Дата документу 10.08.2021
Справа № 334/2296/21
Провадження № 2-о/334/93/21
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

10 серпня 2021 року м. Запоріжжя

Ленінський районний суд міста Запоріжжя в складі:

Головуючого судді Коломаренко К.А.

при секретарі Фарзаєвій К.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку окремого позовного провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Дніпровський районний відділ у місті Запоріжжі Управління Державної міграційної служби у Запорізькій області, про встановлення факту, що має юридичне значення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , громадянка Російської Федерації, у квітні 2021 року звернулась до суду з заявою окремого провадження про встановлення факту що має юридичне значення. В ході розгляду справи заявник заяву неодноразово уточнювала. У поданій станом на день розгляду справи уточненій заяві просить суд встановити факт, що має юридичне значення, а саме, що ОСОБА_2 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_2 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , є одна і та ж особа та є дідом ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянки Російської Федерації; встановити факт, що має юридичне значення, а саме, що ОСОБА_2 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у селі Сущани Кагарлицького району Київської області до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України «Про правонаступництво України».

В обґрунтування заяви вказує, що її дід, ОСОБА_2 , народився ІНФОРМАЦІЯ_1 на території України, що підтверджується актовим записом про народження, складеним виконавчим комітетом Сущанської сільської ради Кагарлицького району Київської області. Батьками ОСОБА_2 зазначені ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , за національністю українці. Факт родинних відносин заявника із дідом підтверджується:свідоцтвом про народження матері серії НОМЕР_1 від 10.08.1952 р. - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , батьками якої зазначені - ОСОБА_2 (українець) та ОСОБА_6 (росіянка); відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_2 від 27.03.1976 р. після укладення шлюбу матері заявника було присвоєно прізвище « ОСОБА_6 »;свідоцтвом про народження заявника серії НОМЕР_3 від 01.10.1980 р., де її матір`ю зазначена ОСОБА_5 . Таким чином, заявник є особою, яка має право на набуття громадянства України за територіальним походженням у розумінні ст. 8 Закону України «Про громадянство», а отже має право на отримання посвідки на постійне місце проживання в Україні.

Однак, працівниками Дніпровського районного відділу у місті Запоріжжя УДМС у Запорізькій області відповіддю на звернення №2313-561/2313.2-21 від 24.04.2021 р. повідомлено, що у наданих заявником документах містяться розбіжності, а саме:

1) у актовому записі про народження діда ОСОБА_2 його по-батькові зазначено « ОСОБА_2 », не дивлячись на ім`я його батька « ОСОБА_10 », а усвідоцтві про народження матері заявника його по-батькові зазначене « ОСОБА_2 » (рос.), тобто « ОСОБА_2 » (укр.);

2) також у архівній довідці про народження від 25.04.1927 року №29 ОСОБА_2 не зазначено місце його народження.

У зв`язку із наявністю цих розбіжностей, для подачі заяви про надання дозволу на імміграцію в Україну відповідно до пункту З частини 3 статті 4 Закону України «Про імміграцію», необхідно встановити факт родинних відносин між заявником та її дідом, а також встановити, що « ОСОБА_2 » та « ОСОБА_2 » є однією особою та встановити факт та місце народження діда заявника до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України «Про правонаступництво України».

Заявником замовлено висновок лінгвістичної експертизи стосовно ідентичності по-батькові ОСОБА_2 ). Експертним висновком Українського бюро лінгвістичних експертиз Національної академії наук України №056/383-а від 30 березня 2021 р. встановлено, що запис імені по-батькові російською мовою ОСОБА_2 (свідоцтво про народження ОСОБА_5 , запис батько ОСОБА_2 ) та запис українською мовою ОСОБА_2 довідка, видана Державним архівом Київської області щодо реєстрації актів народження за 1927 рік, запис ОСОБА_2 ) у документах, наданих для експертизи, є ідентичними.

Також заявником зроблено запит до Державного архіву Київської області Київської обласної державної адміністрації з метою отримання фотокопії актового запису про народження ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 р. №29 складеного виконавчим комітетом Сущанської сільської ради Кагарлицького району Київської області.

Державним архівом Київської області Київської ОДА було надано цифрову копію архівного документу - запису про народження ОСОБА_2 від 25.04.1927 р. що складений виконавчим комітетом Сущанської сільської ради Кагарлицького району Київської області, відповідно до якого батьки ОСОБА_2 були українцями за національністю та постійно проживали у селі Сущани.

З огляду на постійне місце проживання батьків та дату складення актового запису (25.04.1927 р.). можна зробити висновок, що ОСОБА_2 народився саме у селі Сущани Кагарлицького району Київської області та є дідом заявника.

Посилаючись на вказані обставини, заявник просить встановити факти, що мають юридичне значення. Встановлення вказаних фактів пов`язано з набуттям заявником громадянства України.

У відповідності до положень ст..33 ЦПК України заяву розподілено судді Коломаренко К.А. Ухвалою суду від 15.04.2021 року заяву прийнято до провадження і призначено до розгляду в судовому засіданні.

07.05.2021 року до суду надійшли заперечення представника заінтересованої особи на вимоги ОСОБА_1 , в яких Дніпровський районний відділ у місті Запоріжжі УДМС України в Запорізькій області зазначає, що заперечує проти позову, оскільки в поданих заявником документах містяться розбіжності, для подачі заяви про надання дозволу на імміграцію в Україну відповідно до пункту 3 частини 3 статті 4 Закону України «Про імміграцію», необхідно подати завірені належним чином переклади документів, на які посилається заявник, а також встановити факт родинних відносин між ОСОБА_1 та її дідом, встановити, що « ОСОБА_2 » та « ОСОБА_2 » є однією особою та встановити факт та місце народження діда заявника до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України «Про правонаступництво У країни».

Представник заявника - адвокат Яковлева Т.В. в судовому засіданні на задоволенні уточненої заяви наполягала, зазначала, що заявником зібрані та надані суду всі докази та документи, які свідчать про те, що « ОСОБА_2 » та « ОСОБА_2 » є однією особою та є дідом заявника, а також те, що дід заявника народився на території України до 24 серпня 1991 року..

В судовому засіданні представник заінтересованої особи зазначив, що наданих заявником документів недостатньо для надання дозволу на імміграцію в Україну. Проти уточненої заяви заперечень не подала.

Дослідивши надані сторонами докази і наведені доводи, суд дійшов висновку, що заява про встановлення факту, що має юридичне значення підлягає задоволенню з наступних підстав.

У частині першій статті 293 ЦПК України визначено, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно з пунктом 5 частини другої статті 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до частини другої статті 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Встановлення факту постійного проживання на території України на момент проголошення незалежності України або набрання чинності Законом України «Про громадянство України» є підставою для оформлення належності до громадянства України відповідно до пунктів 1, 2 частини першої статті 3 цього Закону.

Відповідно до ст. 55 Конституції України, ст. ст. 15, 16 ЦК України та ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право на захист судом свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про громадянство України» громадянами України є особи, що постійно проживали на території України станом на 24 серпня 1991 року, а також особи, які приживали на території України станом на 13 листопада 1991 року і не були громадянами інших держав.

Згідно з п. 1, 2 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про громадянство України» громадянами України є: усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України 24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України; особи, незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних чи інших ознак, які на момент набрання чинності Законом України «Про громадянство України» проживали в Україні і не були громадянами інших держав.

Відповідно до частини першої статті 8 Закону України «Про громадянство України» особа, яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра, син чи дочка, онук чи онука народилися або постійно проживали до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України «Про правонаступництво України», або яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра народилися або постійно проживали на інших територіях, що входили на момент їх народження або під час їх постійного проживання до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР), і є особою без громадянства або іноземцем, який подав зобов`язання припинити іноземне громадянство, та подала заяву про набуття громадянства України, а також її неповнолітні діти реєструються громадянами України.

Пунктом 25 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженим Указом Президента України від 27 березня 2001 року (далі - Порядок) передбачено, що для оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням особа, яка постійно проживала до 24 серпня 1991 року на території, що стала територією України відповідно до Закону України «Про правонаступництво України», або на інших територіях, що входили під час постійного проживання особи до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР) (частина перша статті 8 Закону), подає документи, передбачені підпунктами «а» - «в» пункту 24 цього Порядку, а також документ, що підтверджує факт постійного проживання особи на зазначених територіях.

Пунктом 44 Порядку передбачено, що у разі відсутності документів, що підтверджують факт постійного проживання чи народження особи до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України «Про правонаступництво України», або на інших територіях, що входили на момент її народження чи під час її постійного проживання до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР), або документів, що підтверджують відповідні родинні стосунки, для оформлення набуття громадянства України подається відповідне рішення суду.

В порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Згідно з архівною довідкою від 09.03.2021 р. №01-43/317 25.04.1927 складений актовий запис № 29 про народження ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_2 . Актовий запис складено виконавчим комітетом Сущанської сільської ради Кагарлицького району Київської області. Батьками зазначені ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . Батьки за національністю українці (а.с. 12).

В свідоцтві про народження ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ) серії НОМЕР_1 від 10.08.1952 р., складеному російською мовою, батьками ОСОБА_5 зазначені -« ОСОБА_2 » (українець) та « ОСОБА_17 » (росіянка) (а.с. 9).

Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_2 від 27.03.1976 р., складеного російською мовою, після укладення шлюбу ОСОБА_5 було присвоєно прізвище « ОСОБА_5 » (а.с. 10).

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 від 01.10.1980 р., складеного російською мовою, матір`ю ОСОБА_1 зазначена ОСОБА_5 (а.с. 11).

З довідки про укладення шлюбу НОМЕР_7 від 27.01.2021, копії повторного свідоцтва про розірвання шлюбу від 27.01.2021 серії НОМЕР_5 , свідоцтва про укладення шлюбу від 08.08.2013 серії НОМЕР_6 прізвище заявника з « ОСОБА_6 » змінено на « ОСОБА_6 » (а.с. 6-8).

Заявником надані суду переклади свідоцтва про народження ОСОБА_5 , свідоцтва про укладення шлюбу між ОСОБА_5 та ОСОБА_21 , свідоцтва про народження ОСОБА_5 посвідчені нотаріально (а.с. 72-80).

Експертним висновком Українського бюро лінгвістичних експертиз Національної академії наук України №056/383-а від 30 березня 2021 р. встановлено, що запис імені по-батькові російською мовою ОСОБА_2 (свідоцтво про народження ОСОБА_5 , запис батько ОСОБА_2 ) та запис українською мовою ОСОБА_2 довідка, видана Державним архівом Київської області щодо реєстрації актів народження за 1927 рік, запис ОСОБА_2 ) у документах, наданих для експертизи є ідентичними (а.с. 29).

Таким чином, надані докази в їх сукупності та логічному взаємозв`язку підтверджують, що ОСОБА_2 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_2 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , є одна і та ж особа та є дідом ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянки Російської Федерації.

Щодо встановлення факту, що ОСОБА_2 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у селі Сущани Кагарлицького району Київської області до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України «Про правонаступництво України», суд зазначає наступне.

Судом досліджено архівну довідку від 09.03.2021 р. №01-43/317, з якої вбачається, що складений актовий запис про народження № 29 про народження ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_2 . Актовий запис складено виконавчим комітетом Сущанської сільської ради Кагарлицького району Київської області. Батьками зазначені ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . Батьки за національністю українці (а.с. 12).

При цьому, згідно з копій архівних документів, отриманих заявником від Державного архіву Київської області, а саме Запису про народження №29 від 25.04.1927 року, встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_5 народився ОСОБА_2 , про що 25.04.1927 року складений запис про народження №29 ЗАГС при Сущанській сільраді Германівського району Київської округи. Батьками ОСОБА_2 зазначені ОСОБА_3 , українець, віком 22 роки та ОСОБА_4 , українка, віком 20 років. Місцем проживання батьків ОСОБА_2 зазначено село Сущани (а.с. 64).

Таким чином, суд вважає доведеним факт, що дід заявника народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у селі Сущани Кагарлицького району Київської області до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України «Про правонаступництво України».

При цьому, факт народження діда заявника на території, яка станом на 24 серпня 1991 року входила до території України, має правове значення для заявника, в іншому порядку вона не може довести вказаного факту та підтвердити своє право на імміграцію.

Стосовно позиції заінтересованої особи суд зазначає наступне. Фактично заперечення заінтересованої особи зводяться до того, що наданих заявником до Дніпровського відділу УДМС документів недостатньо для надання права на імміграцію, а для підтвердження права на імміграцію та усунення розбіжностей заявнику необхідно встановити факти, про встановлення яких і просить заявник в поданій до суду заяви.

Таким чином, суд доходить висновку, що в інший спосіб, аніж встановлення факту в судовому порядку, заявник не може отримати відомості та встановити факти, які він має подати відповідно до вимог Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженим Указом Президента України від 27 березня 2001 року.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 76-81, 141, 259, 263-265, 268, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа Дніпровський районний відділ у місті Запоріжжі Управління Державної міграційної служби у Запорізькій області, про встановлення факту, що має юридичне значення - задовольнити.

Встановити факт, що має юридичне значення, а саме, що ОСОБА_2 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , є однією і тією ж особою та є дідом ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянки Російської Федерації.

Встановити факт, що має юридичне значення, що ОСОБА_2 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у селі Сущани Кагарлицького району Київської області до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України «Про правонаступництво України».

Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Запорізького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: Коломаренко К. А.