ЄУН № 336/1463/21
пр. № 2/336/2101/2021
РІШЕННЯ

Іменем України

(заочне)

18 серпня 2021 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Дацюк О.І., при секретарі Скибі О.Б., за участі позивача ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування квартирою,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась з позовом до ОСОБА_2 , вказавши про те, що їй на праві власності належить квартира АДРЕСА_1 . Окрім позивача, в квартирі зареєстрована, але фактично не мешкає її дочка ОСОБА_2 .. Оскільки відповідач з 1992 року почала виїжджати за кордон, протягом тривалого часу до України не повертається, наразі її місце проживання невідоме, з реєстрації місця проживання вона добровільно не знялась, тому просить суд визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право користування квартирою.

Ухвалою суду від 13.04.2021 року відкрите провадження та справу призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 16.06.2021 року закрите підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду по суті.

Позивач в судовому засіданні позов підтримала, вказавши, що відповідач є її дочкою, зареєстрована в квартирі, проте вже тривалий час мешкає за кордоном, а зважаючи на похилий вік та незадовільний розмір пенсії, позивач має намір оформити субсидію, однак не може реалізувати своє право, оскільки в квартирі зареєстрована ОСОБА_2 , яка за комунальні послуги не сплачує та не мешкає за місцем реєстрації, тому просила позов задовольнити.

Після дослідження письмових доказів та допиту свідків, позивач направила до суду заяву про подальший розгляд справи за її відсутності на підставі наданих доказів, не заперечуючи проти задоволення позову.

Відповідач у судове засідання не з`явилась, про місце та час розгляду справи повідомлялась судовою повісткою, направленою за адресою місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку, відповідно до п. 2 ч. 7 ст. 128 ЦПК України та шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України в порядку ст. 128 ч. 11 ЦПК України.

Керуючись ст. 280 ЦПК України, суд розглянув справу заочно.

В ході розгляду справи з боку позивача до матеріалів справи були долучені додаткові письмові докази, а також заявлено клопотання про виклик свідків.

Відповідач не направила до суду відзив на позовну заяву, а також не заявила будь-яких клопотань, не надала доказів.

При вивченні письмових доказів судом встановлено наступне.

05.11.2005 року Управлінням житлового господарства ЗМР видано ОСОБА_1 свідоцтво про право власності на нерухоме майно, а саме квартиру АДРЕСА_1 на підставі розпорядження голови Шевченківської районної адміністрації від 27.10.2005 року №2174р.

Згідно з витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 11.11.2005 року, ОП «ЗМБТІ» зареєстровано право приватної власності на квартиру АДРЕСА_1 за ОСОБА_1 .

Вказані обставини також підтверджуються наданим позивачем Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності.

За відомостями Департаменту реєстраційних послуг ЗМР, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .

Судом не оцінюється в якості доказу непроживання відповідача акт голови ОСББ «Чарівна Оселя», адже голова ОСББ не наділена повноваженнями щодо встановлення фактів проживання чи непроживання осіб у житлових приміщеннях, а в самлму акті відсутні відомості, на підставі яких головою ОСББ такий акт складений.

В ході розгляду справи були допитані свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Так, свідок ОСОБА_3 повідомила, що є сусідкою позивача та мешкає в будинку з 1974 року. Відповідач ОСОБА_2 не мешкає в квартирі позивача з 18 років, згодом виїхала за кордон. Наразі в квартирі АДРЕСА_3 мешкають позивач разом зі своїм чоловіком.

Свідок ОСОБА_4 повідомила, що відповідач мешкала в квартирі позивача до повноліття та згодом виїхала на заробітки, більше ОСОБА_2 вона жодного разу не бачила, в квартирі на даний час вона не мешкає.

При вирішенні справи суд виходить з такого.

Відповідно до статті 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності є непорушним.

Правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб, що встановлено ч. 1 ст. 316 ЦК України. Власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном - ч. 1ст. 317 ЦК України.

Стаття 391 ЦК України надає право власнику майна вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Зазначена норма матеріального права визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати будь яких усунень свого порушеного права від будь-яких осіб будь-яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому не має значення ким саме спричинено порушене право та з яких підстав.

Стаття 405 ЦК України вказує, що члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

За ст. 72 ЖК Української РСР, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

З досліджених судом доказів вбачається, що ОСОБА_2 не мешкає в квартирі та не є її власником, що створює для позивача перешкоди у здійсненні повною мірою права власності, яке з урахуванням встановлених обставин та наведених норм закону підлягає захисту.

Зважаючи на викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані, повністю підтверджені наданими доказами та показами свідка, тож вбачає підстави для задоволення позовних вимог про визнання відповідача такою, що втратила право користування квартирою.

Також, відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню судовий збір.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 76-81, 141, 258, 259, 263-265, 280-282 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування квартирою задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такою, що втратила право користування квартирою АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 908 (дев`ятсот вісім) гривень.

Відповідно до ст. 265 ч. 5 ЦПК України зазначаються наступні відомості:

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом двадцяти днів з дня отримання його копії. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржено відповідачем в апеляційному порядку.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. З урахуванням положень п. 15.5 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України апеляційна скарга подається через суд першої інстанції.

Суддя О.І. Дацюк

Повний текст рішення суду складений 28.08.2021 року.