Ухвала

30 серпня 2021 року

м. Київ

справа № 234/1020/18

провадження № 61-7403св21

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Зайцева А. Ю. (суддя-доповідач), Коротенка Є. В., Коротуна В. М.,

розглянув у попередньому судовому засіданні в порядку письмового провадження без повідомлення учасників цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Державний Ощадний банк України» про скасування наказів, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

за касаційною скаргою Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» на постанову Донецького апеляційного суду від 31 березня 2021 року у складі колегії суддів Новікової Г. В., Гапонова А. В., Никифоряка Л. П., за касаційною скаргою адвоката Лук`янця Вадима Володимировича як представника ОСОБА_1 на постанову Донецького апеляційного суду від 31 березня 2021 рокуу складі колегії суддів Новікової Г. В., Гапонова А. В., Никифоряка Л. П.,

ВСТАНОВИВ:

У січні 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просила визнати незаконним та скасувати наказ від 08 грудня 2017 року № 706-к про притягнення її до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани; визнати незаконним та скасувати наказ від 28 грудня 2017 року № 757-к про її звільнення з посади начальника відділу інкасації коштів та перевезення валютних цінностей філії Донецького обласного управління АТ «Ощадбанк»; поновити її на посаді начальника відділу інкасації коштів та перевезення валютних цінностей філії донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк»; стягнути з відповідача на її користь середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 29 грудня 2017 року до дня ухвалення судом рішення.

Краматорський міський суд Донецької області рішенням від 12 червня 2018 року в задоволенні позову відмовив.

Донецький апеляційний суд постановою від 31 березня 2021 року рішення Краматорського міського суду Донецької області від 12 червня 2018 року в частині стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та судового збору скасував та в цій частині ухвалив нове рішення, яким позов задовольнив. Стягнув з АТ «Державний ощадний банк України» на користь ОСОБА_1 646 970,80 грн середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 29 грудня 2017 року до 27 січня 2021 року включно. Зобов`язав АТ «Державний ощадний банк України» утримати із зазначеної суми податки та обов`язкові платежі. Рішення суду у частині стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу в межах суми платежу за один місяць (середньомісячної заробітної плати) допустив до негайного виконання. Стягнув з АТ «Державний ощадний банк України» на користь держави судовий збір у розмірі 3 171,60 грн. Стягнув з АТ «Державний ощадний банк України» на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 3 650,41 грн та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 15 282 грн.

У касаційній скарзі, поданій до Верховного Суду 29 квітня 2021 року, АТ «Державний ощадний банк України» просить скасувати постанову Донецького апеляційного суду від 31 березня 2021 року та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову в частині стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу відмовити.

У касаційній скарзі, поданій до Верховного Суду 17 травня 2021 року, адвокат Лук`янець В. В. як представник ОСОБА_1 просить скасувати постанову Донецького апеляційного суду від 31 березня 2021 року в частині відмови в коригуванні середньомісячного заробітку за час вимушеного прогулу на коефіцієнт підвищення тарифних ставок і посадових окладів та в цій частині справу направити на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвалою Верховного Суду від 18 травня 2021 року відкрито касаційне провадження у справі та витребувано її матеріали із суду першої інстанції.

Ухвалою Верховного Суду від 23 червня 2021 року відкрито касаційне провадження у справі.

01 липня 2021 року справа надійшла до Верховного Суду.

Частиною другою статті 389 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, ураховуючи категорію та складність справи, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку, що справа підлягає призначенню до судового розгляду, оскільки доводи касаційних скарг викликають необхідність перевірки правильного застосування судами норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Згідно з частиною першою статті 7 ЦПК України розгляд справ у судах проводиться усно і відкрито, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Такий випадок передбачено у частині тринадцятій статті 7 ЦПК України, згідно з якою розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Оскільки колегією суддів не приймалось рішення про виклик учасників справи для надання пояснень у справі, то справа розглядатиметься в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами (у письмовому провадженні), а копія судового рішення у такому разі надсилається у порядку, передбаченому частиною п`ятою статті 272 ЦПК України.

Ураховуючи, що згідно з частиною першою статті 8 ЦПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи, колегія суддів інформує учасників справи про те, що зазначена інформація оприлюднюється на офіційному веб-порталі судової влади України.

Відповідно до частини одинадцятої статті 34 ЦПК України, з урахуванням категорії і складності справи, справу розглянути колегією у складі п`яти суддів.

Керуючись частиною тринадцятою статті 7, частиною одинадцятою статті 34, частиною першою статті 401, частиною першою статті 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Державний Ощадний банк України» про скасування наказів, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, за касаційною скаргою Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» на постанову Донецького апеляційного суду від 31 березня 2021 року та за касаційною скаргою адвоката Лук`янця Вадима Володимировича як представника ОСОБА_1 на постанову Донецького апеляційного суду від 31 березня 2021 року призначити до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у складі колегії із п`яти суддів.

Інформацію про дату розгляду справи оприлюднити на офіційному веб-порталі судової влади України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: А. Ю. Зайцев

Є. В. Коротенко

В. М. Коротун