Справа № 487/7840/20
Провадження № 2/487/1063/21
30.06.2021року м. Миколаїв
Заводський районний суд м. Миколаєва в складі головуючого судді Цуркан Р.С., за участю секретаря судового засідання Ляшенко А.Ю.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Миколаєва цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, -
24.12.2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить визнати ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_4 такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме: квартирою АДРЕСА_1 .
В обґрунтування позовних вимог зазначила, що позивач є власницею квартири АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 15.02.2011. В зазначеній квартирі зареєстрована позивачка, як власниця, та відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_4 . Хоч відповідачі і зареєстровані у вказаній квартирі, але ніколи там фактично не проживали. Визнання відповідачів такими, що втратили право користування житлом є необхідним для оформлення субсидії, а також порушує право позивача на вільне розпорядження і користування майном.
Позивачка у судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просила розглянути справу за її відсутності, не заперечувала проти винесення заочного рішення по справі.
Відповідачі були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, не з`явилися в судове засідання без повідомлення причин, у зв`язку з чим, за відсутності заперечень позивача проти такого вирішення справи, справа розглядається в порядку ст. 280 ЦПК України шляхом ухвалення заочного рішення на підставі доказів, що є у справі.
Дослідивши подані документи та матеріали, судом встановлено наступне.
На підставі договору купівлі-продажу від 15.02.2011 року, посвідченого приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Олефір М.Ю., зареєстрованого в реєстрі за № 42, ОСОБА_1 є власницею квартири АДРЕСА_1 .
Як вбачається з відомостей Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС України в Миколаївській області від 13.01.2021 року ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_4 зареєстровані за адресою: АДРЕСА_2 .
Згідно листа про реєстрацію місця проживання осіб з Департаменту з надання адміністративних послуг Миколаївської міської ради від 22.08.2019 за вих. № 19.01-27/Н-226/19, ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_4 зареєстровані за адресою: АДРЕСА_2 .
Як вбачається з Акту про не проживання від 26.11.2020, підписаного сусідами позивачки, ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_4 , ніколи не проживали та на теперішній час не проживають за адресою: АДРЕСА_2 ..
Судом було встановлено, що відповідачі в вищезазначеній квартирі ніколи не проживали.
Відповідно до ст.391ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Права власника житлового приміщення також визначені ст. 150 ЖК України, зокрема, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.
Оскільки між позивачкою та відповідачами відсутні будь-які договірні відносини з приводу користування житловим приміщенням, останні не проживають та ніколи не користувалися житловим приміщенням зазначеної квартири, суд вважає, що ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_4 втратили право користування жилим приміщенням в квартирі АДРЕСА_1 .
Керуючись ст.ст. 10,18,23,76,258,259,263-265,352,354 ЦПК України, суд -
Позов ОСОБА_1 - задовольнити.
Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 такими, що втратили право користування житловим приміщенням за адресою АДРЕСА_2 .
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Миколаївського апеляційного суду безпосередньо або через Заводський районний суд м.Миколаєва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Згідно ст. 284 ЦПК України, заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд-якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП не відомий, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП не відомий, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП не відомий, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Суддя: Р.С. Цуркан