Справа № 522/9489/21
Провадження № 2-з/522/423/21
УХВАЛА

про забезпечення позову

28 серпня 2021 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси

у складі: головуючого судді - Домусчі Л.В.,

за участі секретаря судового засідання Лисенко А.О.,

розглянувши клопотання представника позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтех Інвестування», Акціонерного товариства «ОКСІ Банк», Акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль», приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Скульської Тетяни Анатоліївни про визнання договорів недійсними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

До Приморського районного суду м. Одеси надійшов позов ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтех Інвестування», Акціонерного товариства «ОКСІ Банк», Акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль», приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Скульської Тетяни Анатоліївни про визнання договорів недійсними та зобов`язання вчинити певні дії.

Ухвалою суду від 04.06.2021 року було відкрито провадження у справі.

Представником Акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» 07.07.2021 року до суду було подано відзив на позов, згідно якого просили відмовити у позові.

Через неявку відповідачів, за клопотанням представника позивача розгляд справи 12.07.2021 року був відкладений на 06.09.2021 року.

Представником позивача 23.07.2021 року до суду подано відповідь на відзив банку та 17.08.2021 року подано клопотання про забезпечення позову.

Згідно клопотання про забезпечення позову представник просив у порядку ч.1 ст. 150 ЦПК України застосувати заходи забезпечення позову, а саме заборонити ОСОБА_4 відчужувати в будь-який спосіб нерухоме майно, а саме квартиру АДРЕСА_1 до набрання рішенням суду законної сили. Згідно обґрунтування клопотання вказував, що на даний час власником спірної квартири АДРЕСА_1 є ОСОБА_4 , який намагається продати вказану квартиру, про що свідчать оголошення на сайті domrai.com. На думку представника позивача, відчуження нерухомого майно значно ускладнить або взагалі унеможливить виконання судового рішення у випадку задоволення позову. Вважає, що такий захід забезпечення дозволить зберегти квартиру у власності однієї особи протягом розгляду справи та не залучати до участі у справі нових власників, а також даний захід забезпечення вважає адекватною мірою забезпечення позову, яка дозволить відповідачу продовжити добросовісне користування та володіння майном, а також забезпечити ефективний захист інтересів позивача у випадку задоволення позовних вимог.

Суддя з 26.07.2021р. по 24.08.2021р. перебувала у відпустці, заяву отримала 25.08.2021р..

Згідно ч.ч.1, 6, 7 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду), крім випадків, передбачених частиною п`ятою цієї статті.

На підставі ч. 3 ст.153 ЦПК України заява розглянута без повідомлення учасників.

Суд, вивчивши матеріали справи, подане клопотання, дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст.150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Отже, забезпечення позову по суті це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Згідно із п.1 ч.1 ст.150 ЦПК України позов забезпечується забороною вчиняти певні дії.

Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (ч.3 ст. 150 ЦПК).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 381/4019/18 вказано, що співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд повинен співвідносити негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів. Необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову.

Крім того, відповідно до правової позиції, викладеної у рішенні Конституційного Суду України від 31 травня 2011 у справі № 4-рп/2011 щодо офіційного тлумачення положень ч.1 ст.376 у взаємозв`язку зі ст.ст.151,152,153 ЦПК України: «З метою гарантування виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог у процесуальних законах України передбачено інститут забезпечення позову» (абз.5 п.4 мотивувальної частини цього рішення).

Вказаний інститут є елементом права на судовий захист і спрямований на те, щоб не допустити незворотності певних наслідків відповідних дій щодо відновлення порушеного права. Він віднесений до механізму захисту прав і свобод людини, зокрема в судовому порядку, і є гарантією їх захисту та відновлення, а отже, елементом правосуддя. Забезпечення позову стосується всіх стадій судового провадження (підготовка, призначення, розгляд справи, виконання рішення) і є складовою комплексу заходів, спрямованих на охорону публічно-правового та матеріально-правового інтересу в господарському судочинстві, а також однією з гарантій реального виконання можливого позитивного для людини рішення, оскільки надає можливість суду до ухвалення рішення в справі вжити заходів до забезпечення реалізації позовних вимог.

Виходячи з системного тлумачення зазначених положень, вбачається, що застосування заходів забезпечення позову необхідне через існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивачів до ухвалення рішення в даній справі, а захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат.

Суд вбачає, що предметом позову є, зокрема, вимоги про скасування записів про державну реєстрацію прав та їх обтяжень щодо реєстрації відступлення прав від ТОВ «Фінансова компанія «Фінтех Інвестування» на користь ОСОБА_4 на підставі договору про відступлення прав за договором іпотеки.

Предметом іпотеки є квартира за адресою АДРЕСА_2 . На даний час власником вказаної квартири є відповідач ОСОБА_4 .

Із матеріалів справи вбачається, що між сторонами дійсно виник спір та зі сторони відповідача здійснюються дії щодо можливого відчуження квартири, про що свідчить роздруківка оголошення з Інтернету.

Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, врахувавши характер спірних правовідносин, доходить висновку про наявність підстав вважати, що між сторонами наявний спір щодо вищезгаданої квартири, та невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду і є підстави для застосування таких заходів.

Суд звертає увагу, що забезпечення позову направлено на охорону матеріально - правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій відповідача, і не є обмеженням права власності особи в повній мірі та носить тимчасовий характер.

При цьому суд зазначає, що заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер, а тому обраний позивачем вид забезпечення позову не призведе до невиправданого обмеження майнових прав відповідача, оскільки майно фактично перебуває у володінні власника, а обмежується лише можливість розпоряджатися ним до ухвалення рішення у справі.

Тобто ОСОБА_4 лише тимчасово позбавлений можливості відчуження спірного нерухомого майна, при цьому він не обмежений в реалізації своїх прав як власник на володіння і користування цим майном.

З огляду на наведене суд приходить до висновку щодо співмірності застосованого заходу забезпечення позову та зазначене узгоджуються з правовими висновками, викладеними в постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 381/4019/18.

Також, оскільки, обраний заявником спосіб забезпечення позову не спричинить не відновлюваної шкоди потенційному відповідачу, а також відсутність обставин визначених ч.3 ст.154 ЦПК України, суд приходить до висновку про те, що відсутні підстави для зустрічного забезпечення.

Відповідно до ч.5ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, є дата складення повного тексту.

Враховуючи викладене та керуючись ст. 151 - 153 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Клопотання представника позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити.

Вжити заходи забезпечення позову до розгляду справи по суті, а саме заборонити ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_1 ) здійснювати дії щодо відчуження в будь-який спосіб нерухоме майно, а саме квартиру АДРЕСА_1 .

Ухвала про забезпечення позову набирає чинності в момент її підписання суддею та підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Строк пред`явлення ухвали про забезпечення позову до виконання три роки.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала суду може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через суд 1ї інстанції протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст ухвали суду складено 28.08.2021 року.

Суддя Л.В.Домусчі