Справа № 939/2403/20
РІШЕННЯ

Іменем України

19 квітня 2021 рокуБородянський районний суд

Київської області в складі: головуючої - судді Міланіч А.М.

при секретарі - Хоменко О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт.Бородянка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Немішаївської селищної ради Бородянського району Київської області про встановлення фактів, що мають юридичне значення, визначення додаткового строку для прийняття спадщини,

в с т а н о в и в :

У грудні 2020 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом та, з урахуванням уточнюючої позовної заяви, свої позовні вимоги мотивував тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його бабуся - ОСОБА_2 і після її смерті залишилась спадщина у вигляді земельної ділянки, площею 0,8359 га, з цільовим призначенням для ведення ОСГ, розташованої на території Ірпінської міської ради, а також будинковолодіння та земельної ділянки, площею 0,07 га, з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 .

За життя, а саме 01 жовтня 2002 року, спадкодавиця склала заповіт, яким заповіла все належне їй на день смерті майно своєму онуку - позивачу, проте зазначила його /позивача/ прізвище у заповіті як « ОСОБА_3 » замість вірного « ОСОБА_3 ».

У визначений законодавством шестимісячний термін ОСОБА_1 в силу об`єктивних обставин із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 до нотаріуса не звертався, а коли звернувся, то приватний нотаріус Дунаєнко І.А. своїми листами від 01 червня 2020 року та від 11 лютого 2021 року відмовила йому у видачі свідоцтв про право на спадщину на майно, що залишилось після смерті ОСОБА_2 , у зв`язку з пропуском позивачем строку для прийняття спадщини, а також через неможливість встановлення родинних відносин позивача із спадкодавицею, та неможливість встановлення належності складеного ОСОБА_2 заповіту ОСОБА_1 , оскільки прізвище спадкоємця, вказаного у заповіті « ОСОБА_3 », а прізвище позивача - « ОСОБА_3 », без апострофа.

Так як ОСОБА_2 була матір`ю його /позивача/ матері ОСОБА_4 , але через розбіжності у написанні імен спадкодавиці та його /позивача/ матері у належних їм документам довести нотаріусу свої родинні відносини з останніми у позасудовому порядку він не має змоги, то просив встановити, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є онуком ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , встановити, що заповіт, складений ОСОБА_2 1 жовтня 2002 року на користь ОСОБА_1 та посвідчений секретарем виконкому Немішаївської селищної ради Бородянського району Київської області, належить ОСОБА_1 , надати йому /позивачу/ додатковий строк для подання заяви до нотаріуса про прийняття спадщини після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 терміном два місяці з моменту набрання чинності даним рішенням.

В судовому засідання позивач та його представник ОСОБА_5 позов підтримали та викладене підтвердили.

Немішаївська селищна рада свого представника в судове засідання не направила, просила справу розглядати без його участі.

Вислухавши пояснення позивача та його представника, покази свідків ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 і після її смерті залишилось спадкове майно /а.с.11,17-27,32/.

За життя, а саме 01 жовтня 2002 року, ОСОБА_2 склала заповіт, яким заповіла все належне їй на день смерті майно онуку - ОСОБА_1 /а.с.12/.

Позивач, як спадкоємець ОСОБА_2 , з пропущенням визначеного законодавством шестимісячного строку для прийняття спадщини, звернувся до приватного нотаріуса Бородянського районного нотаріального округу Дунаєнко І.А. з метою оформлення своїх спадкових прав після смерті спадкодавиці, але нотаріус своїми листами від 01 червня 2020 року та від 11 лютого 2021 року відмовила йому /позивачу/ у видачі свідоцтв про право на спадщину на майно, що залишилось після смерті ОСОБА_2 , у зв`язку з пропуском позивачем строку для прийняття спадщини, а також через неможливість встановлення родинних відносин позивача із спадкодавицею, та неможливість встановлення належності складеного ОСОБА_2 заповіту ОСОБА_1 , оскільки прізвище спадкоємця, вказаного у заповіті « ОСОБА_3 », а прізвище позивача - « ОСОБА_3 », без апострофа /а.с.29,66-67/.

Так, позивач ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 в смт Немішаєве Бородянського району Київської області. Його батьками є: батько - ОСОБА_8 , мати - ОСОБА_9 /а.с. 7-9,11,13/.

Як убачається з довідки відділу запису актів громадянського стану Бородянської РДА, виданої у травні 1998 року, 24 квітня 1962 року в смт Немішаєве Бородянського району Київської області ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , в смт Немішаєве Бородянського району Київської області зареєстрували шлюб, актовий запис № 20, після шлюбу їм присвоєні прізвища « ОСОБА_3 » /а.с.13/.

Згідно свідоцтв про смерть, батько позивача ОСОБА_10 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , а мати - ОСОБА_12 померла ІНФОРМАЦІЯ_5 /а.с.33/.

Як убачається з матеріалів справи /а.с.14,15/, мати позивача ОСОБА_13 , згідно свідоцтва про народження - « ОСОБА_14 », дату народження встановити неможливо через пошкодження свідоцтва, її батько - ОСОБА_15 , мати - ОСОБА_2 . У книзі реєстрації актових записів про народження по с.Лапутьки Чорнобильського району за 1938 рік є актовий запис № 9 від 28 лютого 1938 року, в якому вказано, що ОСОБА_14 народилася ІНФОРМАЦІЯ_6 , її батько: « ОСОБА_15 », мати « ОСОБА_2 ».

З огляду на зазначене, суд вважає, що ОСОБА_14 та ОСОБА_11 є однією і тією ж особою, оскільки такі розбіжності у написанні імені ОСОБА_17 ( ОСОБА_18 ) могли виникнути внаслідок відхилення від орфографічних норм або правил і принципів міжмовного перекладу імен, загалом « ОСОБА_18 » - українська народна форма імені « ОСОБА_17 ».

Також, як убачається з копій документів, виготовлених на ім`я ОСОБА_2. , в одних документах її ім`я вказане як « ОСОБА_2 », в основному - як « ОСОБА_2 », зокрема у трудовій книжці зазначено: « ОСОБА_21 , 1917 г.р, исправленому ОСОБА_2 на ОСОБА_2 верить», у свідоцтві про смерть вказано « ОСОБА_2 », а тому суд вважає, що ОСОБА_2 та ОСОБА_2 також є однією і тією ж особою /а.с. 11,14,16/.

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_6 та ОСОБА_7 підтвердили, що позивач ОСОБА_22 є онуком ОСОБА_2 , оскільки вона була матір`ю матері позивача - ОСОБА_23 .

Згідно з експертним висновком, складеним 04 березня 2021 року Українським бюро лінгвістичних експертиз, на запит позивача, прізвища « ОСОБА_3 » (паспорт, довідка про реєстрацію місця проживання, записи ОСОБА_1 ) та « ОСОБА_3 » (заповіт, запис ОСОБА_1 , довідка про укладення шлюбу, запис ОСОБА_24 , ОСОБА_10 ), а також рос. « ОСОБА_3 » (свідоцтво про народження, запис російською мовою ОСОБА_25 , батько ОСОБА_10 , мати ОСОБА_26 ) попри розбіжності в документах, наданих для експертизи, а також в інших документах зазначених осіб, є ідентичними. Розбіжності виникли внаслідок відхилення від орфографічних норм або правил і принципів міжмовного перетворення в ситуації контактного білінгвізму. Згідно з чинними правилами нормативний запис прізвища українською мовою - « ОСОБА_3 » /а.с.73/.

За таких обставин, враховуючи вищевикладене, суд вважає доведеним той факт, що ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , була матір`ю ОСОБА_4 , а оскільки остання була матір`ю позивача, то позов в цій частині суд вбачає необхідним задовольнити та встановити, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є онуком ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Крім того, оскільки, як встановлено судом, позивач ОСОБА_25 є онуком ОСОБА_2. , згідно з експертним висновком, прізвища « ОСОБА_3 » та « ОСОБА_3 » попри розбіжності, зокрема, в паспорті позивача та складеному ОСОБА_2. заповіті, є ідентичними, згідно з чинними правилами нормативний запис прізвища українською мовою « ОСОБА_3 », то на переконання суду, спадкоємцем у спірному заповіті спадкодавиця мала на увазі свого онука - позивача ОСОБА_1 , однак помилково вказала його прізвище у заповіті як « ОСОБА_3 » замість вірного « ОСОБА_3 », а тому суд вважає за необхідне, задовольняючи і в цій частині позовні вимоги, встановити, що заповіт, складений ОСОБА_2 01 жовтня 2002 року на користь ОСОБА_1 та посвідчений секретарем виконкому Немішаївської селищної ради Бородянського району Київської області, належить ОСОБА_1 .

Як зазначив позивач в судовому засіданні, із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2. у визначений законодавством строк він не звернувся, оскільки бабуся була для нього однією з самих близьких людей і через її втрату в нього погіршився стан здоров`я, у період строку для прийняття спадщини, а саме з 10 березня 2005 року він звертався до Інституту нейрохірургії ім. академіка А.П. Ромоданова АНМ України з приводу сильного болю в спині, де йому внаслідок встановленого діагнозу було рекомендовано, зокрема, ліжковий режим, масаж, після проведених процедур він /позивач/ був обмежений в русі.

Згідно з витягом зі Спадкового реєстру від 01 червня 2020 року, відомості про наявність спадкової справи, заведеної після смерті ОСОБА_2. , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в смт Немішаєве Бородянського району Київської області, у Реєстрі відсутні /а.с. 11/.

Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Враховуючи викладене, оскільки позивач у визначений чинним законодавством термін не звернувся до нотаріуса із відповідною заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2. , так як через втрату бабусі у нього погіршився стан здоров`я і, внаслідок встановленого йому діагнозу, за рекомендаціями лікарів, він мав пройти певні процедури, через які був обмежений в русі, то суд, вважаючи причину пропуску позивачем строку для прийняття спадщини поважною, визнає за необхідне позов задовольнити та надати ОСОБА_1 додатковий строк для подання заяви до нотаріуса про прийняття спадщини після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 терміном два місяці з моменту набрання чинності даним рішенням.

Керуючись ст.1272 ЦК України, ст. 10-13,259,263-265,268, 315-319 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 до Немішаївської селищної ради Бородянського району Київської області про встановлення фактів, що мають юридичне значення, визначення додаткового строку для прийняття спадщини задовольнити.

Встановити, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є онуком ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Встановити, що заповіт, складений ОСОБА_2 1 жовтня 2002 року на користь ОСОБА_1 та посвідчений секретарем виконкому Немішаївської селищної ради Бородянського району Київської області, належить ОСОБА_1 .

Надати ОСОБА_1 додатковий строк для подання заяви до нотаріуса про прийняття спадщини після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 терміном два місяці з моменту набрання чинності даним рішенням.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Київського апеляційного суду через Бородянський районний суд Київської області.

Повне рішення суду складено 23 квітня 2021 року.

Головуючий-суддяА.Міланіч