Справа № 182/4849/20
Провадження № 2/0182/620/2021
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

06.04.2021 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - Багрової А.Г.

за участю секретаря судового засідання - Снєгульської В.М.

розглянув у відкритому судовому засіданні у м. Нікополі в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , яка діє в своїх інтересах та інтересах малолітнього ОСОБА_3 , про визнання права власності у порядку спадкування за законом.

Представник позивача адвокат Любарець С.С., що діє на підставі ордеру серія ДП №2632/034 від 20.10.2020 року (а.с.74-75)

Представник відповідача - адвокат Ставицька А.В., яка діє на підставі довіреності від 28.09.2020 року (а.с.52-53)

Заяви по суті справи.

Позивач звернувся до суду з позовними вимогами до ОСОБА_2 та просить визнати вбудоване нежитлове приміщення магазину промислових товарів загальною площею 45,9 кв.м., розташоване за адресою: АДРЕСА_1 об`єктом спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 та визначити, що частка ОСОБА_1 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , на вбудоване нежитлове приміщення магазину промислових товарів загальною площею 45,9 кв.м., розташоване за адресою: АДРЕСА_1 складає 1/2 частину спільної сумісної власності подружжя і визнати за ним право власності на 1/6 частку вбудованого нежитлового приміщення магазину промислових товарів загальною площею 45,9 кв.м., розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , у порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_1 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ; визнати вбудоване нежитлове приміщення магазину промислових товарів „ ІНФОРМАЦІЯ_2 загальною площею 58,9 кв.м., розташоване за адресою: АДРЕСА_2 об`єктом спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 та визначити, що частка ОСОБА_1 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , на вбудоване нежитлове приміщення магазину промислових товарів „ ІНФОРМАЦІЯ_2 загальною площею 58,9 кв.м., розташоване за адресою: АДРЕСА_2 складає 1/2 частину спільної сумісної власності подружжя і визнати за ним право власності на 1/6 частку вбудованого нежитлового приміщення магазину промислових товарів „ ІНФОРМАЦІЯ_2 загальною площею 58,9 кв.м., розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , у порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_1 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 100-101).

В обґрунтування позову зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_3 помер його батько ОСОБА_1 . За життя батько заповіт не склав. Після його смерті залишились спадкоємці першої черги за законом : дружина спадкодавця (його матір) ОСОБА_2 , неповнолітній син спадкодавця( його рідний брат) ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та він. Шлюб його батьки уклали 11.08.1999 року. За період шлюбу батьки придбали зазначені два об`єкти нерухомого майна та автомобіль CHEVROLET LACETTY 2011 року випуску, д.н. НОМЕР_1 . Все майно було оформлене на ім`я матері ОСОБА_2 . Батьки поділ спільного майна подружжя не здійснювали. Після смерті батька він звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини , однак йому нотаріусом було відмовлено у зв`язку з тим, що частка батька у спільному сумісному майні подружжя не виділена, в нього відсутні оригінали правовстановлюючих документів. До цього часу матір не звернулась до нотаріуса із заявою про визначення її частки у спільному сумісному майні подружжя та для отримання свідоцтва про право на спадщину, у зв`язку з чим він вимушений звернутись за захистом своїх спадкових прав до суду.

Відповідач подала відзив на позовну заяву , зазначила, що вона не заперечує проти того, щоб за позивачем було визнано право власності на спадщину після смерті батька в розмірі 1/6 частина на вбудоване нежитлове приміщення магазину промислових товарів загальною площею 45,9 кв.м., розташоване за адресою: АДРЕСА_1 та на вбудоване нежитлове приміщення магазину промислових товарів „Гранд загальною площею 58,9 кв.м., розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , у порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_1 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 . Твердження позивача, що в нього відсутні правовстановлюючі документи на нерухоме майно не відповідають дійсності, оскільки вони знаходяться у нього. Правовстановлюючі документи зникли з її сейфу, доступ до якого мав її син ОСОБА_3 , у зв`язку з чим вона звернулась до правоохоронних органів. Вважає, що не підлягають стягненню з неї понесені позивачем судові витрати , оскільки між ними відсутній спір і вона проти визнання за ним права власності на нерухоме майно не заперечує(а.с.62-63).

Процесуальні дії у справі.

Ухвалою суду від 21.09.2020 року по справі відкрито провадження та постановлено розглянути справу за правилами загального позовного провадження, витребувано відомості про нерухоме майно в КП НМБТІ, відомості про реєстрацію автомобіля, відомості про наявність спадкової справи та витребувано її копію(а.с.42-45).

18.11.2020 року ОСОБА_3 повернуто уточнену позовну заяву(а.с.89)

28.01.2021 року постановлено ухвалу про закриття провадження по справі в частині заявлених позовних вимог щодо стягнення компенсації в рахунок 1/6 частини вартості автомобіля CHEVROLET LACETTY 2011 року випуску, д.н. НОМЕР_1 в розмірі 26666 грн. 67 коп., у зв`язку із задоволенням їх відповідачем після пред`явлення позову (а.с.131).

01.03.2021 року по справі закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті(а.с.136).

06.04.2021 року в судовому засіданні представник позивача на задоволенні позову наполягав, представник відповідача проти позову не заперечувала, просила лише відмовити у стягнення з відповідача понесених позивачем судових витрат.

Судом встановлено.

ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_1 (а.с. 4).

Після його смерті 26.02.2020 року державним нотаріусом Першої Нікопольської державної нотаріальної контори заведено спадкову справу №26-2020(а.с.56-61).

Із заявою про прийняття спадщини 26.02.2020 року до державного нотаріуса звернувся син спадкодавця ОСОБА_1 (а.с.5,56).

Як вбачається з Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) спадкодавець ОСОБА_3 на випадок своєї смерті заповіту не складав.(а.с.58-61).

Крім ОСОБА_1 , сина спадкодавця, спадкоємцями за законом першої черги є переживша дружина ОСОБА_2 , матір позивача, та неповнолітній ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , син спадкодавця та рідний брат позивача.

Спадкодавець ОСОБА_3 та відповідач ОСОБА_2 перебували у шлюбі з 11.08.1999 року (а.с.6-7).

В період шлюбу подружжям за договорами купівлі продажу було придбано нерухоме майно: квартиру АДРЕСА_3 , за договором купівлі продажу від 18.01.2008 року, яка переобладнана і згідно свідоцтва про право власності від 21.04.2009 року зареєстрована як вбудоване нежитлове приміщення магазину промислових товарів загальною площею 45,9 кв.м., розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , та 27.10.2014 року вбудоване нежитлове приміщення магазину промислових товарів „ ІНФОРМАЦІЯ_2 загальною площею 58,9 кв.м., розташоване за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 10-15, 110-128).

Зазначене нерухоме майно подружжям було зареєстроване на ім`я ОСОБА_2 .

Позивач звернувся до державного нотаріуса із заявою про видачу на його ім`я, як спадкоємця першої черги за законом після смерті ОСОБА_3 , свідоцтва про право на спадщину, однак, оскільки за життя спадкодавця між подружжям не було укладено договір про поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, тому з цих підстав йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на частку вбудованого нежитлового приміщення магазину промислових товарів загальною площею 45,9 кв.м., розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , та вбудованого нежитлового приміщення магазину промислових товарів „ ІНФОРМАЦІЯ_2 загальною площею 58,9 кв.м., розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується постановою про відмову у вчинення нотаріальної дії N 497/02-31 від 25.06.2020 року (а.с.9).

Відповідно до ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності.

Таким чином, як встановлено у судовому засіданні і не заперечується сторонами по справі, спірне нерухоме майно вбудоване нежитлове приміщення магазину промислових товарів загальною площею 45,9 кв.м., розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , та вбудоване нежитлове приміщення магазину промислових товарів „Гранд загальною площею 58,9 кв.м., розташоване за адресою: АДРЕСА_2 є спільною сумісною власністю подружжя.

Відповідно до ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно); майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності; право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом; спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно.

Статтею 368 ЦК України передбачено, що спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.

Відповідно до ст. 370 ЦК України співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

Пунктом 17 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ N 5 від 07.02.2014 року "Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав" передбачено, що частка суб`єкта права спільної сумісної власності визначається зокрема, при поділі майна, виділі частки зі спільного майна, зверненні стягнення на майно учасника спільної власності за його боргами, відкритті після нього спадщини.

Відповідно до п. 5 постанови Пленуму Верховного суду України від 22.12.95 року N 20 "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності", частка учасника спільної сумісної власності визначається при поділі майна, виділі частки з спільного майна, зверненні стягнення на майно учасника спільної власності за його боргами, відкритті після нього спадщини. При відсутності доказів про те, що участь когось з учасників спільної сумісної власності (крім сумісної власності подружжя) у надбанні майна була більшою або меншою - частки визначаються рівними.

Виходячи з вищенаведеного, у суду є всі підстави вважати, що ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , у спільній сумісній власності на вбудоване нежитлове приміщення магазину промислових товарів загальною площею 45,9 кв.м., розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , та вбудоване нежитлове приміщення магазину промислових товарів „Гранд загальною площею 58,9 кв.м., розташоване за адресою: АДРЕСА_2 належала 1/2 частка.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 після відкриття спадкової справи не звернулася до нотаріуса для виділення частки у спільному майні подружжя, а тому позивач вимушений звернутись до суду з вимогою визначити частку спадкодавця в спільному майні.

З цих підстав вимоги позивача ОСОБА_3 про визначення частки померлого ОСОБА_3 у праві спільної сумісної власності на вищезазначене нерухоме майно підлягають задоволенню.

Згідно зі ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків від фізичної особи, яка померла до інших осіб.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини.

Відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 ЦК незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Таким чином, судом встановлено, що до складу спадщини, яка відкрилась після смерті ОСОБА_3 входить 1/2 частка на вбудоване нежитлове приміщення магазину промислових товарів загальною площею 45,9 кв.м., розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , та 1/2 частка на вбудоване нежитлове приміщення магазину промислових товарів „ ІНФОРМАЦІЯ_2 загальною площею 58,9 кв.м., розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , та єдиними спадкоємцями є сторони по справі в рівних частках. Тобто частка позивача у спадковому майні становить 1/6 частину.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Позивач позбавлений можливості вирішити питання оформлення спадщини у вигляді 1/6 частини на вбудоване нежитлове приміщення магазину промислових товарів загальною площею 45,9 кв.м., розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , та 1/6 частини на вбудоване нежитлове приміщення магазину промислових товарів „ ІНФОРМАЦІЯ_2 загальною площею 58,9 кв.м., розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , в позасудовому порядку.

Оскільки визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, котрий має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, враховуючи те, що нотаріусом відмовлено у вчиненні нотаріальної дії щодо видачі позивачу свідоцтва про право на спадщину на частку нерухомого майна після смерті батька, суд беручи до уваги, що позивач згідно ч. 1 ст. 1268 ЦК України прийняв спадщину у строки, визначені ч. 1 ст. 1270 ЦК України, вважає що його позовні вимоги щодо визнання за ним в порядку спадкування права власності на 1/6 частину вбудованого нежитлового приміщення магазину промислових товарів загальною площею 45,9 кв.м., розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , та на 1/6 частину вбудованого нежитлового приміщення магазину промислових товарів „ ІНФОРМАЦІЯ_2 загальною площею 58,9 кв.м., розташоване за адресою: АДРЕСА_2 ґрунтуються на вимогах закону та підлягають задоволенню.

Розподіл судових витрат.

Позивачем при зверненні до суду було сплачено судовий збір відповідно до ціни позову в розмірі 2522 (дві тисячі п`ятсот двадцять дві) грн. 40 коп.

Враховуючи, що в частині позовних вимог позивач не підтримував заявлений позов через задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову, а також беручи до уваги, що відповідачем не вчинялись дії після відкриття спадкової справи для виділення частки у спільному майні подружжя і як наслідок позивач вимушений звернутись до суду з вимогою визначити частку спадкодавця в спільному майні та визнання права власності на частку у спадщині, що свідчить про перешкоди з боку відповідача для отримання свідоцтва про право на спадщину позивачем у нотаріуса по сьогоднішній день, суд на підставі ст. 141, 142 ЦПК України дійшов до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача сплачений при зверненні до суду судовий збір в розмірі 2522 (дві тисячі п`ятсот двадцять дві) грн. 40 коп.

Керуючись ст.ст. 10-12, 76-81, 83, 89, 141,142, 258, 263-265, 354 ЦПК України, суд-

УХВАЛИВ :

Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати вбудоване нежитлове приміщення магазину промислових товарів загальною площею 45,9 кв.м., розташоване за адресою: АДРЕСА_1 об`єктом спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 та визначити, що частка ОСОБА_1 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , на вбудоване нежитлове приміщення магазину промислових товарів загальною площею 45,9 кв.м., розташоване за адресою: АДРЕСА_1 складає 1/2 частину спільної сумісної власності подружжя.

Визнати вбудоване нежитлове приміщення магазину промислових товарів „ ІНФОРМАЦІЯ_2 загальною площею 58,9 кв.м., розташоване за адресою: АДРЕСА_2 об`єктом спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 та визначити, що частка ОСОБА_1 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , на вбудоване нежитлове приміщення магазину промислових товарів „ ІНФОРМАЦІЯ_2 загальною площею 58,9 кв.м., розташоване за адресою: АДРЕСА_2 складає 1/2 частину спільної сумісної власності подружжя.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/6 частку вбудованого нежитлового приміщення магазину промислових товарів загальною площею 45,9 кв.м., розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , у порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_1 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/6 частку вбудованого нежитлового приміщення магазину промислових товарів „ ІНФОРМАЦІЯ_2 загальною площею 58,9 кв.м., розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , у порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_1 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 сплачений при зверненні до суду судовий збір в розмірі 2522 (дві тисячі п`ятсот двадцять дві) грн. 40 коп.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його повного складення.

Повне рішення складено 19.04.2021 року.

Анкетні дані учасників справи:

позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_4 .

відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_5 .

відповідач малолітній ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_5 .

Суддя: А. Г. Багрова