Справа №359/7101/19
Провадження №2/359/1438/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2021 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого Борця Є.О.,

за участю секретаря судового засідання Коробова О.П.,

за участю представника позивача ОСОБА_1 ,

за участю відповідача ОСОБА_2 ,

за участю представника відповідача ОСОБА_3 ,

розглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики,

встановив:

1. Короткий виклад доводів пред`явленого позову.

1.1. В серпні 2019 року ОСОБА_4 звернувся до суду з вказаним позовом та посилається на те, що 10 квітня 2017 року він позичив відповідачу грошові кошти в розмірі 7590 доларів США. ОСОБА_2 зобов`язався повернути позивачу таку ж суму грошових коштів до 10 квітня 2018 року та щомісячно сплачувати йому проценти за користування позикою в розмірі 2% від суми позики. У зв`язку з тим, що відповідач не виконав вказані грошові зобов`язання, у нього виник борг по поверненню позики в розмірі 7590 доларів США, борг по сплаті процентів за користування позикою в розмірі 4098 доларів США 60 центів та борг по сплаті 3% річних від простроченої суми в розмірі 284 доларів США 62 центів. Загальний розмір боргу за договором позики становить 11973 долари США 22 центи. ОСОБА_2 відмовився від добровільного погашення вказаного боргу.

1.2. Тому ОСОБА_4 просить суд стягнути з відповідача борг за договором позики в розмірі 11973 доларів США 22 центів.

2. Інформація про рух цивільної справи.

2.1. Ухвалою судді Бориспільського міськрайонного суду від 15 серпня 2019 року (а.с.14-15) було відкрито провадження у цивільній справі та призначено розгляд цивільної справи в порядку спрощеного позовного провадження.

2.2. На підставі ухвали Бориспільського міськрайонного суду, занесеної до протоколу судового засідання від 12 листопада 2019 року (а.с.20-21), був проведений заочний розгляд цивільної справи у відсутності відповідача.

2.3. Заочним рішенням Бориспільського міськрайонного суду від 18 грудня 2019 року (а.с.28-32) з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 був стягнутий борг за договором позики в розмірі 280532 гривень 54 копійок та витрати на оплату судового збору в розмірі 2995 гривень 81 копійки.

2.4. Ухвалою судді Бориспільського міськрайонного суду від 26 жовтня 2020 року (а.с.50-51) ОСОБА_2 був поновлений строк для подачі заяви про перегляд заочного рішення, а також прийнято до розгляду подану ним заяву про перегляд заочного рішення Бориспільського міськрайонного суду від 18 грудня 2019 року.

2.5. Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду від 7 грудня 2020 року (а.с.59, 61-62) заочне рішення Бориспільського міськрайонного суду від 18 грудня 2019 року скасовано, цивільну справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.

2.6. Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду від 16 лютого 2021 року (а.с.86-87) зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про визнання недійсною боргової розписки був повернутий відповідачу.

2.7. Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду від 18 березня 2021 року (а.с.94-95) у задоволенні клопотання ОСОБА_2 про призначення судової психофізичної експертизи із застосуванням поліграфа було відмовлено також.

3. Ставлення учасників судового процесу до пред`явленого позову.

3.1. Під час нового розгляду цивільної справи представник позивача ОСОБА_1 підтримує позов та наполягає на його задоволенні.

3.2. ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_3 не визнають позов та заперечують проти його задоволення. В обґрунтування своїх заперечень вони посилаються на те, що позика в розмірі 7590 доларів США є саме тими грошовими коштами, які відповідач позичив у ОСОБА_4 в грудні 2016 року. Постановою Київського апеляційного суду від 10 червня 2019 року з ОСОБА_2 на користь позивача вже стягнутий борг по поверненню позики в розмірі 7590 доларів США, борг по сплаті процентів за користування нею в розмірі 455 доларів США 40 центів та борг по сплаті 3% річних від простроченої суми в розмірі 284 доларів США 62 центів. Повторне стягнення з відповідача цих же грошових коштів призведе до безпідставного збагачення ОСОБА_4 . Крім того, до заяви про перегляд заочного рішення був приєднаний флеш-накопичувач зі звукозаписом телефонної розмови, що підтверджує безгрошовість договору позики. Тому ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_3 просять суд відмовити у задоволенні позову.

4. Обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

4.1. 10 квітня 2017 року ОСОБА_4 передав відповідачу грошові кошти в розмірі 7590 доларів США, а ОСОБА_2 зобов`язався повернути позивачу таку ж суму грошових коштів до 10 квітня 2018 року та щомісячно сплачувати йому проценти за користування позикою в розмірі 2% від суми позики. Ці обставини підтверджуються копіями розписок від 10 квітня 2017 року (а.с.10, 71, 84).

4.2. Спірні правовідносини регулюються главою 71 «Позика.Кредит.Банківський вклад» розділу ІІІ «Окремі види зобов`язань» книги п`ятої «Зобов`язальне право» ЦК України.

5. Норми права та стала судова практика, якими керується суд при вирішенні спору.

а. щодо стягнення боргу за договором позики.

5.1. Відповідно до ч.1 ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

5.2. Згідно з ч.2 ст.1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

5.3. Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

5.4. Згідно з ч.1, ч.2 ст.533 ЦК України грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

5.5. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в абз.2 п.14 постанови №14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі», у разі пред`явлення позову про стягнення грошової суми в іноземній валюті суду слід у мотивувальній частині рішення навести розрахунки з переведенням іноземної валюти в українську за курсом, встановленим Національним банком України на день ухвалення рішення.

б. щодо безгрошовості договору позики.

5.6. Відповідно до ч.1 ст.1051 ЦК України позичальник має право оспорити договір позики на тій підставі, що грошові кошти або речі насправді не були одержані ним від позикодавця або були одержані в меншій кількості, ніж встановлено договором.

5.7. Згідно з ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

5.8. Відповідно до ч.2 ст.89 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності.

5.9. Згідно з ч.1, ч.2 ст.77 ЦК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

6. Мотиви, якими керується суд при вирішенні спору.

6.1. Всупереч ч.1 ст.81 ЦПК України ОСОБА_2 не подав суду жодного доказу на підтвердження того, що він повернув позивачу грошові кошти в розмірі 7590 доларів США. В матеріалах цивільної справи також відсутні докази на підтвердження того, що в період часу з 10 квітня 2017 року до 10 квітня 2018 року відповідач щомісячно сплачував ОСОБА_4 проценти за користування позикою в розмірі 151 долара США 80 центів (7590 : 100% х 2%). Ці обставини свідчать про те, що у ОСОБА_2 виник борг по поверненню позики в розмірі 7590 доларів США та борг по сплаті процентів за користування позикою в розмірі 1821 долара США 60 центів (151,80 х 12). Загальний розмір боргу за договором позики склав 9411 доларів США 60 центів (7590 + 1821,60).

6.2. Станом на день ухвалення рішення суду 1 долару США були еквівалентні 27 гривень 69 копійок. Ця обставина свідчить про те, що розмір боргу за договором позики становить 260607 гривень 20 копійок (9411,60 х 27,69).

6.3. В матеріалах цивільної справи містяться копії розписки від 10 грудня 2016 року (а.с.56, 69), зі змісту якої вбачається, що 10 грудня 2016 року ОСОБА_4 позичив відповідачу грошові кошти в розмірі 7590 доларів США, а ОСОБА_2 зобов`язався повернути позивачу таку ж суму грошових коштів до 10 березня 2017 року та щомісячно сплачувати йому проценти за користування позикою в розмірі 2% від суми позики. Постановою Київського апеляційного суду від 10 червня 2019 року (а.с.42-47) з відповідача на користь ОСОБА_4 був стягнутий борг по поверненню позики в розмірі 7590 доларів США, борг по сплаті процентів за користування нею в розмірі 455 доларів США 40 центів та борг по сплаті 3% річних від простроченої суми в розмірі 284 доларів США 62 центів. Однак в змісті розписки від 10 квітня 2017 року, копії якої містяться в матеріалах цивільної справи (а.с.10, 71, 84), відсутні відомості про те, що складення вказаної розписки є способом пролонгації строку виконання грошових зобов`язань, що виникли на підставі договору позики від 10 грудня 2016 року. Співпадіння суми позики та розміру процентів за користування нею автоматично не підтверджують вказану обставину, адже договори позики від 10 грудня 2016 року та від 10 квітня 2017 року є цілком самостійними окремими договорами. Тому копії розписки від 10 грудня 2016 року (а.с.56, 69) є неналежними доказами в розумінні ст.77 ЦПК України, а постанова Київського апеляційного суду від 10 червня 2019 року (а.с.42-47) не поширюється на спірні правовідносини. Крім того, в звукозаписі на флеш-накопичувачі, що міститься в матеріалах цивільної справи (а.с.48), відсутні відомості, що підтверджують безгрошовість договору позики від 10 квітня 2017 року. Тому цей електронний доказ також є неналежним доказом, який не містить жодних відомостей, що стосуються предмета доказування.

6.4. З огляду на це суд вважає, що з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 належить стягнути борг за договором позики в розмірі 260607 гривень 20 копійок.

7. Розподіл судових витрат.

7.1. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

7.2. ОСОБА_4 сплатив судовий збір в розмірі 2995 гривень 81 копійки. Ця обставина підтверджується квитанцією №КП-91/1 від 1 серпня 2019 року (а.с.11). Пред`явлений ним позов задоволений на 78,60% (9411,60 : 11973,22 х 100%).

7.3. З огляду на це суд вважає, що з ОСОБА_2 на користь позивача слід стягнути витрати на оплату судового збору в розмірі 2354 гривень 71 копійки (2995,81 : 100% х 78,60%).

Керуючись п.2 ч.1, ч.3 ст.258, абз.1 ч.6 ст.259, ст.ст.263-265, ч.6 ст.268 ЦПК України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 борг за договором позики в розмірі 260607 гривень 20 копійок.

У задоволенні позову в частині вимоги про стягнення боргу за договором позики в більшому розмірі відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 витрати на оплату судового збору в розмірі 2354 гривень 71 копійки.

Повний текст рішення суду складений 23 березня 2021 року.

Рішення суду може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Суддя

Бориспільського міськрайонного суду Є.О. Борець