної документації по виготовленню ОСОБА_1 . Державного акту на право приватної власності на землю не слід вважати доказом тієї обставини, що така документація не виготовлялася, а ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, такі помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються. Зазначає, що у Ралівської сільської ради народних депутатів Самбірського району Львівської області не було підстав для відмови у передачі ОСОБА_1 земельних ділянок площею 0,12 га для будівництва і обслуговування житлового будинку (присадибна ділянка) та 0,36 га для ведення особистого селянського господарства, оскільки такі були вільними, ними ніхто не користувався, тому права ОСОБА_2 ніяким чином не є порушеними. Зазначає, що саме він був власником вищезазначених земельних ділянок протягом дев`ятнадцяти років ще до моменту набуття ОСОБА_2 права власності на 1/2 частину будинку по АДРЕСА_1 . Стверджує, що ОСОБА_2 не був власником частини будинку на момент прийняття рішення Ралівської сільської ради народних депутатів Самбірського району Львівської області від 16.02.1996 року № 59 «Про видачу Державних актів на право приватної власності на землю», не набув в порядку спадкування права на оскарження цього рішення, тому обрав неналежний спосіб захисту свого права на набуття у власність земельної ділянки. Стверджує, що оскільки в Ралівській сільській раді відсутній оригінал рішення від 28 березня 2001 року та протокол про виділення ОСОБА_5 земельної ділянки по АДРЕСА_1 , площею 0,25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель, то Ралівською сільською радою народних депутатів не приймалося рішення про виділення земельної ділянки ОСОБА_5 та Державний акт на землю серії II-ЛВ №059463 їй не видавався. Апелянт вважає, що суд не вправі змінювати резолютивну частину рішення, оскільки це суперечить ст. 268, 269 ЦПК України. Вирішуючи питання про виправлення описок суд лише усуває неточності, які впливають на можливість реалізації судового рішення. Вважає, що виправлення змісту суті судового рішення, яке повністю змінює результат розгляду справи із відмови у задоволенні первісних і зустрічних вимог на задоволення тих же первісних та зустрічних вимог, не слід вважати, як виправлення описки, а зміною результату розгляду справи. Стверджує, що додаткове рішення суду повинно бути скасоване, оскільки воно не відповідає вимогам ст. 270 ЦПК України та суперечить основному рішенню від 17 червня 2020 року. З наведених підстав просить рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_2 відмовити, а зустрічний позов ОСОБА_1 задовольнити, скасувати ухвалу про виправлення описки та додаткове рішення суду.

Будучи належним чином повідомленим про судове засідання, ОСОБА_2 до суду не з`явився, звернувся з клопотанням про відкладення розгляду справи, у зв`язку з виїздом за кордон, на підтвердження чого не надав суду належних доказів.

Ралівська сільська рада Самбірського району Львівської області, Головне управляння Держгеокадастру у Львівській області, державний реєстратор в особі Самбірської райдержадміністрації, будучи належним чином повідомленими про судове засідання, до суду апеляційної інстанції не з`явилася, про причини неявки суд не повідомили.

Якщо представники сторін чи інших учасників судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Отже, неявка учасника судового процесу у судове засідання, за умови належного повідомлення сторони про час і місце розгляду справи не є достатньою підставою для відкладення розгляду справи.

Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 01 жовтня 2020 року у справі № 361/8331/18.

Враховуючи те, що всі учасники справи належним чином повідомлені про судове засідання, з огляду на те, що явка до суду апеляційної інстанції не є обов`язковою, враховуючи те, що справа протягом тривалого часу знаходиться в провадженні апеляційного суду, враховуючи достатність матеріалів для її розгляду, колегія суддів ухвалила розглядати справу у відсутності осіб, що не з`явилися.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення ОСОБА_1 на підтримання доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду, ухвали суду та додаткового рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційних скарг, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає до задоволення з огляду на таке.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно зі ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Частина 3 ст. 3 ЦПК України передбачає, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. (ч.1 ст. 13 ЦПК України).

Частина 3 ст. 12 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно ч.1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з положеннями ч. ч. 1- 4 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Частина 1 ст. 81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, а відповідно до ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.( ч. 1 ст. 89 ЦПК України).

Дані правовідносини регулюються Конституцією України, ЗК України (в редакції 18.12.1990р., діючим на час виникнення спірних правовідносин), чинним ЗК України, ЦК України та іншими нормативними актами.

Частина друга статті 19 Конституції України передбачає, що органи, зокрема, місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 2 ст. 14 Конституції України та ч. 2 ст. 1 ЗК України, право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до Закону.

Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно зі ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, яка необхідна для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 ЗК України (редакції 18.12.1990р.) до відання сільських, селищних і міських районного підпорядкування Рад народних депутатів у галузі регулювання земельних відносин на їх території належить, в тому числі, передача земельних ділянок у власність, надання їх у користування, в тому числі, на умовах оренди, у порядку, встановленому статтями 17 і 19 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 17 ЗК України (редакції 18.12.1990р.) передача земельних ділянок у колективну та приватну власність провадиться Радами народних депутатів, на території яких розташовані земельні ділянки. Громадяни, заінтересовані у передачі їм у власність земельних ділянок із земель запасу, подають заяву про це до сільської, селищної, міської, а у разі відмови - до районної, міської, в адміністративному підпорядкуванні якої є район, Ради народних депутатів за місцем розташування земельної ділянки. У заяві зазначаються бажані розмір і місце розташування ділянки, мета її використання і склад сім`ї.

Відповідна Рада народних депутатів розглядає заяву і у разі згоди передати земельну ділянку у власність громадянину замовляє землевпорядній організації розробку проекту її відведення. Проект відведення земельної ділянки погоджується з сільською (селищною) Радою народних депутатів, з районними (міськими) землевпорядним, природоохоронним і санітарним органами, органом архітектури і подається до районної (міської) Ради народних депутатів для прийняття рішення про передачу громадянину земельної ділянки у власність.

Передача у власність земельної ділянки, що була раніше надана громадянину, провадиться сільськими, селищними, міськими Радами народних депутатів за місцем розташування цієї ділянки для: ведення селянського (фермерського) господарства у розмірі згідно з статтею 52 цього Кодексу; ведення особистого підсобного господарства у розмірі згідно з статтею 56 цього Кодексу; будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель (присадибна ділянка), садівництва, дачного і гаражного будівництва у розмірах згідно із статтями 57 і 67 цього Кодексу.

Зазначені земельні ділянки передаються у власність на підставі заяви громадянина і матеріалів, що підтверджують її розмір (земельно-кадастрова документація, дані бюро технічної інвентаризації, правлінь товариств і кооперативів тощо).

Передача у власність громадян земельних ділянок, що перебувають у власності або користуванні інших громадян чи юридичних осіб, провадиться місцевими Радами народних депутатів після вилучення (викупу) їх у порядку, встановленому статтями 31 і 32 цього Кодексу.

Статтею 22 ЗК України (в редакції 18.12.1990р.) визначено, що право власності на землю або право користування наданою земельною ділянкою виникає після встановлення землевпорядними організаціями меж земельної ділянки в натурі (на місцевості)і одержання документа, що посвідчує це право.

Право власності або право постійного користування землею посвідчується державними актами, які видаються і реєструються сільськими, селищними, міськими, районними Радами народних депутатів (ст.23 ЗК України редакції 18.12.1990р.).

Відповідно до ч. 1 ст.30 ЗК України при переході права власності на будівлю і споруду разом з цими об`єктами переходить у розмірах, передбачених статтею 67 цього Кодексу, і право власності або право користування земельною ділянкою без зміни її цільового призначення і, якщо інше не передбачено у договорі відчуження - будівлі та споруди.

Статтями 28-31 ЗК України (в редакції 18.12.1990р.) визначено підстави та порядок припинення права власності

Згідно з ч. 1 ст. 56 ЗК України (в редакції 18.12.1990р.) для ведення особистого підсобного господарства громадянам за рішенням сільської, селищної, міської Ради народних депутатів передаються безплатно у власність земельні ділянки, в межах

населених пунктів, у розмірах, вказаних у земельно-облікових документах, або надаються безплатно у власність у розмірі не більше 0,6 гектара.

Частини 1, 2 ст. 67 ЗК України (редакції 18.12.1990р.) передбачали, що громадянам за рішенням сільської, селищної, міської Ради народних депутатів передаються у власність або надаються у користування земельні ділянки для будівництва індивідуальних жилих будинків, господарських будівель, гаражів і дач. Розмір ділянок для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) повинен бути не більше: у сільських населених пунктах - 0,25 гектара.

З реєстраційного посвідчення, виданого 18.10.1991р. та свідоцтва про право на спадщину, виданого 16.10.1991 року, вбачається, що 1/2 житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , належала на праві власності ОСОБА_5 , а інша 1/2 частина - ОСОБА_4 .

Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності та свідоцтвом про право на спадщину за законом від 28.09.2015р. стверджується перехід прав власності на 1/2 частини вказаного вище будинку після смерті ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме, вказана частка в порядку спадкування була прийнята її чоловіком, ОСОБА_3 , а після його смерті, ІНФОРМАЦІЯ_2 успадкована їхнім сином, ОСОБА_2 .

За життя ОСОБА_5 набула у власність земельну ділянку, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується Державним актом на право приватної власності на землю серії ІІ-ЛВ №059463, виданим у 2001 році, копія якого долучена позивачем за первісним позовом до позовної заяви та завірена копія якого надана суду Головним управлінням Держгеокадастру у Львівській області.

З даного державного акту вбачається, що ОСОБА_5 набула у власність 0,25га земельної ділянки за вказаною адресою, з цільовим призначенням - для обслуговування житлового будинку згідно з рішенням ХVІІ - ї сесії ІІІ- го демократичного скликання Ралівської сільської ради народних депутатів Самбірського району Львівської області від 28.03.2001р.

В технічному звіті про виконані роботи по підготовці та видачі Державного акту на право приватної власності на землю та на право постійного користування землею гр. ОСОБА_5 , жительці с. Нагірне Ралівської сільської ради Самбірського району Львівської області, наявним є рішення сільської ради народних депутатів Самбірського району Львівської області від 28.03.2001р., яким ОСОБА_5 передано у власність 0,25 га земельної ділянки.

Представник Ралівської сільської ради Самбірського району Львівської області в суді першої інстанції пояснив, що такого рішення не існує, з листа Ралівської сільської ради Самбірського району Львівської області від 25.03.2021 року №414, долученого відповідачем в суді апеляційної інстанції, вбачається, що 28.03.2001 року ХУ11 сесією 111 демократичного скликання Ралівської сільської ради від 28.03.2001 року не приймалося рішення про виділення у приватну власність земельної ділянки ОСОБА_5 ; засідання виконавчого комітету Ралівської сільської ради 111 демократичного скликання 28.03.2001 року не відбувалось, відповідно рішення про виділення у приватну власність земельної ділянки ОСОБА_5 не приймалось.

Разом з тим, матеріали справи не містять інформації про підробку такого рішення, що по факту підробки даного документу вирішувалось питання про відкриття кримінального провадження.

Аналізуючи Ралівської рішення сільської ради (виконавчого комітету) Самбірського району Львівської області від 28.03.2001 року, слід зазначити, що рішення підписане головою та секретарем ради, містить гербову печатку Ралівської сільської ради.

У відповідності до п. 71 рішення Європейського суду з прав людини в справі «Рисовський проти України» від 20 січня 2012 року (остаточне) «Принцип належного урядування», зазначено, що ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються.

Суд першої інстанції вірно зазначив, що ОСОБА_5 про обставини відсутності такого рішення не могло бути відомо, вона, як фізична особа, будучи в похилому віці, отримавши таке рішення на бланку, з підписами та печаткою, не могла передбачити, що таке рішення Ралівською сільською радою не приймалося і що питання надання їй у власність земельної ділянки сільською радою не вирішувалось.

А відтак, колегія суддів вважає непідтвердженими доводи апелянта про те, що оспорюване ним рішення Ралівської сільської ради (виконавчого комітету) Самбірського району Львівської області 28.03.2001 року, сільською радою не приймалося.

Судом першої інстанції також встановлено, що земельна ділянка площею 0,48 га, що знаходиться в АДРЕСА_1 , у 1996 році була передана у власність ОСОБА_1 на підставі рішення сесії Ралівської сільської ради народних депутатів Самбірського району Львівської області від 16.02.1996 року №59.

Додатком до рішення №59 від 16.02.1996 р. підтверджується, що Ралівська сільська рада передала ОСОБА_1 земельну ділянку площею 0,48га без визначення цільового призначення.

Довідкою №1876 від 23.07.2019р., виданою цією сільською радою, та викопіюваннями з Генерального плану с. Нагірне від 1972 року та Генерального плану с. Нагірне 2013 року, земельна ділянка за адресою: АДРЕСА_1 , належала та належить до земель громадської та житлової забудови.

На підставі вищезгаданого рішення сільської ради народних депутатів ОСОБА_1 видано Державний акт на право приватної власності на землю серії ЛВ №00342 від 25.03.1996 року, з якого убачається, що у власність ОСОБА_1 передано земельну ділянку площею всього 0,48га для обслуговування житлового будинку та ведення особистого підсобного господарства, яка розташована на території с. Нагірне Ралівської сільської ради.

Державний акт на право приватної власності на землю серії ЛВ №00342 від 25.03.1996 року видано ОСОБА_1 на земельну ділянку площею 0.48 га в цілому.

Самбірський відділ Головного управління Держгеокадастру у Львівській області листами від 18.12.2019р. №1650/414-19-0.310 та від 20.12.2019р. №1657/414-19-0.310 повідомив про відсутність технічної документації по виготовленню Державного акту на право приватної власності на землю площею 0,48га, а також технічної документації із землеустрою для будівництва та обслуговування житлового будинку в АДРЕСА_1 , площею 0,12га з кадастровим номером :10:000:0670 та технічної документації із землеустрою для ведення особистого селянського господарства в с. Нагірне площею 0,36 га з кадастровим номером :10:000:0671 на громадянина ОСОБА_1 , однак Державний акт на право приватної власності на землю серії ЛВ №00342 був виданий ОСОБА_1 .

Разом з тим, з реєстраційного посвідчення від 18.04.2001р. та свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 29.03.2001р., убачається, що ОСОБА_1 лише у 2001 році набув у власність 1/2 частини житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 .

Тобто, на момент прийняття Ралівською сільською радою народних депутатів Самбірського району Львівської області рішення №59 від 16.02.1996 р., ОСОБА_1 ще не був власником 1/2 частини житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки власником 1/2 частини житлового будинку на момент прийняття цього рішення, був його батько, ОСОБА_4 , а його син, ОСОБА_1 успадкував 1/2 частину будинковолодіння лише у 2001 році.

На підставі вищенаведеного, безспірно встановлено, що Ралівська сільська рада Самбірського району Львівської області, усупереч вимог закону, розглядає заяву ОСОБА_1 і оспорюваним рішенням №59 від 16.02.1996 р. передає у власність ОСОБА_1 земельну ділянку площею 0,48 га, не зазначивши її цільове використання та з порушенням допустимих законом розмірів, без врахування наявності на такій житлового будинку та наявності двох співвласників, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , видає Державний акт на право приватної власності на землю серії ЛВ №00342, цільове призначення землі обслуговування житлового будинку та ведення особистого підсобного господарства, із зазначенням загальної площі, яка підлягає передачі 0.48 га.

А відтак, прийнявши рішення №59 від 16.02.1996 р. про передачу у власність ОСОБА_1 земельної ділянки для обслуговування житлового будинку та ведення особистого підсобного господарства загальною площею 0,48га, передавши у власність ОСОБА_1 земельну ділянку, на якій розташований житловий будинок АДРЕСА_1 , частина якого ним ще не була успадкована, Ралівська сільська рада народних депутатів діяла неправомірно, таке рішення є незаконним і підлягає скасуванню.

З огляду на вищенаведене, колегія суддів вважає, що Ралівська сільська рада народних депутатів, не змінивши цільового призначення земель, не врахувавши двох існуючих співвласників на житловий будинок АДРЕСА_1 , двічі приймає рішення про передачу однієї і цієї ж земельної ділянки, а саме, первинно передає у власність земельну ділянку ОСОБА_1 , який станом на 1996 рік ще не був співвласником житлового будинку АДРЕСА_1 , а відтак не міг претендувати на передачу йому у власність земельної ділянки з цільовим призначенням для обслуговування житлового будинку по АДРЕСА_1 , а в подальшому, за наявності у ОСОБА_1 . Державного акту на право приватної власності на землю серії ЛВ № 00342 на земельну ділянку площею 0.48 га, до складу якої входила і земельна ділянка для обслуговування житлового будинку по АДРЕСА_1 площею 0.12 га, приймає рішення про передачу у власність ОСОБА_5 земельної ділянки площею 0.25 га, до складу якої входила земельна ділянка для обслуговування житлового будинку по АДРЕСА_1 площею 0.12 га, не вилучивши таку у попереднього її власника, ОСОБА_1 .

Слід звернути увагу і на те, що незважаючи на те, що в рішенні Ралівської сільської ради народних депутатів від 16.02.1996 року №59 не зазначено, яка конкретно площа земельної ділянки передається ОСОБА_1 для обслуговування житлового будинку, а яка конкретно площа передається сільською радою для ведення особистого підсобного господарства, в плані зовнішніх меж земельної ділянки в Державному акті на право приватної власності на землю серії ЛВ №00342, виданому ОСОБА_1 , схематично зазначено, що площа земельної ділянки для обслуговування житлового будинку -0.12 га, а для ведення особистого підсобного господарства площа 0.36 га.

З огляду на те, що саме сільська рада, як власник землі, вправі вирішувати питання про передачу земельної ділянки у власність, визначати цільове призначення земельної ділянки, яка передається у власність та її площу, колегія суддів вважає, що за відсутності такого рішення Ралівської сільської ради були відсутніми підстави для зображення в плані зовнішніх меж земельної ділянки в Державному акті на право приватної власності на землю серії ЛВ №00342, виданому ОСОБА_1 , площі земельної ділянки для обслуговування житлового будинку -0.12 га, а для ведення особистого підсобного господарства площі 0.36 га.

А відтак, колегія суддів приходить до висновку про підставність позовних вимог ОСОБА_2 про визнання незаконним та скасування рішення Ралівської сільської ради Самбірського району Львівської області від 16.02.1996 року № 59 «Про видачу Державних актів на право приватної власності на землю» в частині передачі у власність ОСОБА_1 земельної ділянки 0,48га та визнання незаконним та скасування Державного акта на право приватної власності на землю серії ЛВ № 00342, виданого Ралівською сільською радою Самбірського району Львівської області 25.03.1996 року ОСОБА_1 на земельну ділянку 0,48га, та задоволення зустрічного позову ОСОБА_1 про визнання незаконним та скасування рішення Ралівської сільської ради Самбірського району Львівської області від 28 березня 2001 року про передачу земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель площею 0,25га в с. Нагірне Самбірського району Львівської області у власність ОСОБА_5 , визнання незаконним та скасування Державного акту на право приватної власності на землю серія II-ЛВ № 059463, виданого ОСОБА_5 на земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель площею 0,25га в с. Нагірне Самбірського району Львівської області.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 надав будівельний паспорт земельної ділянки, виготовлений у 1995 році, в якому міститься рішення виконавчого комітету Ралівської сільської ради народних депутатів №100 від 19.10.1994 року «Про виділення земельної ділянки ОСОБА_1 під індивідуальне житлове будівництво в с. Нагірне», пунктом 1 якого передбачено вилучити 0.08 га землі в гр. ОСОБА_4 під індивідуальне житлове будівництво без компенсації, а відповідно до п. 2 виділено ОСОБА_1 земельну ділянку під індивідуальне житлове будівництво в АДРЕСА_1 площею 0.08 га.

На думку колегії суддів будівельний паспорт земельної ділянки не є беззаперечним доказом законності рішення Ралівської сільської ради народних депутатів Самбірського району Львівської області від 16.02.1996 року №59, оскільки наявними є розбіжності у площі земельної ділянки з цільовим призначенням для будівництва житлового будинку, рішення №100 від 19.10.1994 року не містить достатньої, безспірної інформації, за рахунок яких земель вилучалася у ОСОБА_4 0.08 га землі, доказів належності лише ОСОБА_4 земельної ділянки, за рахунок якої відбулося вилучення земельної ділянки площею 0.08 га, не зазначено цільове призначення земельної ділянки, за рахунок якої відбулося вилучення 0.08 га землі.

З інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта №162414568 та №162415199 стверджується, що за ОСОБА_1 , зареєстровано право власності на:

-земельну ділянку призначенням для ведення особистого селянського господарства, площею 0,36га, кадастровий номер :10:000:0671, розташованою за адресою: Львівська область, Самбірський район, с. Нагірне. Державну реєстрацію речових прав проведено 23.12.2016р., підстава виникнення права власності: Державний акт на право приватної власності на землю серії ЛВ №00342, виданого 25.03.1996 року Ралівською сільською радою Самбірського району Львівської області;

-земельну ділянку призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), площею 0,12га, кадастровий номер :10:000:0670, розташованою за адресою: АДРЕСА_1 .

Підставою для реєстрації таких прав був, в тому числі і Державний акт на право приватної власності на землю серії ЛВ №00342.

Визнання незаконним та скасування Державного акту на право приватної власності на землю серії ЛВ №00342, виданого 25.03.1996 року Ралівською сільською радою народних депутатів Самбірського району Львівської області ОСОБА_1 , є підставою для задоволення позовних вимог ОСОБА_2 про скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 33292509 від 30.12.2016 року, державного реєстратора Самбірської районної державної адміністрації Біловус Ольги Анатоліївни та запису про державну реєстрацію речових прав в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно ОСОБА_1 на земельну ділянку призначенням для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер :10:000:0671, площею 0,36га, яка знаходиться за адресою: Львівська область, Самбірський район, с. Нагірне, номер запису про право власності 18423265 та рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 33291852 від 30.12.2016 року, державного реєстратора Самбірської районної державної адміністрації Біловус Ольги Анатоліївни та запису про державну реєстрацію речових прав в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно ОСОБА_1 на земельну ділянку призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна земельна ділянка), кадастровий номер :10:000:0670, площею 0,12га, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , номер запису про право власності 18422487, задоволення яких є підставою для відмови в задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_2 , оскільки колегія суддів вважає захищеними права та законні інтереси ОСОБА_2 в інший спосіб.

Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно п. 10 ч. 2 ст. 16 ЦК України, одним зі способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. ЦК України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

Пунктом «г» ч. 3 ст. 152 ЗК України передбачено, що захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування.

Частиною 1 ст. 393 ЦК України передбачено, що правовий акт органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, який не відповідає законові і порушує права власника, за позовом власника майна визнається судом незаконним та скасовується.

Доводи апелянта про відсутність порушень прав позивача ОСОБА_2 , а відтак і відсутність підстав для задоволення його позовних вимог, є необґрунтованими, спростовуються матеріалами справи, з яких безспірно вбачається, що оспорюване ОСОБА_2 рішення Ралівської сільської ради народних депутатів від 16.02.19916 року №59 та виданий ОСОБА_1 . Державний акт на право приватної власності на землю серії ЛВ №00342 на земельну ділянку площею 0.48 га, стосуються в тому числі і земельної ділянки для обслуговування житлового будинку АДРЕСА_2 частину якого успадкував ОСОБА_2 після смерті матері, ОСОБА_5 , а відтак він вправі претендувати на земельну ділянку, на якій розташований житловий будинок, 1/2 частину з якого він успадкував.

З оскаржуваного рішення Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 17.06.2020 року вбачається, що суд в мотивувальній частині оскаржуваного рішення дійшов до висновку про наявність підстав для задоволення первісного та зустрічного позовів, разом з тим в резолютивній частині зазначив про відмову в задоволенні первісного позову ОСОБА_2 в задоволенні та зустрічного позову ОСОБА_1 ..

Ухвалою Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 07.07.2020 року виправлено описку в даному рішенні, допущену з технічних причин, і резолютивну частину рішення викладено в наступній редакції:

«Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , Ралівської сільської ради Самбірського району Львівської області, третіх осіб Головного управління Держгеокадастру у Львівській області, Державного реєстратора в особі Самбірської районної державної реєстрації про визнання незаконним та скасування рішення органу місцевого самоврядування та скасування речових прав на нерухоме майно задовольнити.

Зустрічний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Ралівської сільської ради Самбірського району Львівської області, третіх осіб Державного реєстратора в особі Самбірської районної державної реєстрації, Головного управління Держгеокадастру у Львівській області про визнання незаконним та скасування рішення органу місцевого самоврядування, Державного акту на право приватної власності на землю задовольнити».

В подальшому суд ухвалив додаткове рішення по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , Ралівської сільської ради Самбірського району Львівської області, третіх осіб: Головного управління Держгеокадастру у Львівській області, Державного реєстратора в особі Самбірської районної державної реєстрації про визнання незаконним та скасування рішення органу місцевого самоврядування, скасування речових прав на нерухоме майно та зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Ралівської сільської ради Самбірського району Львівської області, третіх осіб: Державного реєстратора в особі Самбірської районної державної реєстрації, Головного управління Держгеокадастру у Львівській області про визнання незаконним та скасування рішення органу місцевого самоврядування, Державного акту на право приватної власності на землю та вирішив:

«Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , Ралівської сільської ради Самбірського району Львівської області, третіх осіб Головного управління Держгеокадастру у Львівській області, Державного реєстратора в особі Самбірської районної державної реєстрації про визнання незаконним та скасування рішення органу місцевого самоврядування та скасування речових прав на нерухоме майно задовольнити.

Визнати незаконним та скасувати рішення Ралівської сільської ради Самбірського району Львівської області від 16.02.1996 року № 59 «Про видачу Державних актів на право приватної власності на землю» в частині передачі у власність ОСОБА_1 земельної ділянки 0,48га.

Визнати незаконним та скасувати Державний акт на право приватної власності на землю серії ЛВ № 00342, який було видано Ралівською сільською радою Самбірського району Львівської області 25.03.1996 року ОСОБА_1 на земельну ділянку 0,48га, а саме: 0,12га, для будівництва і обслуговування житлового будинку (присадибна ділянка) та 0,36га, для ведення особистого селянського господарства, а також скасувати запис про Державний акт на право приватної власності на землю серії ЛВ № 00342 в Книзі реєстрації Державних актів на право приватної власності на землю за № 180.

Скасувати державну реєстрацію земельної ділянки в Державному земельному кадастрі України, яка проведена 23.06.2016 року, відносно:

- земельної ділянки площею 0,12га, для будівництва і обслуговування житлового будинку (присадибна ділянка), кадастровий номер :10:000:0670;

- земельної ділянки площею 0,36га, для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер :10:000:0671, які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , за ОСОБА_1 .

Скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 33292509 від 30.12.2016 року, державного реєстратора Самбірської районної державної адміністрації Біловус Ольги Анатоліївни та запис про державну реєстрацію речових прав в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно ОСОБА_1 на земельну ділянку призначенням для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер :10:000:0671, площею 0,36га, яка знаходиться за адресою: Львівська область, Самбірський район, с. Нагірне, номер запису про право власності 18423265.

Скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 33291852 від 30.12.2016 року, державного реєстратора Самбірської районної державної адміністрації Біловус Ольги Анатоліївни та запис про державну реєстрацію речових прав в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно ОСОБА_1 на земельну ділянку призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна земельна ділянка), кадастровий номер :10:000:0670, площею 0,12га, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , номер запису про право власності 18422487.

Зустрічний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Ралівської сільської ради Самбірського району Львівської області, третіх осіб Державного реєстратора в особі Самбірської районної державної реєстрації, Головного управління Держгеокадастру у Львівській області про визнання незаконним та скасування рішення органу місцевого самоврядування, Державного акту на право приватної власності на землю задовольнити.

Визнати незаконним та скасувати рішення Ралівської сільської ради Самбірського району Львівської області від 28 березня 2001 року про передачу земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель площею 0,25га в с. Нагірне Самбірського району Львівської області у власність ОСОБА_5 .

Визнати незаконним та скасувати Державний акт на право приватної власності на землю серія II-ЛВ № 059463 виданий ОСОБА_5 на земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель площею 0,25га в с. Нагірне Самбірського району Львівської області.»

Колегія суддів погоджується з доводами апелянта про те, що ухвала Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 07.07.2020 року про виправлення описки, додаткове рішення Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 17.07.2020 року, суперечать рішенню Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 17.06.2020 року, ухвалені з порушенням положень ст. ст. 269, 270 ЦПК України, оскільки постановивши оскаржувану ухвалу про виправлення описки, ухваливши оскаржуване додаткове рішення, суд першої інстанції фактично змінив свої висновки, зазначені в рішенні Самбірського міськрайонного суду Львівської області, ухваленому 17 червня 2020 року про відмову в задоволенні позову ОСОБА_2 та відмову в задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 , що є недопустимим, а відтак ухвала Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 07.07.2020 року про виправлення описки та додаткове рішення Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 17.07.2020 року підлягають скасуванню.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Згідно з п.2 ч.1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення процесуального права або неправильне застосування норм матеріального прав.

Керуючись ст.ст. 367, 368, п. 2 ч. 1 ст. 374, ст.ст. 376, 381-384 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 17 червня 2020 року, ухвалу Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 07 липня 2020 року та додаткове рішення Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 17 липня 2020 року скасувати та ухвалити постанову.

Позовні вимоги ОСОБА_2 задовольнити частково.

Визнати незаконним та скасувати рішення Ралівської сільської ради № 59 від 16 лютого 1996 року «Про видачу державних актів на право приватної власності на землю» в частині передачі у власність ОСОБА_1 земельної ділянки загальною площею 0,48 га.

Визнати незаконним та скасувати Державний акт на право приватної власності на землю серії ЛВ № 00342, який було видано Ралівською сільською радою Самбірського району Львівської області 25.03.1996 року ОСОБА_1 на земельну ділянку площею 0,48 га.

Скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 33292509 від 30.12.2016 року, державного реєстратора Самбірської районної державної адміністрації Біловус Ольги Анатоліївни та запис про державну реєстрацію речових прав в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно ОСОБА_1 на земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер :10:000:0671, площею 0,36 га, яка знаходиться за адресою: Львівська обл., Самбірський р-н, с. Нагірне, номер запису про право власності 18423265.

Скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 33291852 від 30.12.2016 року, державного реєстратора Самбірської районної районної державної адміністрації Біловус Ольги Анатоліївни та запис про державну реєстрацію речових прав в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно ОСОБА_1 на земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку (присадибна ділянка), кадастровий номер :10:000:0670, площею 0,12 га, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , номер запису про право власності 18422487.

В задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_2 відмовити.

Зустрічні позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати незаконним та скасувати рішення Ралівської сільської ради від 28 березня 2001 року про передачу земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель площею 0,25 га в селі Нагірне, Самбірського району Львівської області ОСОБА_5 .

Визнати незаконним та скасувати Державний акт на право приватної власності на землю серія II-ЛВ № 059463, виданий ОСОБА_5 на земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель площею 0,25 га в селі Нагірне, Самбірського району Львівської області.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складено 26.08.2021 року.

Головуючий: Шеремета Н. О.

Судді: Ванівський О.М.

Цяцяк Р.П.