Справа № 657/1044/21

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27.08.2021 року Каланчацький районний суд Херсонської області
у складі головуючого судді Ковальчук О.В.,
за участю секретаря Шахової О.В.,
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в смт. Каланчак цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про скасування запису про державну реєстрацію речового права на земельну ділянку,
Ухвалою суду від 06 серпня 2021 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання.
Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про підтримання заявлених вимог та розгляд справи за його відсутності.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з"явилася, надала суду заяву в якій просить справу розглянути без її участі позовні вимоги визнає в повному обсязі.
Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.
Частиною 4 ст. 206 ЦК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.
Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, дослідивши матеріали справи, докази надані позивачем, приходить до висновку про наявність підстав щодо задоволення позову, виходячи з наступного.
Стаття 16 ЦК України гарантує кожному право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового інтересу.
Згідно ч.1 ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Згідно ч. 4 ст. 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Як вбачається з матеріалів справи, ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивача ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копіє свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого Каланчацьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції, актовий запис № 98.
Являючись сином спадкодавця та спадкоємцем першої черги, позивач має намір оформити свої спадкові права.
Рішенням Каланчацького районного суду від 11 грудня 2020 року у справі № 657/909/20, яке набуло чинності 12 січня 2021 року, йому визначено додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті матері.

Однак, належним чином оформити свої спадкові права позивач не має можливості, оскільки виявилося, що одну із частин земельної ділянки площею 0,33 га, належної його матері, з невідомих причин, зареєстровано за відповідачем ОСОБА_2 .

Згідно інформації Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку 05 травня 2018 року в державному реєстрі прав за № 26097245, Херсонської філією державного підприємства «СЕТАМ» здійснено запис, що власником земельної ділянки з кадастровим № :04:008:0377 є ОСОБА_2 .

Судом встановлено, що вказаний запис є помилковим, оскільки факт належності ОСОБА_3 земельної ділянки загальною площею 5,17 га., яка складається з трьох частин площею: 0,91 га, 0,33 га, 3.18 га, з кадастровим № :04:008:0377, підтверджується копіє Державного акту Серії ХС №003892,від 04 вересня 2003 року.

Натомість, як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 належить зовсім інша земельна ділянка загальною площею 4,96 га, з кадастровим номером :04:008:0096, що підтверджується копією державного акту серії ХС № 033583, виданого 04 вересня 2003 року.

Крім того, з вказаного вище Державного акту вбачається, що до складу земельної ділянки, що належить ОСОБА_2 загальною площею 4,96 га, входять земельні ділянки площею 3,58 га, 0,47 га, 0,91 га., та жодним чином не входить земельна ділянка площею 0,33 га.

Відповідно до ст. 2 Закону України " Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" ( у редакції чинній на день виникнення спірних правовідносин) державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень. Тобто, як вбачається з вказаної норми, державна реєстрація права власності на нерухоме майно є лише офіційним визнанням права власності, тобто права, яке вже мало виникнути до її проведення.

Згідно ч. 3 ст. 12 Закону України " Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державний реєстратор встановлює відповідність заявлених прав і поданих/отриманих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно.

Державній реєстрації відповідно до ч. 4 ст. 15 Закону України " Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" підлягають виключно заявлені права за умови їх відповідності законодавству і поданим документам.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 Закону України " Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо: заявлене речове право, обтяження не підлягає державній реєстрації відповідно до цього Закону; із заявою про державну реєстрацію прав та їх обтяжень звернулася неналежна особа; подані документи не відповідають вимогам, встановленим цим Законом; подані документи не дають змоги встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяження.

За нормою ч. 2 ст. 26 Закону України " Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" запис про скасування державної реєстрації прав до Державного реєстру прав вноситься у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав.

Згідно з Висновками Великої Палати Верховного Суду, викладеними у Постанові від 04 вересня 2018 року у справі № 823-2042/16, якщо позивач не був заявником стосовно оскаржуваних ним реєстраційних дій, які були вчинені за заявою іншої особи, такий спір є спором про цивільне право незалежно від того, як здійснено реєстрацію прав на нерухоме майно з дотриманням державним реєстратором вимог законодавства та чи заявляються, окрім вимог про скасування оспорюванного рішення, запису в державному реєстрі прав, вимоги про визнання недійсним правочинів, на підставі яких прийняте оспорюване рішення, здійснено оспорюваний запис.

Відповідно до абз. 1-3 ч. 3 ст. 26 Закону № 1952-IV у редакції, чинній з 16.01.2020 року, передбачено, що відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, не підлягають скасуванню та/або вилученню.

У разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому підпунктом "а"пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав,державний реєстратор чи посадова особа Міністерства юстиції України (у випадку, передбаченому підпунктом "а"пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону) проводить державну реєстрацію набуття, зміни чи припинення речових прав відповідно до цього Закону.

Ухвалення судом рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а також скасування державної реєстрації прав допускається виключно з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав).

Таким чином, суд приходить до висновку, що обраний позивачем спосіб захисту шляхом скасування державної реєстрації є ефективним, а задоволення позову в цій частині забезпечить реальне відновлення порушеного права, тому є обґрунтованими доводи позовної заяви, а отже позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 259, 263, 264, 265, 268 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про скасування запису про державну реєстрацію речового права на земельну ділянку, задовольнити.

Скасувати рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав власності №26097245 від 05.05.2018 року, здійснене Херсонською філією державного підприємства «СЕТАМ» з одночасним припиненням права власності ОСОБА_2 на земельну ділянку площею 0,33 га, з кадастровим номером :04:008:0377.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Херсонського апеляційного суду шляхом подачі в 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН НОМЕР_2 , проживає: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ІПН НОМЕР_3 , проживає: с. Роздольне, Скадовського району Херсонської області.

Суддя: Ковальчук О. В.