Справа № 761/5135/21
Провадження № 2/761/6293/2021
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 квітня 2021 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді - Мальцева Д.О.

за участю секретаря - Войновський О.І.

позивач - ОСОБА_1

представники позивача - Драган Я.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву позивача про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до приватного виконавця Телявського А.М., ТОВ «ОТП Факторинг», ДП «Сетам», ОСОБА_2 про визнання недійсними результатів електронних торгів з реалізації нерухомого майна, оформлених актом державного виконавця про реалізацію предмета іпотеки, -

В С Т А Н О В И В:

У провадженні Шевченківського районного суду м. Києва перебуває вказаний позов.

19 квітня 2021 року у судовому засіданні представником позивача ОСОБА_3 подано заяву, відповідно до якої представник просив забезпечити позов шляхом заборони у позасудовому порядку ОСОБА_2 та його представникам вчиняти будь-які дії щодо виселення ОСОБА_1 , вселення будь-яких інших осіб, здійснювати заміну замків, вхідних дверей, обмеження послуг електроенергії та інших комунальних послуг або зміни вхідних дверей у квартирі АДРЕСА_1 , що належить на праві приватної власності ОСОБА_2 на підставі Свідоцтва про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів, серія та № 63, виданий 16.01.2021, видавник Кондра Л.В., приватний нотаріус КМНО.

Заява обґрунтована тим, що вказана квартира належала позивачу та була передана в іпотеку АТ «ОТП Банк» за договором іпотеки. В подальшому позивачу стало відомо, що квартира реалізована на прилюдних торгах, новим власником якої став відповідач 4 - ОСОБА_2 . У зв`язку з тим, що вказані торги позивач вважає такими, що проведені з порушенням чинного законодавства, останній звернувся до суду з вище вказаним позовом. Разом з тим, представник нового власника квартири ОСОБА_2 - ОСОБА_4 погрожує позивачу відключити електроенергію, воду, замінити замки, зрізати двері заселити інших людей, що призводить до того, що позивач хвилюється за своє життя та життя своєї родини. Так позивач вважає, що невжиття зазначених заходів може призвести до незаконного виселення позивача з квартири, пошкодження майна позивача, внаслідок чого позивач не зможе захистити свої права у межах вказаного судового провадження. Додатково зазначає, що вжиття вказаних заходів забезпечення позову сприятиме ефективному захисту прав позивача та надасть можливість виконати рішення суду в майбутньому.

У судовому засіданні позивач, представник позивача подану заяву підтримали, просили задовольнити.

Інші учасники справи у судове засідання не з`явились.

Суд, заслухавши пояснення сторони позивача, дослідивши матеріали позовної заяви, заяву про забезпечення позову та надані до неї документи, дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви з огляду на наступне.

Згідно ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; 1-1) накладенням арешту на активи, які є предметом спору, чи інші активи відповідача, які відповідають їх вартості, у справах про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави; 2) забороною вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку вчинити певні дії, у разі якщо спір виник із сімейних правовідносин; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; 6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

Заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду, наприклад, реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Такої позиції притримується Верховний Суд у своїй Постанові 17 жовтня 2018 року, справа № 183/5864/17-ц (провадження № 61-38692св18).

Крім того, ст. 150 ЦПК України імперативно встановлює, що види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позовними вимогами.

При цьому, співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам (п.3-4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22 грудня 2006 року N 9).

Крім того, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що є учасниками даного судового процесу.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, та інтересів сторін та інших учасників судового процесу.

Так, судом встановлено, що позивач звернувся до суду з позовом до Приватного виконавця Телявського Анатолія Миколайовича, Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг», Державного підприємства «СЕТАМ», ОСОБА_2 про визнання недійсними результатів прилюдних торгів з реалізації нерухомого майна та скасування акту про реалізацію предмету іпотеки, а саме квартири АДРЕСА_1 .

Разом з тим, вказана обставина сама по собі не є підставою для задоволення заяви про забезпечення позову в спосіб, визначений позивачем.

Крім того, позивачем не доведено тієї обставини, що невжиття обраних позивачем заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або сприятиме ефективному прав та інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Так, саме лише посилання в заяві на потенційну можливість вчинення відповідачем 4 недобросовісних дій без наведення відповідного обґрунтування та надання доказів на підтвердження зазначених обставин також не свідчить про необхідності вжиття відповідних заходів забезпечення позову.

З урахуванням наведеного, суд, надаючи оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову, враховуючи співмірність заходів забезпечення позову змісту можливих заявлених позовних вимог, дійшов висновку, що заява про забезпечення позову є необґрунтованою, а її доводи не свідчать про те, що невжиття відповідних заходів може утруднити чи унеможливити виконання рішення суду у майбутньому.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.149, 150, 153 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову шляхом зборони у позасудовому порядку ОСОБА_2 та його представникам вчиняти будь-які дії щодо виселення ОСОБА_1 , вселення будь-яких інших осіб, здійснювати заміну замків, вхідних дверей, обмеження послуг електроенергії та інших комунальних послуг або зміни вхідних дверей у квартирі АДРЕСА_1 .

Ухвала суду може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Києва.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили в порядку встановленому ст.261 ЦПК України.

Суддя: