КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №753/2976/21 Головуючий у 1 інстанції: Каліушко Ф.А.

Провадження №22-ц/824/9757/2021 Суддя-доповідач: Гаращенко Д.Р.

10 серпня 2021 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів:

Головуючого (судді-доповідача) Гаращенка Д.Р.

суддів Сушко Л.П., Суханової Є.М.,

за участю секретаря Стеблиненко А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою адвоката Пипи Альони Олегівни представника ОСОБА_1 на ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 24 лютого 2021 року в справі за заявою ОСОБА_1 про забезпечення позову в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Реєстраційне бюро», Акціонерного товариства «Альфа-Банк», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_2 , про визнання незаконним рішення державного реєстратора та припинення запису про державну реєстрацію права власності,-

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2021 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до КП «Реєстраційне бюро», АТ «Альфа-Банк», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_2 , про визнання незаконним рішення державного реєстратора та припинення запису про державну реєстрацію права власності.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 24 лютого 2021 року відкрито провадження в справі.

Разом з позовною заявою ОСОБА_1 подала клопотання про забезпечення позову, в якому просила вжити заходи забезпечення позову шляхом заборони будь-яким суб`єктам державної реєстрації вчиняти реєстраційні дії в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, Державному реєстрі іпотек, Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна - квартири під номером АДРЕСА_1 .

У мотивування вимог клопотання посилалася на те, що 21 грудня 2006 року між ОСОБА_1 та АКБСР «Укрсоцбанк», правонаступником якого є АТ «Альфа-Банк», був укладений Договір кредиту №030.29-50/179-К.

В якості забезпечення виконання зобов`язань за Договором кредиту 21 грудня 2006 року був укладений Іпотечний договір №030.29-50/179-К, предметом якого є квартира АДРЕСА_1 .

У квітні 2020 року вона дізналася про зміну власника спірної квартири, яким 18 березня 2019 року стало АТ «Альфа-Банк».

Їй також стало відомо, що у травні 2019 року АТ «Альфа-Банк» були здійснені заходи щодо примусового виселення з квартири зареєстрованих осіб шляхом подання до суду позовної заяви про усунення перешкод у здійсненні права користування майном шляхом надання безперешкодного доступу та про визнання особи такою, що втратила право користування.

Отже, існує реальна загроза того, що будуть здійснені заходи щодо примусового виселення з квартири зареєстрованих осіб, квартира буде відчужена на користь третіх осіб, що призведе до неможливості виконання рішення суду.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 24 лютого 2021 року в задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовлено.

Не погоджуючись із ухвалою суду першої інстанції, адвокат Пипа А.О. представник ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким заяву про забезпечення позову задовольнити.

В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що ухвала суду є безпідставною та необґрунтованою, прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, а обставини, на які посилається суд першої інстанції як на її обґрунтування, не відповідають дійсності.

У судовому засіданні представник АТ «Альфа-Банк» Тищенко К.О. заперечувала проти задоволення апеляційної скарги.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися.

Від адвоката Пипи А.О. представника ОСОБА_1 надходили заяви про розгляд справи, призначеної на 29 червня 2021 року та 20 липня 2021 року, без її участі та участі ОСОБА_1 , апеляційну скаргу підтримує.

Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка у судове засідання сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про день, час та місце розгляду справи не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представника АТ «Альфа-Банк» Тищенко К.О., перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню виходячи з наступного.

За змістом частин першої та другої статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до частини першої статті 150 ЦПК України позов забезпечується: 1)накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; 6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; 7) передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору; 8)зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.

Згідно роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, викладених у п. 4 Постанови №9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Метою вжиття заходів забезпечення позову є охорона матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують за його позовом реальне виконання позитивно прийнятого рішення, у разі прийняття такого. Забезпечення позову має бути спрямовано проти несумлінних дій відповідача, який може сховати майно, продати, знищити або знецінити його. Таким чином усуваються утруднення і неможливості виконання рішення.

Забезпечення позову покликано, не порушуючи принципів змагальності і процесуального рівноправ`я сторін, вжити негайних заходів, направлених на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового акта, а також перешкодити спричиненню значної шкоди заявнику.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі №381/4019/18 (провадження №14-729цс19) вказано, що: «співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Розглядаючи заяву про забезпечення позову суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду.»

Як вбачається з позовної заяви ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про визнання незаконним рішення державного реєстратора та припинення запису про державну реєстрацію права власності, в якому просила:

- визнати незаконним рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 46000214 від 18.03.2019 року, прийняте Державним реєстратором Комунального підприємств «Реєстраційне бюро», Коцюба А.Є. , на підставі якого за Акціонерним товариством «Альфа-Банк» було зареєстровано право власності на об`єкт нерухомого майна за реєстраційним номером: 000 - квартиру, загальною площею: 97,1 кв.м, житловою площею: 46,1 кв.м, за адресою: АДРЕСА_1 ;

- припинити запис про державну реєстрацію права власності на об`єкт нерухомого майна за реєстраційним номером: 000 - квартиру, загальною площею: 97,1 кв.м, житловою площею: 46,1 кв.м, за адресою: АДРЕСА_1 , за Акціонерним товариством «Альфа-Банк», здійснену на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 46000214 від 18.03.2019 року, прийнятого Державним реєстратором Комунального підприємств«Реєстраційне бюро», Коцюба А.Є.

Свої позовні вимоги обґрунтовувала тим, що 21 грудня 2006 року між ОСОБА_1 та АКБСР «Укрсоцбанк», правонаступником якого є АТ «Альфа-Банк», укладено Договір кредиту №030.29-50/179-К. Цільовим використанням кредитних коштів за Договором кредиту було придбання нерухомого майна - квартири АДРЕСА_1 . В якості забезпечення виконання зобов`язань за Договором кредиту 21 грудня 2006 року був укладений Іпотечний договір №030.29-50/179-К, предметом якого визначена квартира АДРЕСА_1 . Дана квартира належала їй на праві спільної сумісної власності підставі Договору купівлі-продажу квартири, посвідченого 21 грудня 2006 року приватним нотаріусом КМНО Івановою С.М. 18 березня 2019 року за АТ «Альфа-Банк», яке є правонаступником АКБСР «Укрсоцбанк», незаконно зареєстровано право власності на предмет іпотеки.

Колегією суддів встановлено, що між сторонами дійсно існує спір, оскільки позивач не погоджується з реєстрацією права власності на спірну квартиру за АТ «Альфа-Банк», оскільки вважає що було порушено процедуру досудового врегулювання спору, а тому невжиття заходу забезпечення позову може у подальшому утруднити чи унеможливити виконання можливого судового рішення.

Таким чином, на підставі викладеного, колегія суддів вважає, що забезпечення позову шляхом заборони будь-яким суб`єктам державної реєстрації вчиняти реєстраційні дії щодо квартири АДРЕСА_1 , є співмірним із заявленими позовними вимогами.

Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Таким чином, доводи апеляційної скарги заслуговують на увагу, ухвала суду постановлена з порушенням норм процесуального права і підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про задоволення заяви про забезпечення позову відповідно до вимог ст. 376 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 268, 367, 368, 376, 383, 384 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката Пипи Альони Олегівни представника ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Подільського районного суду м. Києва від 26 квітня 2021 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити.

Заборонити будь-яким суб`єктам державної реєстрації вчиняти реєстраційні дії в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, Державному реєстрі іпотек, Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо квартири під номером АДРЕСА_1 .

Стягувач: ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Боржник:Комунальне підприємство «Реєстраційне бюро», , місцезнаходження: м. Київ, вул. Дегтярівська, 8А, оф. 406.

Боржник: Акціонерне товариство «Альфа-Банк», , місцезнаходження: м. Київ, вул. В.Васильківська, 100.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 17 серпня 2021 року.

Головуючий Д.Р. Гаращенко

Судді Л.П. Сушко

Є.М. Суханова