Номер провадження: 22-ц/813/3371/21
Головуючий у першій інстанції Коблова О. Д.
Доповідач Погорєлова С. О.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

30.03.2021 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Одеського апеляційного суду у складі:

головуючого судді: Погорєлової С.О.

суддів: Князюка О.В., Таварткіладзе О.М.

за участю секретаря: Дубрянської Н.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання про витребування доказів, -

встановила:

У липні 2019 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 від імені неповнолітнього та в інтересах якого діє батько ОСОБА_3 , ОСОБА_4 звернулися до Малиновського районного суду м. Одеси з позовом до ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , Департаменту міського господарства ОМР, КП «Міське агентство приватизації житла» ОМР, третя особа: Малиновська районна адміністрація ОМР Орган опіки та піклування про визнання приватизації незаконною, скасування свідоцтва про право власності на житло.

В обґрунтування позову посилався на те, що 20.07.2010 року Київською районною адміністрацією виконавчого комітету Одеської міської ради було видано ОСОБА_5 та членам її сім`ї, яка складається із 7 (семи) осіб, ордер на жиле приміщення № 008888 серія КР. Цим ордером, відповідачу та членам її сім`ї, а саме: ОСОБА_7 чоловік, ОСОБА_8 син, ОСОБА_9 дочка, ОСОБА_10 дочка, ОСОБА_1 онучка, ОСОБА_2 - онук було надано право заняття жилого приміщення, жилою площею 55,50 кв.м., що складається із 3 ізольованих кімнат в квартирі, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Вищевказаний ордер на жиле приміщення №008888 серія КР було видано на підставі розпорядження №191 від 12.02.2010р.

Відповідно до інформації із поквартирної картки (Форма В), 13.08.2010 року, у вищезазначеній квартирі, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 було зареєстровано місце проживання ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

В серпні 2010 року із спірної квартири були зняті з місця реєстрації ОСОБА_7 та ОСОБА_9 .

В 2011 році було вирішено приватизувати спірну квартиру. З огляду на ту обставину, що ОСОБА_5 була основним квартиронаймачем, а в квартирі було зареєстровано 5 (п`ять) осіб, ОСОБА_5 запропонувала своїй дочці ОСОБА_4 разом з її малолітніми дітьми ( ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ) зберегти надану державою безкоштовну норму приватизації, та оформити 1/2 спірної квартири на себе та на ОСОБА_6 , щоб в подальшому, переоформити її на ОСОБА_4 . При цьому, з метою мінімізації втрат по сплаті державного мита на подальше переоформлення після приватизації спірної квартири та створення умов для можливості приватизувати 1/2 частину квартири, ОСОБА_5 запропонувала ОСОБА_4 , разом із малолітніми дітьми ( ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ) знятись з реєстраційного обліку в спірній квартирі.

У зв`язку із вищевикладеним, 13.04.2011 року ОСОБА_4 разом із своїми малолітніми дітьми ( ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ) знялась з реєстраційного обліку місця проживання із спірною квартири за адресою: АДРЕСА_1 .

Позивачі зазначили, що хоча і були зняті з реєстрації, проте продовжували проживати у спірній квартирі.

В подальшому, на підставі Розпорядження органу приватизації №217052 від 31.05.2011 р. ОСОБА_5 та ОСОБА_6 приватизували в рівних частках 3-х кімнатну кв. АДРЕСА_2 , загальною площею 87,10 кв.м. Зазначене розпорядження стало підставою для видачі Свідоцтва про право власності на житло № НОМЕР_1 від 31.05.2011р., яке зареєстровано і записано у реєстрову книгу №3-28522.

З огляду на той факт, що сторони, після приватизації спірної квартири продовжували спільно проживати в ній, між ними не було жодних суперечок чи спорів, щодо подальшого переоформлення 1/2 частини спірної квартири, вже приватизованої Відповідачами, на користь ОСОБА_4 , як про те була домовленість ще в 2011 році, але по незалежним причинам сторони постійно відкладали укладення такого правочину.

Однак, в червні 2019 році, коли ОСОБА_4 звернулася до ОСОБА_5 про укладення обіцяного договору дарування, обумовленого до приватизації спірної квартири правочину, вона категорично відмовилась від його укладення та на даний час вчиняє дії з позбавлення позивача та її дітей навіть права проживати у спірній квартирі, яка ще в 2010 році виділялась згідно ордеру, в тому числі і ОСОБА_4 , ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , погрожуючи її виселити у будь-який момент.

Зазначений факт грубо порушує їх права, у зв`язку з чим вони звернулися до суду.

Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 09 вересня 2020 року у задоволенні позову ОСОБА_1 , ОСОБА_2 від імені неповнолітнього та в інтересах якого діє батько ОСОБА_3 , ОСОБА_4 відмовлено повністю.

В апеляційній скарзі апелянт просить рішення скасувати, ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити повністю, посилаючись на порушення судом норм процесуального права.

Зважаючи на викладене, з метою повного та об`єктивного розгляду апеляційної скарги, виникла необхідність у витребуванні з КП «Міське агентство з приватизації житла» Одеської міської ради копію приватизаційної справи кв. АДРЕСА_2 .

Відповідно до ст. 84 ЦПК України у випадках, коли учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом.

Згідно із ч. 7-9 ст. 84 ЦПК України особи, які не мають можливості подати доказ, який витребовує суд, або не мають можливості подати такий доказ у встановлені строки, зобов`язані повідомити про це суд із зазначенням причин протягом п`яти днів з дня вручення ухвали. У разі неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, а також за неподання таких доказів з причин, визнаних судом неповажними, суд застосовує до відповідної особи заходи процесуального примусу, передбачені цим Кодексом. Притягнення винних осіб до відповідальності не звільняє їх від обов`язку подати витребувані судом докази.

Керуючись ст. ст. 13, 81-84 ЦПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Витребувати з Комунального підприємтсва «Міське агентство з приватизації житла» Одеської міської ради копію приватизаційної справи кв. АДРЕСА_2 (всі документи, які стали підставою для видачі свідоцтва про право власності на житло на імя ОСОБА_5 та ОСОБА_6 ).

Витребувану інформацію надіслати на адресу Одеського апеляційного суду в строк до 17 серпня 2021 року.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий С.О. Погорєлова

Судді О.В. Князюк

О.М. Таварткіладзе