Дата документу 04.08.2021
Справа № 334/1729/21
Провадження № 2/334/2103/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 серпня 2021 року місто Запоріжжя

Ленінський районний суд міста Запоріжжя в складі

Головуючого суддіКоломаренко К.А.
при секретаріФарзаєвій К.А.
за участі
представника позивачаадвоката Железняк Л.В. (діє на підставі Ордеру АР №1010850 від 01.07.2021)
представника позивачаРозоненко Ю.О. (діє на підставі Довіреності від 29.05.2020)

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжі в порядку загального провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до територіальної громади міста Запоріжжя в особі Запорізької міської ради про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом на земельну ділянку,

В С Т А Н О В И В:

У березні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду із даним позовом, в якому просить визнати за ним право власності на земельну ділянку площею 0,04005 га за адресою АДРЕСА_1 , призначену для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарський будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер :04:022:0695, яка зареєстрована в Державному земельному кадастрі за ОСОБА_2 на підставі Державного акту про право приватної власності на землю серії І-ЗП №069950, в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування вимог зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Запоріжжі помер ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , дальній родич по лінії батька позивача.

ОСОБА_3 не мав близьких родичів, внаслідок чого залишив заповіт, посвідчений 28.08.2013 р. приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Белка В.М., реєстрований у реєстрі за № 586.Згідно вказаному заповіту ОСОБА_3 на випадок своєї смерті заповідає все своє майно позивачеві. На час відкриття спадщини спадкодавця ОСОБА_3 позивач не проживав разом з ним, у зв`язку з чим у шестимісячний строк з дня відкриття спадщини подав заяву про прийняття спадщини приватному нотаріусу Запорізького міського нотаріального округу Салтан В.В., яка завела спадкову справу.Таким чином позивач прийняв спадщину у встановленому законом порядку та у визначені законодавством строки.До складу спадкового майна належить земельна ділянка за адресою: АДРЕСА_1 , призначена для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер: :04:022:0695. Вказана земельна ділянка належала на праві особистої приватної власності сину спадкодавця ОСОБА_3 - ОСОБА_2 , який помер раніше батька: ІНФОРМАЦІЯ_3 . ОСОБА_3 прийняв спадщину після смерті сина ОСОБА_2 , однак свої спадкові права не оформив та не отримав за життя свідоцтво про право на спадщину на належне сину майно.Після смерті спадкодавця ОСОБА_3 позивач звернувся до приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Салтан В.В. з заявою видати свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку спадкодавця, натомість отримав постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 06.01.2021, згідно якої нотаріус вбачає розбіжності у наданих документах нa земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1 та не може встановити точний склад спадкового майна.

Зазначає, що земельна ділянка площею 0,0547 га за адресою: АДРЕСА_1 , призначенням: для будівництва таобслуговування житлового будинку і господарських будівель, отримана в особисту приватну вдатність ОСОБА_2 на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії І-ЗП №069950, виданого 28.03.2001 р. міським головою м. Запоріжжя на підставі рішення виконавчого комітету Запорізької міської ради №470/98 від14.12.2000. ОСОБА_2 , власник житлового будинку та земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 , здійснив відчуження частки належного йому нерухомого майна: за договором купівлі-продажу від 30.10.2004 р., посвідченим приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Морозовою В.М. за реєстровим номером: № 4622, продав ОСОБА_4 1/2 частину житлового будинку за вказаною адресою та за договором купівлі-продажу від 30.10.2004 р., посвідченим приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Морозовою В.М. за реєстровим номером: № 4624, продав ОСОБА_4 0,01465 га земельної ділянки за вказаною адресою, внаслідок чого належна йому земельна ділянка зменшилась з 0,0547 га до 0,04005 га. Приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Морозова В.М. зробила відповідний запис на державному акті на право приватної власності на землю серії І-ЗП №069950, виданому 28.03.2001 р. міським головою м. Запоріжжя, про продаж 0,01465 га земельної ділянки ОСОБА_2 . ОСОБА_4 . Покупець ОСОБА_4 зареєстрував право власності на куплену 1/2 частину житлового будинку в реєстрі прав власності на нерухоме майно, проте ОСОБА_4 не зареєстрував право власності на куплену частину земельної ділянки ані в реєстрі прав власності на нерухоме майно, ані в Державному земельному кадастрі. Згодом ОСОБА_4 помер.Спадкоємці його майна спадкові права на земельну ділянку не оформили до цього часу і не мають наміру це робити, тому в Державному земельному кадастрі власником земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 , площею 0,0547 га до цього часу зареєстрований ОСОБА_2 , однак фактично ОСОБА_2 належить право власності тільки на 0,04005 га. Викладене свідчить, що спадкуванню підлягає земельна ділянка площею 0,04005 га за адресою: АДРЕСА_1 , яка на час відкриття спадщини належала ОСОБА_2 , була успадкована його батьком ОСОБА_3 та за заповітом останнього перейшла у спадок позивачеві.

Зважаючи на те, що інші особи не звертались до нотаріуса із заявами про прийняття спадщини після смерті спадкодавця ОСОБА_3 , позивач пред`явив позовні вимоги до територіальної громади м. Запоріжжя в особі Запорізької міської ради з підстав визнання права власності на нерухоме майно у порядку спадкування за заповітом.

Ухвалою суду від 17.03.2021 року відкрито провадження у даній справі за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 01.07.2021 закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті.

У судовому засіданні представники позивача Розоненко Ю.О. та Железняк І.В. (кожна окремо) в інтересах позивача просили позовні вимоги задовольнити.

Відповідач Запорізька міська рада у судове засідання представника не направила. 02.04.2021 від представника відповідача надійшли письмові пояснення, в яких зазначено, що рішенням Виконавчого комітету Запорізької міської ради від 14.12.2000 №470/98 було передано ОСОБА_2 у приватну власність земельну ділянку площею 0,0547 га, що по АДРЕСА_1 для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель. На підставі вказаного рішення на ім`я ОСОБА_2 було видано державний акт на право приватної власності на вищевказану земельну ділянку від 28.03.2001 серія І-ЗП №069950, зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №718. Посилаючись на вимоги законодавства, що регулюють порядок спадкування, просить суд врахувати надані пояснення.

Заслухавши пояснення представників позивача, дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що свідчить свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 , видане 20.05.2017Запорізьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис № 3457 (а.с. 8).

Зі спадкової справи № 37/2017 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 вбачається, що 28.08.2013 року ОСОБА_3 склав заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Запорізької області Бєлка В.М., зареєстрований у реєстрі за № 586, яким земельну все своє майно, де б воно не знаходилося та з чого б воно не складалося і, взагалі все те, що буде йому належати за законом на день смерті і на що він матиме право, заповів ОСОБА_1 (а.с. 49).

18.07.2017 позивач звернувся до приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Салтан В.В. із заявою про прийняття спадщини за заповітом (а.с. 48).

Відповідно до заяви від 06.01.2021 ОСОБА_1 просив видати на його ім`я свідоцтва про право на спадщину за заповітом на 49/100 часток житлового будинку АДРЕСА_2 ; земельну ділянку площею 0,0297 га, кадастровий номер :04:022:0624, що знаходиться за адресою АДРЕСА_2 ; на земельну ділянку площею №0,0547 га, кадастровий номер :04:022:0695, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 ; автомобіль марки ToyotaCarina, реєстраційний номер НОМЕР_2 ; вклади з відповідними відсотками, відкритими на рахунках у ПАТ КБ ПриватБанк (а.с. 62).

Приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Салтан В.В. 06.01.2021 видано ОСОБА_9 . Свідоцтва про право на спадщину за заповітом на 49/100 часток житлового будинку АДРЕСА_2 ; земельну ділянку площею 0,0297 га, кадастровий номер :04:022:0624, що знаходиться за адресою АДРЕСА_2 ; автомобіль марки ToyotaCarina, реєстраційний номер НОМЕР_2 ; вклади з відповідними відсотками, відкритими на рахунках у ПАТ КБ ПриватБанк (а.с. 71-72,74).

Разом з тим постановою від 06.01.2021 про відмову у вчиненні нотаріальної дії приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Салтан В.В. відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку площею №0,0547 га, кадастровий номер :04:022:0695, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 . Постанова мотивована тим, що право на земельну ділянку площею №0,0547 га, кадастровий номер :04:022:0695, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 належала ОСОБА_2 , сину спадкодавця, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , спадкоємцем якого був батько ОСОБА_3 , який прийняв спадщину, але не оформив своїх спадкових прав. На підтвердження права власності на вказану земельну ділянку надано Державний акт на право приватної власності на землю І-ЗП №069950, виданий 28.03.2001, на якому приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Морозова В.М. зробила відмітку про те, що нею 30.10.2004 за реєстровим №4624 посвідчено Договір купівлі-продажу 0,01465 га земельної ділянки від імені ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 . З наданого Витягу НВ-017 з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, виданого 05.10.2017, вбачається, що власником земельної ділянки площею 0,0547 га кадастровий номер :04:022:0695, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , є ОСОБА_2 , у зв`язку з чим нотаріус не має змоги встановити точний склад спадкового майна (а.с. 11).

З матеріалів справи вбачається, що при житті ОСОБА_2 належала земельна ділянка, площею 0,0547 га, кадастровий номер :04:022:0695, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , про що свідчить державнийакт на право власності на земельну ділянку серії І-ЗП № 069950, виданий на підставі рішення виконавчого комітету Запорізької міської ради від 14.12.2000 року №470/98 (а.с. 12).

На підставі договору купівлі продажу від 13.10.2004 року ОСОБА_2 , як Продавець, продав, а ОСОБА_4 (як Покупець) купив частину земельної ділянки площею 0, 0547 гектарів, що складає 0,01465 га, яка знаходиться в АДРЕСА_1 (а.с. 13), про що на Державному акті на право приватної власності землю приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Морозова В.М. зробила відмітку про те, що нею 30.10.2004 за реєстровим №4624 посвідчено Договір купівлі-продажу 0,01465 га земельної ділянки від імені ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 . Таким чином у власності ОСОБА_2 залишилось 0,04005 га земельної ділянки за адресою АДРЕСА_1 , призначену для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарський будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер :04:022:0695

Право власності на частину земельної ділянки ОСОБА_4 не зареєстрував у встановленому законом порядку.

ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 помер, про що Запорізьким міським відділом реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Запорозькій органі 11.01.2010 видано свідоцтво про смерть НОМЕР_3 , актовий запис 385 (а.с. 17).

Після смерті ОСОБА_2 спадкоємцем був батько ОСОБА_3 , який прийняв спадщину, але не оформив своїх спадкових прав (а.с. 85-95).

Згідно із статтею 328 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до статті 392 ЦК України особа має право звернутися до суду з позовом про визнання права власності: якщо це право оспорюється або не визнається іншими особами (за умови, що позивач не перебуває з цими особами у зобов`язальних відносинах, оскільки права осіб, які перебувають у зобов`язальних відносинах, повинні захищатися за допомогою відповідних норм інституту зобов`язального права); у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Передумовою для застосування статті 392 ЦК України є відсутність іншого, окрім судового, шляху для відновлення порушеного права.

Правилами статті 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно зі статтею 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку.

Якщо за життя спадкодавець не набув права власності на житловий будинок, земельну ділянку, то спадкоємець також не набуває права власності у порядку спадкування. До спадкоємця переходять лише визначені майнові права, які належали спадкодавцеві на час відкриття спадщини. Для набуття права власності у встановленому законодавством порядку спадкоємець повинен здійснити дії, які необхідні для набуття права власності на визначене нерухоме майно, зокрема на житловий будинок, іншу споруду, земельну ділянку.

У силу частин першої та другої статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Відповідно до статті 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Повно та всебічно встановивши фактичні обставини справи, надавши належну оцінку наявним у матеріалах справи доказам, суд дійшов обґрунтованого висновку про задоволення вимог позивача та визнання за ним права власності на земельну ділянку у порядку спадкування за заповітом. Так, при розгляді даної справи по суті достовірно встановлено, що спадкодавцю при житті належала земельна ділянка для ведення особистого селянського господарства, площею 0,04005 га за адресою АДРЕСА_1 , призначену для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарський будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер :04:022:0695, яку померлий успадкував після смерті свого сина - ОСОБА_2 , але право власності не оформив.. При житті померлий розпорядився належним йому майно, склавши заповідальне розпорядження щодо безпосередньо належного йому майна на користь позивача. Наявність розбіжності у площі земельної ділянки, позбавляє позивача можливості оформлення спадкових прав.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 76-83, 89, 141, 158, 247, 263-265, 280-284 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до територіальної громади міста Запоріжжя в особі Запорізької міської ради про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом на земельну ділянку - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 ) право власності на земельну ділянку площею 0,04005 га за адресою АДРЕСА_1 , призначену для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарський будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер :04:022:0695, яка зареєстрована в Державному земельному кадастрі за ОСОБА_2 на підставі Державного акту про право приватної власності на землю серії І-ЗП №069950, в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3 ,який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення може бути оскаржено безпосередньо (ч. 1 ст. 355 ЦПК України) або через відповідний суд (п. 15.5 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України) до Запорізького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення (ч. 1 ст. 354 ЦПК України).

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду (п. 1 ч. 2 ст. 354 ЦПК України).

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч. 2 ст. 358 ЦПК України (ч. 3 ст. 354 ЦПК України).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано (ч. 1 ст. 273 ЦПК України).

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч. 2 ст. 273 ЦПК України).

Суддя: Коломаренко К. А.