Справа № 180/877/21
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
27 серпня 2021 р. Марганецький міський суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого - судді Янжули О.С.
при секретарі -Лебедєвої К.Є.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Марганець Дніпропетровської області в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення стягнення аліментів та про стягнення аліментів,-
ОСОБА_1 звернувся до Марганецького міського суду Дніпропетровської області з позовом до ОСОБА_2 про припинення стягнення аліментів на утримання дитини з батька та стягнення аліментів на утримання дитини з матері.
Свої вимоги обґрунтовує тим, що вони з відповідачкою перебували у шлюбі, який рішенням Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 23 серпня 2019 року було розірвано.
Від даного шлюбу мають неповнолітню доньку- ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
За судовим наказом № 180/855/19, виданого Марганецьким міським судом Дніпропетровської області 27 травня 2019 року, з нього на користь ОСОБА_2 стягувалися аліменти на утримання дитини - доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі ј частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 13.05.2019 року, до досягнення дитиною повноліття.
Починаючи з серпня 2020 року донька проживає із ним та знаходиться на повному його утриманні.
31 січня 2021 року ОСОБА_2 подала до Марганецького міського відділу державної виконавчої служби південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Дніпро) заяву про повернення виконавчого документа (судового наказу). Станом на 31.01.2021 року заборгованість зі сплати аліментних платежів за ним відсутня.
Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини у добровільному порядку не надає, хоча можливість таку надавати, оскільки є працездатною та працює. Через небажання відповідача матеріально забезпечувати доньку, він вимушений звернутися до суду з позовом про стягнення з неї аліментів на утримання неповнолітньої доньки.
Вважає, що оскільки неповнолітня донька ОСОБА_3 проживає разом із ним та повністю знаходиться на його утриманні з серпня 2020 року, то змінилися обставини, що впливають на стягнення аліментів на користь відповідача, тому є підстави для припинення стягнення з нього аліментів. За таких обставин він вимушений звернутися до суду з даним позовом та просить суд припинити стягнення аліментів із нього, ОСОБА_1 , на користь ОСОБА_2 на утримання доньки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку за судовим наказом, виданого Марганецьким міським судом Дніпропетровської області 27 травня 2019 року. Також стягнути з відповідача аліменти на його користь на утримання малолітньої дитини - доньки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини її заробітку (доходу) щомісячно, але не менш ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи стягнення з дня звернення з позовом до суду і до повноліття дитини.
Відповідно до ч. 4 ст. 19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.
Відповідно до ч. 1 ст. 274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа.
Ухвалою суду від 14 травня 2021 року було відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Окрім того відповідачу було надано строк для подання відзиву на позовну заяву.
Позивач надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує з підстав викладених у позовній заяві і просить їх задовільнити у повному обсязі. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує.
Відповідач у судові засідання неодноразово не з`явилася, про дату, час і місце судового засідання повідомлена належним чином, правом надання відзиву на позов не скористалася, про причини неявки суд не повідомила. Заяв чи клопотань також не надходило.
За відомостями адресно-довідкового підрозділу ГУДМС УДМС України у Дніпропетровській області від 07 травня 2021 року ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 значиться зареєстрованою за адресою: АДРЕСА_1 .
У зв`язку з чим відповідача, крім викликів за вказаною адресою, було викликано до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України.
Оголошення про виклик відповідача опубліковані: 02.07.21 р. та 22.07.21 р.
Відповідно до ч. 11 статті 128 ЦПК України з опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається повідомленим про дату, час та місце розгляду справи.
Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України.
У відповідності до ч.1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Відповідно до ч.2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про наступне.
Відповідно до ст. 55 Конституції України, кожному гарантується судовий захист його прав і свобод.
Частиною 2 ст. 124 Конституції України передбачено, що юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.
Відповідно до ст. 6 Європейської конвенції з прав людини кожен має право на справедливий суд і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.
Згідно ч.1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право на звернення до суду для захисту своїх прав.
Статтею 5 ЦПК України передбачено, що, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
Відповідно до ст .ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Правилами ст.12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ч.1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно із ч. 1ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ч. 5 ст. 81 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
Статтею 263 ЦПК України визначено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Згідно зі статтею 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати; 7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; 8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.
При ухваленні рішення суд не може виходити за межі позовних вимог.
Пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі» №14 від 18 грудня 2009 року передбачено, що рішення суду як найважливіший акт правосуддя покликане забезпечити захист гарантованих Конституцією України прав і свобод людини та здійснення проголошеного Основним Законом України принципу верховенства права. У зв`язку з цим суди повинні неухильно додержувати вимог про законність і обґрунтованість рішення у цивільній справі (частина перша статті 263 ЦПК).
Як встановлено у судовому засіданні та вбачається з матеріалів справи, сторони по справі: ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у шлюбі, який був зареєстрований 10 жовтня 2008 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Марганецького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, за актовим записом № 257.
Рішенням Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 23 серпня 2019 року шлюб між ними було розірвано. Рішення суду набрало законної сили - 24.09.2019 року ( а.с. 9-11).

Від шлюбу мають неповнолітню доньку - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Копією свідоцтва про народження, Серія НОМЕР_1 , виданого 17 березня 2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану Марганецького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 111 підтверджується, що батьками неповнолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є: батьком - ОСОБА_1 , матір`ю - ОСОБА_2 ( а.с. 8).

Судовим наказом, виданого 27 травня 2019 року Марганецьким міським судом Дніпропетровської області по справі №180/855/19 з позивача - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 на користь відповідача - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 стягнуто аліменти на утримання доньки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходів), але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку та не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 13.05.2019 року до досягнення дитиною повноліття ( а.с. 12).

07.08.2019 року державним виконавцем Марганецького міського відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Мамедовою Ю.О. відкрито виконавче провадження ВП №59738907 з примусового виконання судового наказу, виданого Марганецьким міським судом Дніпропетровської області 27.05.2019 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів у розмірі 1/4 частини , за результатами розгляду цивільної справи № 180/855/19 ( а.с. 13).

На даний час донька сторін - ОСОБА_3 проживає разом із позивачем, тобто зі своїм батьком та знаходиться на повному його утриманні.

Даний факт підтверджується довідкою від 11 лютого 2021 року, наявною в матеріалах справи, виданою управителем ОСББ "Лермонтова 31" ОСОБА_5 , з якої вбачається, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 разом зі своєю дочкою - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , проживає без реєстрації за адресою: АДРЕСА_2 ( а.с. 14).

Довідкою Марганецької спеціалізованої школи І-ІІІ ступеню №2 Марганецької міської ради Дніпропетровської області №16, від 11.03.2021 року, підтверджується, що ОСОБА_3 навчається у шостому класі, мати протягом 2019-2021 року участі у вихованні дитини не бере, батьківські збори та шкільні заходи не відвідує (а.с.17).

Із довідки про зареєстрованих у житловому будинку осіб від 19.02.2021 року за № 17-06/524, виданою адміністратором ЦНАП Бурдейною В.М. вбачається, що ОСОБА_1 значиться зареєстрованим за адресою: АДРЕСА_1 ( а.с. 15). За вказаною адресою також значаться зареєстрованими ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Актом перевірки на предмет проживання в квартирі АДРЕСА_3 від 26 березня 2021 року, затвердженого головою правління ОСББ " Лермонтова 12" В.Б. Пугачовим та підписами сусідів, долученого позивачем до позовної заяви, підтверджується, що особовий рахунок за адресою: АДРЕСА_1 оформлено на ОСОБА_1 , проте фактично за вказаною адресою з травня 2019 року ніхто не проживає ( а.с.16).

У позовній заяві позивач зазначав, що за заявою стягувача - ОСОБА_2 , поданої нею 31.01.2021 року до Марганецького міського відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Дніпро), виконавче провадження про стягнення аліментних платежів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання доньки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), повернуто останній.

Довідкою Марганецького міського відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Дніпро) від 18.02.2021 року, підтверджується, що ОСОБА_2 31.01.2021 року звернулася до Марганецького міського відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Дніпро) із заявою про повернення виконавчого документу ( судового наказу) про стягнення аліментних платежів з ОСОБА_1 на її, ОСОБА_2 , користь на утримання доньки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу). Також зазначено, що станом на 31.01.2021 року заборгованість зі сплати аліментних платежів за ОСОБА_1 відсутня ( а.с. 18).

Позивач повністю утримує свою доньку, забезпечує її всім необхідним для проживання та навчання.

Відповідно до п.17 Постанови № 3 Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», право на звернення до суду із заявою про стягнення аліментів і, відповідно, право на отримання аліментів має той з батьків, з ким проживає дитина.

Згідно з ч.1 ст.192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Аналогічна вимога диктується положеннями ст.273 СК України, за якою, якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-кого з них змінити встановлений розмір аліментів або звільнити від їх сплати.

Суд може звільнити від сплати аліментів осіб, зазначених у статтях 267-271 цього Кодексу, за наявності інших обставин, що мають істотне значення. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч.3 ст.181 СК України) та на підставі припинення сплати аліментів.

Відповідно до ст.188 СК України, батьки можуть бути звільнені від обов`язку утримувати дитину тільки за рішенням суду.

Згідно з ч.4 ст.223 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.

Факт зміни місця проживання дитини від одного з батьків до іншого, є обставиною, яка припиняє обов`язок утримання дитини з боку позивача на користь відповідача.

Як встановлено у судовому засіданні, неповнолітня ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 проживає з позивачем та повністю знаходиться на його утриманні з 2020 року, тобто змінилися обставини, що впливають на стягнення аліментів на користь відповідача.

Вказані обставини, на думку суду, мають істотне значення, які у відповідності до ч.1 ст.273 СК України, дають підстави для звільнення позивача від сплати аліментів.

Враховуючи, що ОСОБА_3 , 09 березня 2009 року з серпня 2020 року мешкає з батьком та знаходиться на його утриманні, суд дійшов висновку, що ОСОБА_2 з цього часу втратила право вимоги аліментів з позивача ОСОБА_1 , зразок у зв`язку з чим вважає можливим з 20.04.2021 року звільнити ОСОБА_1 від сплати аліментів на користь ОСОБА_2 .

За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги в частині звільнення позивача від сплати аліментів підлягають задоволенню.

Щодо позовних вимог позивача в частині стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини, суд приходить до такого.

Стаття 48 Конституції України встановлює право кожного на достатній життєвий рівень для себе і своєї сім`ї, що включає достатнє харчування, одяг, житло.

Основний Закон України покладає на батьків обов`язок утримувати дітей до їх повноліття (частина друга статті 51), у той же час сім`я, дитинство, материнство і батьківство перебувають під охороною держави (частина третя статті 51).

Судовий захист майнових прав дитини передбачає звернення до відповідного судового органу з метою поновлення чи визнання її майнових прав, якщо ці права порушені, не визнаються чи оспорюються.

Відповідно ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

У відповідності до ст.11 ЗУ "Про охорону дитинства" батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей.

Згідно ч.3 ст.181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності.

Частиною 2 статті 182 Сімейного кодексу України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Ст. 183 СК визначено, що той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

Отже, на законодавчому рівні державою встановлено, що при визначенні способу стягнення аліментів у частці від доходу стягнення аліментів має бути не нижче ніж у розмірі однієї четвертої на одну дитину, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку.

У судовому засіданні встановлено, що відповідач ОСОБА_2 у добровільному порядку матеріальну допомогу на утримання доньки не надає, хоча є працездатною особою і має можливість таку надавати.

З урахуванням діючого законодавства, а також факту проживання неповнолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з батьком - ОСОБА_1 , з матері- ОСОБА_2 підлягають стягненню аліменти на її утримання у розмірі 1/4 частин заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісяця, до досягнення дитиною повноліття.

Частиною 1 статті 191 Сімейного кодексу України встановлено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

У відповідно до 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати.

Позивачем при пред`явленні позову про звільнення від сплати аліментів до суду, сплачено судовий збір в розмірі 908,00 гривень ( а.с. 1), який підлягає стягненню з відповідача на його користь, оскільки позов про звільнення від сплати аліментів задоволено.

Відповідно до вимог статті 5 Закону України «Про судовий збір» та положень ст. 141 ЦПК України, позивач звільнений від сплати судового збору при зверненні з позовом про стягнення аліментів, тому з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави за вимоги щодо стягнення аліментів у розмірі 908,00 грн.

На підставі п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 180-183, 191, 273 СК України, ст. ст.2,3,4,6,9,10,12,13,19,28,76,81,141,247,258,259,263-265,274-277,280-283,289,354-355,430 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , від сплати аліментів, які стягуються з нього на підставі судового наказу, виданого 27 травня 2019 року Марганецьким міським судом Дніпропетровської області по справі №180/855/19 на користь відповідача - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на утримання доньки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходів), але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку та не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 13.05.2019 року до досягнення дитиною повноліття, з 20.04.2021 року.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , (РНОКПП - НОМЕР_2 ), зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 аліменти на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , (паспорт НОМЕР_3 , РНОКПП - НОМЕР_4 ), проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 на утримання доньки: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, до досягнення дитиною віку 18 років, починаючи стягнення з 20 квітня 2021 року.

Допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , (РНОКПП - НОМЕР_2 ), зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ( паспорт НОМЕР_3 , РНОКПП - НОМЕР_4 ), проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 судовий збір у розмірі 908 (дев`ятсот вісім) гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , (РНОКПП НОМЕР_2 ), зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 908 (дев`ятсот вісім) гривень 00 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Марганецький міський суд Дніпропетровської області.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Суддя: О. С. Янжула