Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/6606/20
Номер провадження 2/711/916/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 квітня 2021 року

Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого: судді Кондрацької Н.М.

при секретарі: Мелещенко О.В.,

за участю представника позивача згідно довіреності Лекіашвілі В.В.

адвоката Топора

розглянувши у судовому засіданні цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Черкаське хімволокно» в особі Відокремленого підрозділу «Черкаська ТЕЦ» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за спожиту теплову енергію, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач Приватне акціонерне товариство «Черкаське хімволокно» в особі Відокремленого підрозділу «Черкаська ТЕЦ» звернувся в Придніпровський районний суд м. Черкаси з позовом, в якому просить стягнути із ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 заборгованість за послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання у розмірі 31717,10 грн., інфляційну складову боргу у розмірі 8011,23 грн. та 3% річних у розмірі 2521,90 грн., а всього 42250,23 грн. та судові витрати в сумі 2102 грн.

Свої вимоги мотивує тим, що ПАТ (в подальшому ПрАТ) «Черкаське хімволокно» в особі ВП «Черкаська ТЕЦ» на підставі відповідної ліцензії та рішень Черкаської міської ради №520 від 24.05.2005 та №1480 від 31.10.2007 забезпечує тепловою енергією населення, організації та підприємства всіх форм власності у м. Черкаси. Надання послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання в будинку АДРЕСА_1 здійснюється ПрАТ «Черкаське хімволокно» в особі ВП «Черкаська ТЕЦ». Тому, відповідно до п.5 ч.2 ст.7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», п.п. 18, 20, 30 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою КМУ від 21.07.2005 №630, п.7 Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків, затверджених постановою КМУ від 08.10.1992 №572, індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами або законом. Плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки,платіжної квитанції тощо). Оскільки в будинку АДРЕСА_1 з 2017 року встановлений будинковий лічильник загального обліку теплопостачання, то відповідно до п. 12 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 № 630, у разі встановлення будинкових засобів обліку теплової енергії споживач оплачує послуги згідно з їх показаннями пропорційно опалюваній площі (об`єму) квартири. У період до встановлення будинкового лічильника обліку теплопостачання нарахування за послугу здійснювалися згідно п.п.40-49 Правил надання послуг з централізованого опалення,постачання холодної та гарячої води, затверджених постановою КМУ від 21.07.2005 № 630, а саме, у разі відсутності будинкових засобів обліку теплової енергії позивач оплачує послуги пропорційно опалюваній площі (об`єму) квартири та з урахуванням температури повітря зовнішнього середовища. Лічильники обліку гарячого водопостачання в квартирі АДРЕСА_2 встановлено, тому згідно п. 20 вищевказаних правил плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, платіжної квитанції тощо) або відповідно до умов договору на встановлення засобів обліку. Частиною 1 ст. 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах. З власником квартири АДРЕСА_2 ОСОБА_3 30.05.2013 було підписано Договір №2437/1 про надання послуг з централізованого опалення та підігріву води. Відповідачі, фактично споживши вищезазначені послуги, не надсилали позивачу жодних скарг чи претензій, щодо наявності послуг, якості чи кількості їх надання. Згідно інформації управління з питань державної реєстрації Черкаської міської ради від 09.06.2020 №10768-01-10 за адресою АДРЕСА_3 зареєстровані всі солідарні відповідачі та неповнолітня дитина. Відповідач з січня 2013 року своєчасно та у повному обсязі не вносив плату за отримані послуги з централізованого опалення, гарячого водопостачання, а також не здійснював сплату внесків за встановлення, обслуговування та заміну вузлів комерційного обліку комунальних послуг з постачання теплової енергії згідно зі ст. 17 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» та згідно рішення Черкаського міськвиконкому № 1021 від 17.09.2019 року, внаслідок чого у нього утворилась заборгованість, яка станом на 01.07.2020 складає 31717,10 грн.

Відповідно до даних протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21.09.2020, суддя Придніпровського районного суду м. Черкаси Кондрацька Н.М. визначена для розгляду судової справи № 711/6606/20.

Ухвалою суду від 19.10.2020 прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Відповідачу встановлено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали для подання відзиву на позовну заяву.

11.02.2021 надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідачі просять відмовити у задоволення позовних вимог та зазначають, що борг в розмірі 9740,17 грн., який виник до 19.10.2017 не підлягає стягненню, оскільки ці вимоги заявлені поза межами строку позовної давності. Що стосується інших вимог, то вони пред`явлені до неналежних відповідачів. З 01.07.2016 і до теперішнього часу ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 в квартирі не проживають і доступу до неї не мають, оскільки були виселені з неї. За всі борги що виникли по даній квартирі відповідає ПАТ КБ «ПриватБанк». Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 24.08.2020 позов ОСОБА_3 та ОСОБА_5 до АТ КБ «ПриватБанк», ТОВ «Явір-2000» про визнання договору недійсним, зобов`язаним вчинити дії та усуненим перешкод у користуванні власністю задоволений. Рішення ще не набрало законної сили, так як оскаржено відповідачем в апеляційному порядку. Тільки після набрання рішенням законної сили відповідачі зможуть потрапити до квартири та будуть сплачувати надані послуги.

Окрім відзиву, 11.02.2021 відповідачами подано заяву про застосування строків позовної давності.

Позивач скориставшись своїм правом 22.02.2021 подав відповідь на відзив, в якому зазначив, що заперечення та вимоги, викладені у відзиві, є безпідставними і необґрунтованими. Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 244373936 від 15.02.2021 співвласниками квартири АДРЕСА_2 є відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 з 2007 року по теперішній час. З ОСОБА_3 30.05.2013 підписано Договір № 242 надання послуг з централізованого опалення та підігріву води. Згідно п. 31 і № 2437/1, договір вважається продовженим, якщо за місяць до закінчення строку однією із сторін не буде письмово заявлено про його розірвання або необхідність перегляду. Оскільки таких заяв сторонами не подавались, тому договір № 2437/1 є дійсним на сьогоднішній день. Також всі солідарні відповідачі зареєстровані у вищезазначеній квартирі згідно інформації управління з питань державної реєстрації Черкаської міської ради від 09.06.2020 № 10768-01-10. Факт не проживання особи у квартирі, яка належить їй на праві власності, та факт відсутності її реєстрації у цій квартирі не звільняє особу, як власника квартири, від обов`язку нести витрати по оплаті житлово-комунальних послуг, а саме, в даному випадку, послуг по опаленню та гарячому водопостачанню, які були надані позивачем у квартиру АДРЕСА_2 .

Представник позивача Лекіашвілі В.В. , який діє на підставі довіреності, у судовому засіданні підтримав позовні вимоги в повному обсязі та просив їх задовольнити. Додатково пояснив, що на даний час в квартирі зареєстровані всі відповідачі, претензій щодо якості надання послуг від них не надходило. З одним із власників квартири - ОСОБА_3 , укладено договір про надання послуг, який на даний час не розірваний. Факт не проживання відповідачів в квартирі не звільняє від обов`язку сплачувати за комунальні послуги.

Представник відповідача ОСОБА_3 - адвокат Топор І.О. заперечував проти задоволення позову та просив застосувати строки позовної давності. Додатково зазначив, що відповідачі не мали доступу до квартири у спірний період, тому не користувалися послугами позивача. Крім того, п.п. 6,7 договору про надання послуг з централізованого опалення та підігріву води передбачено, що споживач має право на несплату вартості послуг за період тимчасової відсутності споживача і членів його сім`ї та на зменшення їх розміру на підставі письмової заяви. Відповідачами неодноразово подавались заяви про відключення від мережі та звільнення від сплати за надані послуги.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_4 в судове засідання не з`явились, про час та місце судового розгляду повідомленні належним чином, про причини неявки не повідомили.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи та докази в їх сукупності, на підставі повного, об`єктивного та всебічного дослідження, суд встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками процесу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК України).

З матеріалів справи вбачається, що на ПрАТ «Черкаське хімволокно» в особі ВП «Черкаська ТЕЦ» покладений обов`язок щодо забезпечення тепловою енергією населення, організації та підприємства всіх форм власності, що підтверджується ліцензією Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.11.2012 № 374 (переоформлено рішенням від 29.12.2016 № 2444). Надання послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання в будинку АДРЕСА_1 здійснюється ПрАТ «Черкаське хімволокно» в особі ВП «Черкаська ТЕЦ».

Відносини між суб`єктом господарювання, предметом діяльності якого є надання комунальних послуг, і фізичною, особою, яка отримує послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води регулюються ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» та Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 № 630.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 1 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», житлово-комунальні послуги - це результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг.

До житлово-комунальних послуг належать, зокрема, комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами. (п.2 ч.1 ст. 5 цього ЗУ).

Споживачем житлово-комунальних послуг являється фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги.

Частиною 1 ст. 12 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах. Учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: споживачі (індивідуальні та колективні); управитель; виконавці комунальних послуг.

Обов`язок щодо укладання договору про надання житлово-комунальних послуг одночасно покладено як на споживача, так і на виконавця (п. 1 ч. 2 ст. 7, п. 2 ч. 2 ст. 8 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги»).

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно квартира за адресою: АДРЕСА_3 , на праві власності належить ОСОБА_4 та ОСОБА_3 ..

Відповідно до положень ст.322 Цивільного кодексу України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

30.05.2013 між ПАТ «Черкаське хімволокно» та ОСОБА_3 укладено договір №2437/1 про надання послуг з централізованого опалення та підігріву води. Відповідно до п.1 вказаного договору, виконавець зобов`язується надавати споживачеві вчасно та відповідної якості послуги з централізованого опалення та підігріву води, а споживач зобов`язується своєчасно оплачувати надані послуги за встановленими тарифами у строки і на умовах, передбачених договором. Суб`єктами користування послугами є власник квартири та члени його сім`ї (п.2 договору). Договір укладається на один рік і набирає чинності з дня його укладання. Договір вважається щороку продовженим, якщо за місяць до закінчення його строку однією із сторін не буде письмово заявлено про розірвання або необхідність його перегляду (п.31 договору).

На даний час такі заяви сторонами не подавалися, договір не визнано недійсним, він є чинним, а тому його умови є обов`язковими для виконання сторонами правочину. Відповідач ОСОБА_3 є стороною договору, відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_4 згідно відомостей відділу реєстрації місця проживання Управління з питань державної реєстрації Черкаської області від 05.10.2020 зареєстровані за адресою: АДРЕСА_3 з 05.09.2017.

Відповідачі, фактично, споживаючи вищезазначені послуги, не надсилали позивачу жодних скарг чи претензій щодо наявності послуг, якості чи кількості їх надання. Це свідчить про те, що позивач надавав відповідачу житлово-комунальні послуги належним чином, а саме: якісно, своєчасно та у повному обсязі.

Статтями 7, 8 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» визначено права та обов`язки споживача й виконавця житлово-комунальних послуг. Зокрема, правом споживача є одержання вчасно та відповідної якості житлово-комунальних послуг згідно з законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, а обов`язком споживача - є укладення договору на надання житлово-комунальних послуг, підготовленого виконавцем на основі типового договору, а також оплата житлово-комунальних послуг у строки, встановлені договором або законом. Обов`язком виконавця - надання послуг вчасно та відповідної якості згідно із законодавством та умовами договору, а також підготовка та укладення із споживачем договору про надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором.

Плата за комунальні послуги, відповідно до ст. 67 ЖК України та ст. 9 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», нараховується щомісячно, а її розмір розраховується за затвердженими в установленому порядку тарифами та відповідно до показань приладів обліку або за встановленими нормами. Дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг

За змістом частини першої статті 901, частини першої статті 903 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення глави 63 ЦК України можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.

Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Зобов`язання боржника сплатити певну грошову суму на користь кредитора відповідно до цивільно-правового договору або з інших підстав, визначених законом, є грошовим зобов`язанням.

Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Положеннями ст.ст. 526, 530 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Як зазначено у ст. 610 ЦК України, - порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до положень ст. 611 ЦК України, - у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

У разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Кредитор, який одержав виконання обов`язку не в повному обсязі від одного із солідарних боржників, має право вимагати недоодержане від решти солідарних боржників. Солідарні боржники залишаються зобов`язаними доти, доки їхній обов`язок не буде виконаний у повному обсязі (ч.ч.1, 2 ст. 543 ЦК). Отже, при єдиному солідарному обов`язку декількох боржників перед кредитором (пасивне солідарне зобов`язання), останній вправі вимагати виконання від будь-якого боржника (або від усіх них сумісно), причому не тільки в частині боргу, а й в повному обсязі.

Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 20 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний своєчасно оплачувати житлово-комунальні послуги.

Як вбачається з розрахунку по особовому рахунку № НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_3 , відповідачі з січня 2013 року не вносили плату за отримані послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка станом на 01.07.2020 складає 31717,10 грн., крім того позивачем на вказану суму боргу були нараховані 3% річних за період прострочення платежів в розмірі 2521,90 грн. та інфляційна складова боргу в розмірі 8011,23 грн.

Відповідачами подано заяву про застосування строків позовної давності до вимог, які виникли за три роки до подання позовної заяви, тобто за період з січня 2013 року по жовтень 2017 року.

Статтями 256, 257 ЦК України визначено, що позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Частинами 1, 5 статті 261 ЦК України передбачено, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

Згідно з положеннями частини 3, 4 статті 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Заборгованість, яку просить стягнути позивач, виникла в період з 01.01.2013 по 01.07.2020, а позов поданий 21.09.2020, тобто більш ніж через 3 роки від моменту порушення відповідачем права на отримання плати за надані послуги. Позовна давність не переривалась, відповідачами з січня 2013 не вносилась плата за комунальні послуги, позивач раніше не звертався до суду з вимогою про стягнення заборгованості.

За таких обставин, суд вбачає підстави для відмови позивачеві у задоволені позову про стягнення заборгованості за період з січня 2013 року по вересень 2017 року, у зв`язку із спливом позовної давності і та відсутності поважних причин її пропущення.

Разом з тим, позовні вимоги про стягнення заборгованості,за період з жовтня 2017 року по липень 2020 року, є обґрунтованими та підлягають до задоволення.

З наданого позивачем розрахунку вбачається, що борг відповідачів за послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання, за період з 01.10.2017 по 01.07.2020 становить 21667,60 грн.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Суд зазначає, що за змістом ч.2 ст. 625 ЦК України нарахування інфляційних втрат на суму боргу та 3% річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника (спеціальний вид цивільно-правової відповідальності) за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат (збитків) кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, тому посилання відповідача на спеціальну позовну давність інфляційних втрат та 3% річних є безпідставними.

Таким чином, з відповідачів солідарно на користь позивача, в межах строку позовної давності, підлягає стягненню інфляційна складова боргу в сумі 1487,47 грн. та 3% річних в сумі 916 грн.

Щодо посилання відповідачів на те, що вони фактично не проживали в квартирі та не користувалися послугами з централізованого опалення та гарячого водопостачання за адресою: АДРЕСА_3 , суд зазначає наступне.

Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення №630 від 21.07.2005 передбачено, що виконавець зобов`язаний зменшувати розмір плати за послуги у разі тимчасової відсутності споживача та/або членів його сім`ї на підставі його письмової заяви та офіційного документа, що підтверджує його/їх відсутність (довідка з місця тимчасового проживання, роботи, лікування, навчання, проходження військової служби, відбування покарання) (п. 14 ст. 32).

Відповідачами, на підтвердження свої заперечень, не надано доказів того, що вони зверталась до ПрАТ «Черкаське хімволокно» в особі ВП «Черкаська ТЕЦ» з письмовою заявою зменшення розміру плати за послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання.

Таким чином, оскільки відповідачі, на виконання свого процесуального обов`язку не надали належних, і неспростовних доказів на підтвердження своєї позиції, а також оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи те, що обставини, на які посилається позивач, як на підставу для задоволення позову частково знайшли своє підтвердження, суд ухвалює рішення про часткове задоволення позовних вимог в межах строку позовної давності.

Згідно ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат.

При звернені до суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 2102 грн., що відповідно до положень ЗУ «Про судовий збір» є мінімальним розміром за подання позову майнового характеру юридичною особою та відповідно до ст. 141 ЦПК України підлягає відшкодуванню за рахунок відповідачів в рівних частках.

На підставі вищевикладеного, керуючись Законом України «Про житлово-комунальні послуги», ст.ст. 64, 66, 67, 68, 162 ЖК України, ст.ст. ст.ст. 11, 15, 16, 360, 382, 509, 525, 526, 530, 610, 611, 625 ЦК України, ст. ст. 4, 11, 12, 13, 81, 89, 141, 263-266, 273 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовну заяву за позовом Приватного акціонерного товариства «Черкаське хімволокно» в особі Відокремленого підрозділу «Черкаська ТЕЦ» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за спожиту теплову енергію задоволити частково.

Стягнути сролідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на користь Приватного акціонерного товариства «Черкаське хімволокно» в інтересах Відокремленого підрозділу «Черкаська ТЕЦ» (18036 м. Черкаси пр-т Хіміків, 76 , п/р НОМЕР_2 , Філія- Черкаське обласне управління АТ «Ощадбанк» МФО 354507) заборгованість за послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання у розмірі 21667,60 грн., інфляційну складову боргу у розмірі 1487,47 грн., 3% відсотків у розмірі 916 грн., а всього 24071,15 грн.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь приватного акціонерного товариства «Черкаське хімволокно» в особі Відокремленого підрозділу «Черкаська ТЕЦ» судові витрати у виді судового збору в розмірі 700грн. 67 коп.

Стягнути із ОСОБА_3 на користь приватного акціонерного товариства «Черкаське хімволокно» в особі Відокремленого підрозділу «Черкаська ТЕЦ» судові витрати у виді судового збору в розмірі 700грн. 67 коп.

Стягнути із ОСОБА_4 на користь приватного акціонерного товариства «Черкаське хімволокно» в особі Відокремленого підрозділу «Черкаська ТЕЦ» судові витрати у виді судового збору в розмірі 700грн. 67 коп.

Повний текст рішення буде виготовлений 18.04.2021

Рішення суду може бути оскаржене до Черкаського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.

Головуючий: Н. М. Кондрацька