Справа № 496/1521/21
Провадження № 2/496/1396/21
У Х В А Л А

19 квітня 2021 року суддя Біляївського районного суду Одеської області Буран В.М., вивчивши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання майна об`єктом права спільної сумісної власності та поділ спільного майна подружжя, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про поділ майна подружжя з колишнім чоловіком ОСОБА_3 .

Вивчивши позовну заяву та додані до неї матеріали, суд приходить до висновку про залишення її без руху так, як вона не відповідає вимогам ст. 175, 177 ЦПК України.

У відповідності вимог п. 3 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, позивачем визначена ціни позову у розмірі 900 000 грн. Згідно п. 2 ч. 1 ст. 176 ЦПК України ціна позову у позовах про визнання права власності на майно або його витребування визначається вартістю майна.

Однак, вказуючи ціну позову у розмірі 900 000 грн., позивач в порушення п. 3,5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, не обґрунтував розрахунок цієї суми, що стягується та не зазначив доказів, що підтверджують вказані обставини.

Згідно п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» №20 від 22 грудня 1995 року, вартість спірного майна визначається за погодженням сторін, а за його відсутності - за дійсною вартістю майна на час розгляду спору. Під дійсною вартістю розуміється грошова сума, за яку майно може бути продано в даному населеному пункті чи місцевості.

Відповідно до Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» на підтвердження оцінки майна складається звіт про оцінку майна (акт оцінки майна).

При відсутності достовірних даних, про ціну даного нерухомого майна, станом на час розгляду справи, позивачем щонайменше необхідно надати докази на підставі яких він робить висновок щодо ціни на будинок (витяги з веб сайтів продажу аналогічного нерухомого майна тощо).

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються особи з інвалідністю I та II груп, законні представники дітей з інвалідністю і недієздатних осіб з інвалідністю.

Позивачем було надано до суду завірену копію довідки до акту огляду МСЕК серія 12 ААБ №240125 від 23.04.2019 року, копію пенсійного посвідчення № НОМЕР_1 від 14.08.2019 року на підтвердження звільнення від сплати судового збору. Відповідно до довідки МСЕК та посвідчення, на період до 1 травня 2021 року, йому встановлена II група інвалідності.

Однак, оскільки ціна позову підлягає уточненню, на підставі наведених судом доводів, суд при вирішенні справи по суті, у будь-якому разі у силу ст. 141 ЦПК України та вимог Закону України «Про судовий збір» повинен вирішити питання розподілу судових витрат по справі, позивачу слід визначитись із ціною позову в частині ціни на нерухоме майно та її обґрунтування.

Загальне оформлення позову, перешкоджає ефективному захисту прав та інтересів позивача.

Враховуючи викладене, для відкриття провадження по справі, необхідно усунути вказані недоліки.

Таким чином, згідно ч. ч. 1, 2 ст. 185 ЦПК України, позовна заява підлягає залишенню без руху з наданням позивачу строку для усунення її недоліків шляхом подачі виправленої позовної заяви із визначенням ціни позову.

Керуючись ст. ст. 175-177, 185 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання майна об`єктом права спільної сумісної власності та поділ спільного майна подружжя залишити без руху.

Надати 10-денний строк для усунення недоліків з дня отримання ухвали.

Роз`яснити, що у разі невиконання ухвали суду в зазначений строк заява вважається неподаною і повертається.

Копію ухвали направити позивачу.

Ухвала може бути оскаржена, у відповідності до п. 13 ч. 1 ст. 353 ЦПК України, в частині визначення розміру судових витрат, до Одеського апеляційного суду шляхом подачі протягом 15 днів апеляційної скарги.

Суддя Буран В.М.