Справа №443/1576/20
Провадження №2/443/793/21
РІШЕННЯ

іменем України

20 квітня 2021 року Жидачівський районний суд Львівської області у складі:

головуючого судді Сливки С.І.,

з участю: секретаря судового засідання Кушнір М.І.

позивача ОСОБА_1

представника позивача - адвоката Журавльової Л.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Жидачеві за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 Журавневської селищної радипро встановлення факту спільного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом у якому, з урахуванням уточнених позовних вимог просить суд встановити факт спільного проживання ОСОБА_1 разом із сестрою ОСОБА_2 на час відкриття спадщини.

Позовні вимоги мотивує тим, що 30.09.1997 року його сестра - ОСОБА_2 придбала житловий будинок разом з господарськими будівлями, за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується договором купівлі- продажу житлового будинку від 30.09.1997 року. За життя ОСОБА_2 склала заповіт, за яким усе своє майно заповіла брату позивачу по справі ОСОБА_1 . На момент смерті сестри, ОСОБА_1 разом з нею проживав, а тому у відповідності до ч.3 ст.1268 ЦК України вважається таким, що прийняв спадщину

Постановою нотаріуса від 29.09.2020 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом за спадкове майно, у зв`язку із пропуском піврічного терміну на подання заяви.

Ухвалою судді Жидачівського районного суду Львівської області від 05.11.2020 року позов залишено без руху.

Ухвалою судді Жидачівського районного суду Львівської області від 19.11.2020 року відкрито провадження у справі.

10.03.2021 року позивач подав заяву про зменшення позовних вимог.

Ухвалою Жидачівського районного суду Львівської обаласті від 10.03.2021 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

У судовому засіданні позивач та представник позивача підтримали позов з мотивів наведених у позовній заяві.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, у заяві від 17.02.2021 року вказав на відсутність інформації, яка була б підставою щодо заперечення позову. Також, прочить розглядати справу у його відсутності.

Заслухавши пояснення позивача та представника позивача, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини і вважає, що позов є підставним та підлягає до задоволення з огляду на наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 на праві приватної власності належав житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується договором купівлі-продажу житлового будинку від 30.09.1997 року, зареєстрований Стрийським МБТІ на праві особистої власності за реєстровим №226 від 01.10.1997 року (а.с.11).

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть Серія НОМЕР_1 (а.с.12).

ОСОБА_2 за життя склала заповіт, за яким усе своє майно заповіла ОСОБА_1 (а.с. 10).

На день смерті ОСОБА_2 разом із нею у житловому будинку АДРЕСА_2 проживав без реєстрації її брат - ОСОБА_1 , що підтверджується довідкою виданою Журавненською селищною радою від 05.10.2020 року №1512 (а.с.18).

Крім того, як вбачається із довідки, виданої Журавненською селищною радою від 05.10.2020 року №1513 (а.с.19), ОСОБА_1 на протязі всього часу хвороби своєї сестри ОСОБА_2 , проживав разом із нею, доглядав її, лікував, а після її смерті, поховав.

Постановою нотаріуса від 29.09.2020 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом за спадкове майно, у зв`язку із пропущенням піврічного терміну для подання такої заяви (а.с.20).

Допитані в судовому засіданні як свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , кожен окремо, показали, що позивач ОСОБА_1 постійно проживав разом із своєю сестрою ОСОБА_2 , здійснював за нею догляд, поховав після смерті.

Згідно із ст.4 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Частиною 1 статті 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до положень ст. ст.1216-1218ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

У п.п. 2,23 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах спадкування» №7 від 30.05.2008 року роз`яснено, що якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з цим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має має право звернутись в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Згідно з вимогами ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до ч. 3ст.1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно із ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Метою встановлення факту спільного проживання заявника зі спадкодавцем є необхідність реалізації права на оформлення спадкового майна, отже такий факт породжує юридичні наслідки. Чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем.

Суд зауважує, що метою встановлення факту спільного проживання заявника зі спадкодавцем на час відкриття спадщини є необхідність реалізації ним права на оформлення спадкового майна, отже, такий факт породжує юридичні наслідки.

Одночасно суд бере до уваги і той факт, що заявник позбавлений можливості здійснення права на спадкування в інший спосіб, окрім як встановлення у судовому порядку факту постійного проживання із спадкодавцем на час її смерті.

Відповідно до ч.2 ст.2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Українін», реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

Таким чином, враховуючи вищенаведене, приймаючи до уваги той факт, що заявник позбавлений можливості здійснення права на спадкування в інший спосіб, окрім як встановлення у судовому порядку факту постійного проживання із спадкодавцем на момент його смерті, суд приходить до переконання, що матеріалами справи, достатньо стверджується той факт, що ОСОБА_1 на момент смерті спадкодавця ОСОБА_2 проживав разом із нею, а тому позов є підставним та підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 258, 259, 263-265, 315, 354, 355 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задоволити.

Встановити факт постійного спільного проживання ОСОБА_1 з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_3 (стара адреса АДРЕСА_4 на час відкриття спадщини.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 20 квітня 2021 року

Головуючий суддя С.І Сливка