Житомирський апеляційний суд
Справа №278/2266/20 Головуючий у 1-й інст. Грубіян Є. О.
Категорія 69 Доповідач Шевчук А. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2021 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючої судді Шевчук А.М.,

суддів: Талько О.Б., Коломієць О.С.,

за участі секретаря судового засідання Баліцької Т.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі

цивільну справу №278/2266/20 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу

за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Житомирського районного суду Житомирської області від 22 жовтня 2020 року, яке ухвалене під головуванням судді Грубіяна Є.О. у м. Житомирі,

в с т а н о в и в:

У жовтні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 . Просив розірвати шлюб, зареєстрований між сторонами 25 липня 2016 року виконавчим комітетом Іванівської сільської ради Житомирського району Житомирської області, актовий запис №6. Свою заяву обґрунтовував тим, що сімейне життя не склалося, з дружиною шлюбних стосунків не підтримують, із 2016 року разом не проживають та спільного господарства не ведуть. Від шлюбу мають доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . З 2018 року на підставі судового наказу сплачує аліменти та надає фінансову допомогу на виховання дитини. Заходи суду щодо примирення подружжя, а саме: надання строку на примирення просив не застосовувати, оскільки це є правом, а не обов`язком суду відповідно до рішення Верховного Суду від 30 травня 2019 року в справі № 442/6319/16-ц.

Рішенням Житомирського районного суду Житомирської області від 22 жовтня 2020 року позов задоволено. Розірвано шлюб, зареєстрований 25 липня 2016 року виконавчим комітетом Іванівської сільської ради Житомирського району Житомирської області, актовий запис №6, між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Не погодившись з рішенням суду, ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу. Посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права просить скасувати рішення Житомирського районного суду Житомирської області від 22 жовтня 2020 року та ухвалити нове, яким надати подружжю час для примирення на строк до шести місяців. Зокрема зазначає, що на розірвання шлюбу вона не погоджувалася, оскільки з відповідачем перебуває в шлюбних відносинах вже близько 12 років та від шлюбу мають дочку ОСОБА_4 . Жодних підстав для розірвання шлюбу не бачить та хоче зберегти сім`ю. Вважає, що поведінка та бажання чоловіка розірвати шлюб суперечить його дійсній волі та не лише його інтересам, а й інтересам їхньої дитини. Зазначає, що підпис на позовній заяві не належить ОСОБА_1 , оскільки в цей час останній перебував на заробітках у Польщі. Крім того, судом першої інстанції, всупереч вимогам сімейного законодавства, не надано строк на примирення сторін, хоча вона подавала до суду 22 жовтня 2020 року заяву про встановлення строку на примирення до шести місяців.

Відзиву на апеляційну скаргу від ОСОБА_1 не находило.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції відповідно до положень ст.367 ЦПК України, колегія суддів апеляційного суду доходить висновку, що апеляційна скарга не може бути задоволена з наступних підстав.

Із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з 25 липня 2016 перебували у зареєстрованому шлюбі, який було зареєстровано виконавчим комітетом Іванівської сільської ради Житомирського району Житомирської області за актовим записом №6 (а.с.2).

Від даного шлюбу ІНФОРМАЦІЯ_2 народилась дочка - ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 (а.с.4).

Спільне життя у сторін не склалося, сімейно-шлюбні стосунки, припинені з 2016 року, сумісно не проживають та спільне господарство не ведуть.

Ухвалою судді Житомирського районного суду Житомирської області від 16 вересня 2020 року відкрито загальне позовне провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та призначено підготовче судове засідання на 07 жовтня 2020 року (а.с.8).

Відповідно до частини другої ст. 197 ЦПК України у підготовчому засіданні суд вирішує заяви та клопотання учасників справи, призначає справу до розгляду по суті, визначає дату, час і місце проведення судового засідання для розгляду справи по суті.

Ухвалою Житомирського районного суду Житомирської області від 07 жовтня 2020 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 22 жовтня 2020 року (а.с.18).

22 жовтня 2020 року, після закриття підготовчого провадження, ОСОБА_2 звернулася до суду першої інстанції з заявою про надання подружжю часу на примирення на строк до 6 місяців (а.с.18).

Оскільки, заява про надання строку на примирення надійшла до суду після закриття підготовчого провадження, то суд першої інстанції законно відмовив у її задоволенні, так як вона підлягає вирішенню на стадії підготовчого засідання.

Окрім того, надання строку на примирення передбачає зупинення провадження у справі, а відповідно до частини третьої ст.210 ЦПК України провадження у справі на стадії її розгляду по суті зупиняється тільки з підстав, встановлених пунктами 1-3 частини першої статті 251 та пунктами 1-3 частини першої статті 252 цього Кодексу. Ці пункти не передбачають надання строку подружжю для примирення.

Відповідно до положень ст.111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.

У пункті 10 Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21 грудня 2007 року №11 роз`яснено, що проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя.

У матеріалах справи відсутні докази того, що примирення подружжя може суперечити моральним засадам суспільства, докази дійсних причин позову про розірвання шлюбу, а також докази того, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, і ці докази мають істотне значення.

Оскільки ОСОБА_2 бажає зберегти сім`ю та судом першої інстанції не надавався строк для примирення сторін, на якому наполягала остання, то ухвалою Житомирського апеляційного суду від 10 лютого 2021 року надано ОСОБА_1 та ОСОБА_2 строк для примирення тривалістю у два місяці до 10 квітня 2021 року (а.с.58).

Надання сторонам строку на примирення жодних результатів не дало, заяв або клопотань до суду апеляційної інстанції від сторін не надходило, що свідчить про відсутність примирення між сторонами.

Згідно зі ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Згідно з вимогами ст.112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1 про розірвання шлюбу, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що шлюб не може бути збережено, а його подальше формальне існування суперечить правам та інтересам позивача.

Доводи апеляційної скарги про те, що підпис на позовній заяві не належить ОСОБА_1 не можуть бути прийняти до уваги, оскільки не підтверджені жодними доказами та грунтуються на припущеннях, що є неприйнятним та недопустимим.

Із огляду на вищевикладене, доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не змінюють та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які б призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Судовий збір на відповідача не покладений, а тому посилання на те, що суд першої інстанції не врахував довідку МСЕК (інвалідність 2-ої групи) спростовуються самим судовим рішенням та додаткового обгрунтування не потребують.

Відповідно до ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає судове рішення без змін. Суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують.

Керуючись ст.ст.259,268,367-368,374-375,381-384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а рішення Житомирського районного суду Житомирської області від 22 жовтня 2020 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуюча Судді:

Повний текст постанови складений 19 квітня 2021 року.