ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 квітня 2021 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Деркач Н.М.,

суддів: Пищиди М.М., Ткаченко І.Ю.,

за участю секретаря Кравченка Р.В.,

розглянувши у спрощеному позовному провадженні в місті Дніпрі апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на ухвалу Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 11 січня 2021 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 та Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії та вселення, -

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2020 року представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 та Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії та вселення (а.с.1-5).

Ухвалою судді Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 11 січня 2021 року вищевказану позовну заяву визнано неподаною та повернуто позивачеві (а.с. 7).

Не погодившись з такою ухвалою суду першої інстанції, представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи та порушення судом норм процесуального права, просить її скасувати і направити справу до Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська для продовження розгляду (а.с. 10-16).

Відповідачі не скористалися своїм правом подати до суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу у цій справі станом на час її розгляду апеляційним судом, але в силу вимог ч. 3 ст. 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Згідно з ч. 3 ст. 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Згідно з ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Оскільки апеляційним судом у складі колегії суддів не приймалось рішення про виклик учасників справи для надання пояснень, то справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, а копія судового рішення у такому разі надсилається у порядку, передбаченому ч. 5 ст. 272 ЦПК України.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції було встановлено, що 07 жовтня 2020 року вже надходила позовна заява ОСОБА_1 , підписана адвокатом позивача - Анохіним В.О., до Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, Соборною ВДВС ПСМУМЮ (м. Дніпро), третя особа - ОСОБА_3 про зобов`язання вчинити дії. В даному позові представник просив визнати протиправність дій Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур ДМР, просив зобов`язати відповідача поновити реєстрацію ОСОБА_1 ..

Ухвалою судді Федоріщева С.С. від 12 жовтня 2020 року у відкритті провадження було відмовлено, оскільки справа не підлягала розгляду в порядку цивільного судочинства. В апеляційному порядку ухвала не оскаржувалась та набрала законної сили.

18 листопада 2020 року представник позивача - адвокат Анохін В.О. повторно звернувся до суду, подавши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , державного виконавця Соборного ВДВС ПСМУМЮ (м. Дніпро) Петрової К.В., ДАПДП ДМР про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії та про вселення, яка містила вимоги про зобов`язання ДАПДП Дніпровської міської ради поновити реєстрацію ОСОБА_1 ..

Ухвалою судді Ткаченко Н.В. від 27 листопада 2020 року позовна заява повернута позивачу на підставі п. 3 ч. 4 ст. 185 ЦПК України (справа № 201/11067/20). Ухвала не оскаржувалась та набрала законної сили.

08 грудня 2020 року адвокат Анохін В.О. втретє звернувся до суду, пред`явивши вимоги до ДАПДП Дніпровської міської ради про визнання дій протиправними та зобов`язання поновити реєстрацію ОСОБА_1 ..

Ухвалою від 14 грудня 2020 року позовну заяву було повернуто у зв`язку із зловживанням процесуальними правами (справа № 201/11609/20) та дана ухвала набрала законної сили.

Маючи копії вищевказаних ухвал суду та не оскаржуючи їх, 23 грудня 2020 року представник позивача ОСОБА_2 звернувся до суду з новою позовною заявою до ОСОБА_3 та Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії та вселення.

11 січня 2021 року, повертаючи таку позовну заяву, суд першої інстанції керувався приписами ч. 3 ст. 44 ЦПК України, якою передбачено, якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання.

Однак, колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Згідно з ч. 2 ст. 44 ЦПК України залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема: подання скарги на судове рішення, яке не підлягає оскарженню, не є чинним або дія якого закінчилася (вичерпана), подання клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин, заявлення завідомо безпідставного відводу або вчинення інших аналогічних дій, що спрямовані на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи чи виконання судового рішення; 2) подання декількох позовів до одного й того самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав, або подання декількох позовів з аналогічним предметом із аналогічних підстав, або вчинення інших дій, метою яких є маніпуляція автоматизованим розподілом справ між суддями; 3) подання завідомо безпідставного позову, позову за відсутності предмета спору або у спорі, який має очевидно штучний характер; 4) необґрунтоване або штучне об`єднання позовних вимог з метою зміни підсудності справи або завідомо безпідставне залучення особи як відповідача (співвідповідача) з тією самою метою; 5) укладення мирової угоди, спрямованої на шкоду правам третіх осіб, умисне неповідомлення про осіб, які мають бути залучені до участі у справі.

Відповідно до ч. 3 ст. 44 ЦПК України якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання.

Отже, положеннями ч.3 ст. 44 ЦПК України визначено можливі наслідки визнання судом подання скарги, клопотання чи заяви зловживання процесуальними правами це залишення без розгляду або повернення поданої скарги, заяви чи клопотання, а не позовної заяви.

Натомість, вичерпний перелік підстав для повернення позовної заяви визначено у статті 185 ЦПК України.

Суд першої інстанції, постановляючи ухвалу про повернення позовної заяви представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , не керувався вимогами ст. 185 ЦПК України, і, відповідно, жодної підстави, передбаченої цією статтею, в оскаржуваній ухвалі не навів.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право на звернення до суду з позовом щодо його прав та обов`язків.

Практика ЄСПЛ, зокрема, у рішенні "Меньшакова проти України" вказує, що "право на суд" включає в себе не тільки право ініціювати провадження, але й право розраховувати на розгляд спору судом.

Відтак, кваліфікуючи дану позовну заяву як зловживання процесуальними правами та повертаючи її, суд позбавив позивача гарантованого законом права на справедливий судовий розгляд, складовою якого є право доступу до суду.

Враховуючи викладене, апеляційну скаргу слід задовольнити, а ухвалу Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 11 січня 2021 року про повернення позовної заяви скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 369, 374, 379, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 11 січня 2021 року про повернення заяви позивачеві скасувати і направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий: Н.М. Деркач

Судді: І.Ю. Ткаченко

М.М. Пищида