Справа № 490/9199/14-ц
Центральний районний суд м. Миколаєва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2021 року м. Миколаїв

Центральний районний суд міста Миколаєва у складі головуючого судді Саламатіна О.В., за участю секретаря судового засідання Ковальової Л.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», боржник ОСОБА_1 , про видачу дубліката виконавчого листа № 490/9199/14-ц та поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа на примусове виконання, -

ВСТАНОВИВ:

26.03.2021 року до Центрального районного суду м. Миколаєва надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», боржник ОСОБА_1 , про видачу дубліката виконавчого листа № 490/9199/14-ц та поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа на примусове виконання.

В обґрунтування вимог представник заявника посилається на те, що рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 22.09.2015 року стягнуто заборгованість за кредитним договором № 0 з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Дельта Банк» 183 715 грн. 81 коп. та судовий збір в розмірі 243,60 грн. На виконання вказаного рішення було видано відповідний виконавчий лист.

Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 20.05.2019 року замінено стягувача у виконавчому провадженні з примусового виконання вищезазначеного виконавчого листа на правонаступника ТОВ «Вердикт Капітал».

Поряд з цим, виконавчий лист не передавався правонаступнику та згідно даних Автоматизованої системи виконавчих проваджень відсутні відкриті виконавчі провадження щодо боржника ОСОБА_1 .

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29.03.2021 року головуючим суддею по даній справі визначено суддю Саламатіна О.В.

29.03.2021 року матеріали справи передано на розгляд судді.

Розглянувши заяву про видачу дубліката виконавчого документа, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до п.п.17.4 Розділу XIII Перехідних положень ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиного державного реєстру виконавчих документів, разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Дублікат виконавчого листа видається у разі втрати оригіналу виконавчого листа за результатами оцінки поданих заявником доказів, що підтверджують його втрату.

Окрім цього, слід зауважити, що згідно ч. 1 ст. 433 ЦПК України у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що, реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух (рішення суду у справі Жоффер де ля Прадель проти Франції від 16.12.1992 р.).

Встановлення в законі строків на пред`явлення виконавчих листів до виконання також спрямовано на забезпечення вказаного принципу. Безпідставне поновлення строку може порушити принцип правової визначеності.

Разом з тим, сторони у розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (рішення у справі «Олександр Шевченко проти України»).

Сторона, яка приймає участь у судовому процесі, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Безпідставне та необґрунтоване поновлення строків порушує законні права та інтереси сторін і суперечить принципу (правової визначеності) права на справедливий суд, що закріплене в ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 4 листопада 1950 року, яка набрала чинності для України з 11 вересня 1997 року та згідно зі статтею 9 Конституції України є частиною національного законодавства України (п. 53 рішення Європейського суду з прав людини від 29 жовтня 2015 року у справі «Устименко проти України» заява № 32053/13 ).

При вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа у зв`язку з його втратою заявник повинен подати докази на підтвердження втрати виконавчого листа, а суд має обов`язково перевірити, чи не було виконано рішення суду на підставі якого його видано та чи не втратило судове рішення законної сили.

Такого висновку прийшов Верховний Суд у постановах від 15 листопада 2018 року у справі № 474/783/17, 06 грудня 2018 року у справі № 2-4059/10 та 22 жовтня 2018 року у справі № 2-824/2009.

Крім того, однією з підстав можливості видачі дубліката виконавчого документа, є подання відповідної заяви протягом строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання, який повинен обчислюватися з урахуванням переривання цього строку та/або його зупинення.

Отже, єдиною підставою для видачі дубліката виконавчого листа та поновлення строку пред`явлення виконавчого документу до виконання є поважність причин пропуску строку та наявність необхідних доказів щодо підтвердження факту втрати виконавчих документів.

Поважність причин пропуску строку є оціночним поняттям та має встановлюватися в кожному окремому випадку на підставі відповідних доказів, які у свою чергу оцінюються судом за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Поважними причинами пропуску строку можуть бути визнані лише ті обставини, які є об`єктивно непереборними, незалежними від волевиявлення сторони і пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для вчинення процесуальної дії, та підтверджені належними доказами.

Крім того, поважність причин пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання пов`язана не тільки з часом безпосередньої обізнаності особи про певні обставини (факти порушення її прав), а й з об`єктивною можливістю цієї особи знати про ці обставини. Можливість знати про порушення своїх прав випливає із загальних засад захисту цивільних прав та інтересів, за якими особа, маючи право на захист, здійснює його на власний розсуд у передбачений законом спосіб, що створює в неї цю можливість знати про посягання на права. Обов`язок доведення часу, з якого особі стало відомо про порушення її права, покладається на заявника.

Вирішуючи питання про видачу дубліката виконавчого документа суду необхідно встановити: обставини втрати виконавчого документа та докази, що це підтверджують; чи не був втрачений виконавчий документ виконаний, чи не перебуває він на виконанні, чи не втратив він законної сили та докази, що це підтверджують; чи звернувся заявник про видачу дублікату виконавчого документа в межах строку пред`явлення останнього до виконання, у разі пропуску такого строку чи звертався заявник із заявою про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання одночасно із заявою про видачу дубліката.

Верховний Суд виходить з того, що дублікат виконавчого документа видається замість втраченого оригіналу, лише за наявності достатніх доказів того, що виконавчий документ дійсно втрачено. Таким чином заявник повинен довести: по-перше, що оригінал виконавчого документа втрачено ним або виконавчою службою; по-друге, що строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання не закінчився на час подачі заяви про видачу дубліката і у випадку, якщо він закінчився - довести, що він пропущений із поважних причин.

Як визначено в ч. 1 та ч 2 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців. Строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття.

Стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції (ч. 6ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження»).У разі пропуску строку давності пред`явлення виконавчого листа до виконання з поважних причин він може бути поновлений, якщо інше не встановлено законодавством. Поважними причинами визнаються такі обставини суб`єктивного і об`єктивного характеру, які перешкодили стягувачу вчинити у встановлений строк дії по пред`явленню виконавчого документа до виконання.

Згідно з ч. 3 ст. 3 ЦПК України, провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час виникнення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Статтею 12 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст.ст. 76,77,78,79 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справ, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Так, з матеріалів справи вбачається, що рішення по справі 490/9199/14-ц було ухвалено 22.09.2015 року, а в подальшому, ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 20.05.2019 року, замінено сторону стягувача у виконавчому листі по справі №490/9199/14-ц за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, з Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» на його Правонаступника - «Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал».

Проте, в матеріалах справи відсутні докази того, що стягувач - Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк», вчиняло у встановлений законом строк дії по пред`явленню виконавчого документа до виконання. Також судом враховано, що ТОВ «Вердикт Капітал» з заявою про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку пред`явлення його до виконання, звернулось лише 26.03.2021 року, тобто зі спливом майже 2-х років після заміни стягувача та зі спливом більше ніж 5 років після набрання рішенням законої сили.

При цьому, хоча в акті про втрату виконавчих документівв результаті перевірки матеріалів кредитної справи №0 щодо ОСОБА_1 від 09.03.2021 року, і зазначено про перевірку переписки між ПАТ "Дельта Банк" та органами виконавчої служби, натомість, заявником не надано жодного доказу існування такої переписки, як не надано жодного доказу на підтвердження факту вчинення стягувачами дій по пред`явленню виконавчого документа до виконання з 22.09.2015 року та до цього часу.

Також, заявником не надано суду доказів на підтвердження обставини суб`єктивного і об`єктивного характеру, які перешкоджали стягувачам в строки встановлені законом вчинити дії по пред`явленню виконавчого документа до виконання.

З огляду на наведене, суд дійшов висновку про відсутність підстав як для видачі дубліката виконавчого листа, так і для поновлення строку для його пред`явлення до виконання, оскільки заяву про видачу дубліката виконавчого листа подано поза межами строку його пред`явлення до виконання, а належних доказів на підтвердження існування обставин суб`єктивного і об`єктивного характеру, які перешкоджали стягувачам в строки встановлені законом вчинити дії по пред`явленню виконавчого документа до виконання, заявником надано не було.

Керуючись ст.ст. 260, 352, 354, 433, п.п.17.4 Розділу XIII Перехідних положень ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», боржник ОСОБА_1 , про видачу дубліката виконавчого листа №490/9199/14-ц та поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа на примусове виконання залишити без задоволення.

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Миколаївського апеляційного суду через Центральний районний суд м. Миколаєва протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя О.В. Саламатін