провадження номер 2/752/1098/21
УХВАЛА

12.04.2021 року Голосіївський районний суд м. Києва

в складі головуючого судді Чередніченко Н.П.

з участю секретаря судового засідання Шевчук М.Ю.

приміщенні суду в м. Києві в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «Державний інститут судових економіко-правових та технічних експертних досліджень», державного реєстратора Державного підприємства «Державний інститут судових економіко-правових та технічних експертних досліджень» Тарнавської Світлани Володимирівни, державного реєстратора Державного підприємства «Державний інститут судових економіко-правових та технічних експертних досліджень» Демченко Марини Олександрівни, Комунального підприємства «Центр державної реєстрації», державного реєстратора Комунального підприємства «Центр державної реєстрації» Демченко Марини Олександрівни, третя особа: Київська міська рада про визнання протиправними та скасування рішення, зобов`язання вчинити дію, -

В С Т А Н О В И В:

В провадженні суду перебуває справа за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «Державний інститут судових економіко-правових та технічних експертних досліджень», державного реєстратора Державного підприємства «Державний інститут судових економіко-правових та технічних експертних досліджень» Тарнавської Світлани Володимирівни, державного реєстратора Державного підприємства «Державний інститут судових економіко-правових та технічних експертних досліджень» Демченко Марини Олександрівни, Комунального підприємства «Центр державної реєстрації», державного реєстратора Комунального підприємства «Центр державної реєстрації» Демченко Марини Олександрівни, третя особа: Київська міська рада про визнання протиправними та скасування рішення, зобов`язання вчинити дію.

04.03.2021 року позивач в судове засідання не з`явився, та представником позивача було подано до суду клопотання про відкладення розгляду справи, у зв`язку із хворобою позивача, однак, доказів поважності неявки в судове засідання, зокрема, за станом здоров`я позивача до клопотання долучено не було.

04.03.2021 року судом були направлені судові повістки про виклик сторін в судове засідання на 12.04.2021 року.

12.04.2021 року позивач в судове засідання не з`явився та явку свого представника не забезпечив. Про розгляд справи позивач повідомлявся належним чином. Про причини неявки суд не повідомив. З будь-якими клопотаннями, зокрема, про розгляд справи без участі позивача до суду не звертався.

Інші сторони в судове засідання не з`явились. Про розгляд справи повідомлялись належним чином.

Враховуючи викладене, суд вважає за можливе розглянути питання про можливість залишення позову без розгляду без участі сторін на підставі доказів, які містяться в матеріалах справи.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов слід залишити без розгляду за наступних підстав.

Судом встановлено, що в підготовчі судові засідання 04.03.2021 року та 12.04.2021 року позивач не з`явився та доказів на підтвердження поважності неявки в судові засідання суду не надав.

Наведена причина неявки в судове засідання на 04.03.2021 року в клопотанні сторони позивача про відкладення розгляду справи, в зв`язку із хворобою позивача, - не доведена жодними доказами, а тому, на думку суду, є неповажною та свідчить про затягування розгляду справи зі сторони позивача.

Будь-яких доказів на підтвердження хвороби позивача та/або наявності такого фізичного стану, який унеможливлював прибуття позивача в судові засідання 04.03.2021 року та 12.04.2021 року, матеріали справи не містять, та стороною позивача суду надано не було.

Таким чином, в силу ч. 3 ст. 131 ЦПК України, суд визнає, що позивач не з`явився до суду без поважних причин, та наведені в клопотанні підстави є недоведеними, а відтак не можуть бути визнані судом поважними.

Так, згідно із ст. 44 ЦПК України, учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальнимиправами не допускається.

Як зазначено в ст. 10 цього Кодексу, ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини, як джерела права.

Слід звернути увагу, що Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить з того, що положення п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, гарантує кожному право подати до суду будь-який позов, що стосується його цивільних прав і обов`язків. Проте право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Європейський суд з прав людини дотримується позиції, що проявляти ініціативу щодо своєчасного розгляду справи повинен саме позивач.

Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Крім того, як наголошує в своїх рішеннях Європейський суд, позивач як сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи.

Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі "Смірнова проти України").

Між тим, статтями 223, 257 ЦПК України врегульовано питання щодо наслідків неприбуття в судове засідання позивача.

Так, згідно із ч. 5 ст. 223, п. 3 ст. 257 ЦПК України,суд постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Таким чином, чинний Цивільний процесуальний кодекс України імперативно встановлює, що у випадку неявки в судове засідання належним чином повідомленого позивача, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, суд залишає заяву без розгляду.

При цьому, закон жодним чином не пов`язує неявку в судове засідання позивача з будь-якими об`єктивними факторами (поважними причинами) і не зобов`язує суд перевіряти причини неявки та надавати їм відповідну оцінку з точки зору поважності.

Це пов`язано із дією принципу цивільного судочинства - диспозитивністю, відповідно до якого, кожний учасник процесу самостійно розпоряджається наданими йому законом процесуальними правами.

Крім того, таке положення закону пов`язане із дотриманням судом розумних строків розгляду справи, що є вимогою статті 121 ЦПК України та статті 6 Конвенції про захист прав людини га основоположних свобод 1950 року.

Таким чином, законодавець передбачив баланс захисту прав як позивача, який не з`явився в судове засідання (не залежно від причин неявки), так і відповідача, який у зв`язку з такою неявкою вимушений витрачати свої час та кошти. Так, для відповідача - це є залишення заяви без розгляду, а для позивача - це право на повторне звернення до суду з тим самим позовом (ч. 2 ст. 257 ЦПК України).

Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги розумні строки розгляду справи, суд вважає за доцільне залишити позов без розгляду, оскільки, позивач повторно не з`явився в судове засідання без поважних причин.

На підставі викладеного, та керуючись ст. ст. 10, 13, 257, 158 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «Державний інститут судових економіко-правових та технічних експертних досліджень», державного реєстратора Державного підприємства «Державний інститут судових економіко-правових та технічних експертних досліджень» Тарнавської Світлани Володимирівни, державного реєстратора Державного підприємства «Державний інститут судових економіко-правових та технічних експертних досліджень» Демченко Марини Олександрівни, Комунального підприємства «Центр державної реєстрації», державного реєстратора Комунального підприємства «Центр державної реєстрації» Демченко Марини Олександрівни, третя особа: Київська міська рада про визнання протиправними та скасування рішення, зобов`язання вчинити дію, - залишити без розгляду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Київського апеляційного суду через Голосіївський районний суд м. Києва.

Учасник справи, якому ухвала не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали.

Головуючий Н.П. Чередніченко