Справа №430/51/21
Провадження №2/430/39/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2021 року смт. Станиця Луганська

Станично-Луганський районний суд Луганської області у складі головуючої судді Дьоміної О.П., за участю секретаря судового засідання Савченко К.Є., розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Станично-Луганському районі Луганської області про стягнення недоотриманої пенсії, суми боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення та трьох процентів річних від простроченої суми, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Станично-Луганського районного суду Луганської області з позовною заявою, уточненою 15.01.2021 року, до Управління Пенсійного фонду України в Станично-Луганському районі Луганської області, в якій просила стягнути з відповідача на свою користь суму недоотриманої пенсії після смерті її матері ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , за період з 01.07.2014 року по 01.08.2019 рік без обмеження строком та стягнути з відповідача на свою користь зі всієї суми заборгованості встановлений індекс інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми з 12.03.2020 року до прийняття рішення.

В обґрунтування заявлених вимог позивач ОСОБА_1 зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати ОСОБА_2 . Електронна пенсійна справа померлої ОСОБА_2 за запитом представника надійшла до УПФУ в Станично-Луганському районі Луганської області. За період з липня 2014 по серпень 2019 року померла через стан здоров`я та похилий вік була протиправно позбавлена можливості отримувати належну їй пенсію. Згідно інформації центру персоніфікованого обліку, ОСОБА_2 не отримувала пенсію з липня 2014 року та по дату смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 . В матеріалах пенсійної справи чітко відображено дату припинення виплати пенсії. Позивач уточнює, що саме з цієї дати (дати припинення відповідно до рішення/розпорядження Пенсійного фонду) по дату смерті пенсіонера (включно) Пенсійний фонд зобов`язаний зазначити розмір пенсії, яка була нарахована, але з вини Пенсійного фонду не була виплачена. Згідно розрахунку допомоги на поховання пенсія померлої на день смерті складала 2067 грн., отже орієнтовна сума невиплаченої пенсії має складати приблизно 60х1800=108 000 грн. Згідно інформації відповідача на запит нотаріуса та свідоцтва про право на спадщину, сума недоотриманої пенсії складає 54 615 грн 94 коп., що значно менше розрахунку. Відповідач, на думку позивачки не має права зменшувати суму недоотриманої пенсії на підставі ст. 46 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», яка пов`язує виплату нарахованої суми пенсії за минулий час з виною пенсіонера, оскільки такі посилання безпідставні через те, що територія, де проживала покійна, стала непідконтрольна України не з її вини. Відповідно до листа відповідача, датованого 12.03.2020 року, з посиланням на те, що померла ОСОБА_2 з заявою про поновлення пенсії за життя не зверталась, відповідачем не заперечується, що пенсійна справа останньої була прийнята на облік 23.08.2019 року, а відтак відповідач відмовляється виплатити пенсію за період з 01.07.2014 року по 01.02.2017 рік, вважаючи, що померла не отримувала її з власної вини. Крім того, відповідач вважає, що розмір виплати недоотриманої пенсії може бути зменшено залежно від дати звернення до управління особи, що має право на отримання даної виплати згідно свідоцтва про право на спадщину. На думку позивачки суми пенсії, що перейшли у спадщину, повинні бути передані спадкоємцям у повному обсязі, без будь-яких обмежень. Норми ст. 46 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», що регулюють виплату пенсіонеру певних сум пенсії не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії, не розповсюджуються на правовідносини з приводу отримання спадкоємцями померлого пенсіонера тих сум пенсії, які перейшли у спадок. Позивачка зазначає, що відповідачем утримується належне їй спадкове майно у виді суми недоотриманої пенсійної виплати, нарахованої померлій і неправомірно не виплаченої їй за життя, право власності на яку в порядку спадкування за законом перейшло до ОСОБА_1 .. Тим самим відповідач порушує право власності позивачки, яке підлягає судовому захисту способом примусового виконання обов`язку в натурі, тобто стягнення її на користь позивачки. ОСОБА_1 зазначає, що звернулася до відповідача із скаргою про виплату недоотриманої пенсії 02.03.2020. З цього слідує, що саме з 02.03.2020 року було порушено виконання грошового зобов`язання, яке має триваючий характер. У зв`язку з чим позивачка і звернулась до суду з даним позовом, в якому просила стягнути з відповідача на її користь не лише недоотриману суму пенсії за період з 01.07.2014 по 01.08.2019 року без обмеження будь яким строком, а і зі всієї суми заборгованості встановлений індекс інфляції за весь час прострочення та 3% річних від простроченої суми з 12.03.2020 року до прийняття рішення.

Відповідач проти позову ОСОБА_1 категорично заперечував та надав суду відзив, в якому зазначив, що ОСОБА_2 за життя не перебувала на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в Станично-Луганському районні Луганської області. 24.12.2019 року представник за довіреністю ОСОБА_3 звернулась до управління з заявою щодо здійснення запиту пенсійної справи померлої ОСОБА_2 для отримання допомоги на поховання. Управлінням 28.12.2019 року проведено запит електронної пенсійної справи померлої. Електронна пенсійна справа прийнята на облік 20.01.2020 року, допомога на поховання згідно разового доручення №80/24 у сумі 4 164,82 грн. виплачена 11.02.2020 року. Представник відповідача зазначає, що 27.05.2020 року була подана заява про виплату недоодержаної пенсії у зв`язку зі смертю ОСОБА_2 . Враховуючи вимоги статті 46 Закону №1058 позивачці 28.09.2020 року була виплачена недоодержана пенсія ОСОБА_2 за період з 26.05.2017 року по 31.08.2019 року в сумі 50 167,55 грн. згідно разового доручення №80/21/179. Враховуючи викладене, розрахунок розміру недоотриманої пенсії для виплати позивачці проведено відповідно до вказаних норм Закону №1058, які є спеціальними по відношенню до порядку нарахування та виплати пенсії, відтак вони мають застосовуватись при визначенні розміру пенсії, яка має бути виплачена спадкоємцю. Заперечував відповідач і проти стягнення з управління індексу інфляції та 3% річних від простроченої суми, оскільки на його думку, спір, що існує між сторонами по справі не є зобов`язальним в розумінні ст. 625 ЦК України, він розглядається в рамках спору, що регулюється спеціальним законодавством про пенсійне забезпечення громадян окремої категорії та належить до публічно-правових спорів між суб`єктом владних повноважень та фізичною особою, а відтак ст. 625 ЦК України до правовідносин, що регулюються спеціальним законодавством не застосовується.

Крім того 18.03.2021 року відповідач надав суду доповнення до відзиву зі змісту яких слідує, що ОСОБА_2 за життя не перебувала на обліку в управлінні ПФУ в Станично-Луганському районі Луганської області. 24.12.2019 року представник за довіреністю ОСОБА_3 звернулась до управління з заявою щодо здійснення запиту пенсійної справи померлої для отримання допомоги на поховання. Відповідачем 28.12.2019 року проведено запит електронної пенсійної справи померлої ОСОБА_2 . Електронна пенсійна справа прийнята на облік 20.01.2020 року згідно розпорядження за №101966 від 20.01.2020 року. В березні 2020 року до управління надійшов запит приватного нотаріуса І. Бутакової з проханням надати дані щодо суми недоотриманої пенсії ОСОБА_2 і 12.03.2020 року управлінням надано відповідь, в якій повідомлено, що на дату звернення сума недоотриманої пенсії складає 54 615,94 грн., також повідомлено про те, що розмір виплати може бути зменшений згідно ст. 46 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», а саме не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. Звернення з заявою про виплату недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю ОСОБА_2 відбулось 27.05.2020 року, а відтак, враховуючи вимоги ст. 46 ЗУ за №1058 позивачці 28.09.2020 року була нарахована та виплачена недоотримана Пасічник КФ. За період з 26.05.2017 року по 31.08.2019 рік пенсія в сумі 50 167,55 грн. згідно разового доручення за №80/21/179. В разовому дорученні період виплати вказаний з 01.05.2017 року по 01.08.2019 рік тому, що програмним забезпеченням не передбачене коригування дати, програмою дата встановлюється автоматично. Крім того, відповідач зазначив, що він не має можливості надати довідку про розмір заборгованості невиплаченої пенсії за період з 01.07.2014 року по 23.08.2019 рік, оскільки ОСОБА_2 за життя не зверталась та не перебувала на обліку в управлінні. Остання дата виплати пенсії управлінню невідома. Таким чином відповідач в даному випадку забезпечив реалізацію своїх повноважень в межах, визначених нормативно-правовими актами, а відтак вважає позовні вимоги безпідставними і необгрунтованими та просить відмовити у їх задоволенні в повному обсязі.

Згідно з ч. 3 ст. 211 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.

Позивачка в уточненій позовній заяві просила суд розглянути її вимоги за її відсутності.

Представник відповідача Управління пенсійного фонду України в Станично-Луганському районі Луганської області в судове засідання 22.04.2021 року не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило.

На підставі п. 1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України, враховуючи, що відповідач був належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи, про причину неявки в судове засідання суд не повідомив, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності представника відповідача.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч. 1 ст. 2 ЦПК України).

Згідно ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно вимог ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини в справі Ващенко проти України (Заява №26864/03) від 26 червня 2008 року зазначено, що принцип змагальності полягає в тому, що суд уважно досліджує зауваження заявника, виходячи з сукупності наявних матеріалів в тій мірі, в якій він є повноважним вивчати заявлені скарги. Отже, у суду відсутні повноваження на вихід за межі принципу диспозитивності і змагальності та збирання доказів на користь однієї із зацікавлених сторін.

Згідно з ч. 1 ст. 76, ч. 1 ст. 77 та ст. 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Частиною 2 ст. 78 ЦПК України встановлено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ч. 2 ст. 89 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Згідно роз`яснень, які містяться в п. 26 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12 червня 2009 року, предметом доказування є факти, якими обґрунтовуються заявлені вимоги чи заперечення або мають інше юридичне значення для вирішення справи (причини пропуску позовної давності тощо) і підлягають встановленню при ухваленні рішення.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до наступного:

Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого 16.12.2019 Луганським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області, ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що 16.12.2019 року складено відповідний актовий запис №890.

24.12.2019 року представник ОСОБА_1 за довіреністю ОСОБА_3 звернулась до УПФУ в Станично-Луганському районі Луганської області з заявою про взяття на облік пенсійної справи ОСОБА_2 , яка проживала за адресою: АДРЕСА_1 .

28.12.2019 року УПФУ в Станично-Луганському районі Луганської області проведено запит електронної пенсійної справи ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Електронна пенсійна справа прийнята на облік УПФУ в Станично-Луганському районі Луганської області 20.01.2020 року згідно розпорядження за №101966 від 20.01.2020 року.

Відповідно до разового доручення за №80/24 допомога на поховання у сумі 4 164,82 грн. виплачена представнику за довіреністю ОСОБА_3 11.02.2020 року.

Відповідно до листа начальника УПФУ в Станично-Луганському районі Луганської області на ім`я начальника ГУПФУ в Луганській області, зроблено запит щодо дозволу на виплату ОСОБА_1 недоотриманої пенсії у сумі 50 167,55 грн. за період з 26.05.2017 року по 31.08.2019 рік по особовому рахунку ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно листа в.о. начальника ГУПФУ в Луганській області Телевній В.В. погоджено для виплати недоотриманої пенсії померлої ОСОБА_2 на суму 50 167, 55 грн. за період з 26.05.2017 року по 31.08.2019 рік.

Згідно талону до разового доручення №80/21/179 на виплату призначена пенсія за віком за період з 01.05.2017 року по 01.08.2019 рік недоотримана пенсія ОСОБА_2 , яку отримала ОСОБА_1 становить 50 167, 55 грн.

Згідно копії свідоцтва про право на спадщину за законом серії НОВ №039495, посвідченого 27.05.2020 року приватним нотаріусом Станично-Луганського районного нотаріального округу Луганської області Бутаковою І.Г., спадкоємцем зазначеного у свідоцтві майна ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 є її донька ОСОБА_1 . Спадщина, на яку видано це свідоцтво, складається з недоотриманої пенсії у сумі 54 615,94 грн., що підтверджується листом УПФУ в Станично-Луганському районі Луганської області за №2130/03-23 від 12.03.2020 року.

Згідно листа начальника управління ПФУ в Станично-Луганському районі Луганської області від 12.03.2020 року за №2130/03-23 на ім`я приватного нотаріуса Станично-Луганського районного нотаріального округу І.Бутаковій сума недоотриманої пенсії ОСОБА_2 , що померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , з урахуванням ч. 1 ст. 46 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» станом на 02.03.2020 року складає 54 615, 94 грн. Крім того зазначено, що розмір виплати може бути зменшений в залежності від дати звернення за недоодержаною сумою пенсії особи, яка має право на отримання цієї виплати згідно свідоцтва про право на спадщину.

На запит представника позивачки від 28.02.2020 року, відповідачем надано відповідь, так зі змісту листа начальника УПФУ в Станично-Луганському районі Луганської області від 12.03.2020 року слідує, що управлінням було зроблено запит електронної пенсійної справи померлої ОСОБА_2 з УПФУ в м. Алчевську, Луганської області, електронна пенсійна справа прийнята на облік та виплачена допомога на поховання 11.02.2020 року. Не з вини УПФУ в Станично-Луганському районі Луганської області виплату пенсії ОСОБА_2 припинено, за життя пенсіонер за поновленням пенсії до управління не звертався, тому й день заяви у приватного нотаріуса Бутакової І.Г. від 28.02.2020 року за №91-02-14 щодо суми недоотриманої пенсії, померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , отриманого управлінням 02.03.2020 року у відповіді від 12.03.2020 року №2130/03-21 вказаний розмір недоотриманої суми пенсій на дату формування довідки про суму недоотриманої пенсії, тобто станом на 02.03.2020 рік за період з 01.03.2017 року по 31.08.2019 року. Також у відповіді зазначено, що розмір виплати недоотриманої пенсії може бути зменшено в залежності від дати звернення до управління особи, яка має право на отримання даної виплати згідно свідоцтва про право на спадщину.

На звернення представника позивачки від 28.02.2020 року з питання виплати недоотриманої пенсії ОСОБА_2 , що померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , надана відповідь заступником начальника ГУПФУ в Луганській області, згідно якої питання про недоотриману пенсію померлої ОСОБА_2 буде розглянуто після звернення спадкоємця, або його представника за довіреністю з документами, переліченими в п. 2.26 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії відповідно до ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого Постановою правління ПФУ 25.11.2005 року за №22-1 (зі змінами).

Відповідно до ст. 328 ЦК України - право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, в тому числі воно може набуватись в порядку спадкування.

Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) (ст. 1216 ЦК).

Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1227 ЦК України - суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліменти, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Частиною 1 ст. 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» встановлено, що сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали.

З частини другої цієї ж статті слідує, що члени сім`ї, зазначені в частині першій статті 52, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі незвернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк, сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини (ч. 3 ст. 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» ).

Відповіддю начальника УПФУ в Станично-Луганському районі Луганської області на звернення представника позивачки від 28.02.2020, а також відзивом на позов відповідача та доповненням до відзиву підтверджується факт, що відповідачем виплачена позивачці ОСОБА_1 недоотримана пенсія померлої ОСОБА_2 на суму 50 167, 55 грн. за період з 26.05.2017 року по 31.08.2019 рік.

В той же час, як зазначалося вище копією свідоцтва про право на спадщину за законом серії НОВ №039495, посвідченого 27.05.2020 року приватним нотаріусом Станично-Луганського районного нотаріального округу Луганської області Бутаковою І.Г., підтверджується той факт, що спадкоємцем майна ОСОБА_2 , що померла ІНФОРМАЦІЯ_1 є її донька ОСОБА_1 . Спадщина, на яку видано свідоцтво, складається з недоотриманої пенсії у сумі 54 615,94 грн., що підтверджується листом УПФУ в Станично-Луганському районі Луганської області за №2130/03-23 від 12.03.2020 року.

Вказані обставини підтверджують доводи позивачки, що відповідачем їй залишилась невиплаченою сума 4 448,39 грн. (54 615,94 грн.-50 167, 55 грн. = 4 448,39 грн.), яку слід стягнути з відповідача на її користь на підставі зазначених вище норм закону, у зв`язку з чим позов в цій частині слід задовольнити.

Що стосується вимог позивачки про стягнення з відповідача на свою користь суми недоотриманої пенсії ОСОБА_2 за період з 01.07.2014 року по 01.08.2019 рік без обмеження будь-яким строком та стягнення зі всієї суми заборгованості встановленого індексу інфляції за весь час прострочення та 3% річних від простроченої суми з 12.03.2020 року до прийняття рішення суд приходить до наступного:

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. У цьому разі частина суми неотриманої пенсії, але не більш як за 12 місяців, виплачується одночасно, а решта суми виплачується щомісяця рівними частинами, що не перевищують місячного розміру пенсії.

Нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.

Відповідно до ст. 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали.

Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. У разі звернення кількох членів сім`ї, які мають право на отримання суми пенсії, зазначеної у частині першій цієї статті, належна їм відповідно до цієї статті сума пенсії ділиться між ними порівну. У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі не звернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини.

Згідно із ч. 1 ст. 91 Закону України «Про пенсійне забезпечення» суми пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно зі ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до 1219 ЦК України не входять до складу спадщини права та обов`язки, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема, права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом.

Згідно із ст. 1227 ЦК України суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

У постанові Верховного Суду від 16 грудня 2020 року по справі №428/12730/19 вказано, що при вирішенні спорів про право на спадщину на належні спадкодавцю за життя суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, визначальним є те, чи були такі виплати нараховані спадкодавцеві за життя, оскільки лише за умови, що такі суми були нараховані за життя, проте не отримані спадкодавцем, вони можуть увійти до складу спадщини.

Подібний за змістом висновок висловлено Верховним Судом у постановах від 26 лютого 2020 року у справі №243/2404/19-ц, від 14 квітня 2020 року у справі №431/6232/16-ц, від 09 грудня 2020 року у справі №243/9613/19-ц.

Суд зазначає, що предметом цієї частини позову є зобов`язання Управління Пенсійного фонду України в Станично-Луганському районі Луганської області нарахувати суму пенсії, яка за твердженням позивачки не була нарахована за життя спадкодавця ОСОБА_2 за період з 01.07.2014 року. При цьому пенсія за період з 26.05.2017 року по 31.08.2019 рік була нарахована відповідачем померлому пенсіонеру ОСОБА_2 , що підтверджується копією пенсійної справи та отримана позивачко.

Крім того, суд зауважує, що нарахування пенсії ОСОБА_2 припинилося з липня 2014 року і було відновлено лише за період з 26.05.2017 року. При цьому, ОСОБА_2 за час свого життя у встановленому законом порядку не оскаржила дії компетентного органу Пенсійного фонду України щодо не нарахування та невиплати їй пенсії, тобто за життя не виявила інтересу та волі на те, щоб відновити нарахування пенсії за віком. А відтак ненарахована пенсія не увійшла до складу спадщини, право на яку має позивачка, у зв`язку з тим, що відповідно до вимог цивільного законодавства до складу спадкового майна входить лише нарахована пенсія. Право на нарахування пенсії та її виплату згідно із статтею 1219 ЦК України до складу спадщини не входить. ОСОБА_1 як спадкоємець не має права на те майно, яке за життя спадкодавця не було йому нараховано.

Тобто в даному випадку зміст цієї частини позовних вимог фактично зводиться до включення до складу спадщини того майна, якого не існує та право на яке спадкодавець за час життя не набув.

Норми ст. 46, 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та ст. 91 Закону України «Про пенсійне забезпечення» не підлягають застосуванню до спірних правовідносин, оскільки ці норми стосуються вже нарахованих (належних на час смерті) пенсіонеру сум пенсії.

Норми стосовно виплати спадкоємцям пенсії після смерті пенсіонера стосуються лише тієї пенсії, яка була нарахована пенсіонеру за час його життя, тобто належала пенсіонеру на час смерті та увійшла до складу спадщини на момент відкриття спадщини.

Таким чином вимоги позивачки в цій частині не підлягають задоволенню.

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому КМУ. Позивачка, звертаючись до суду з цими вимогами зазначила лише орієнтовну суму, що підлягає стягненню з відповідача на її користь 108 000 грн. та просила УПФУ в Станично-Луганському районі надати довідку щодо розміру невиплаченої пенсії, в той час як відповідач по справі повідомив суд, що позбавлений можливості надати вказану інформацію із-за того, що ОСОБА_2 не перебувала на обліку у відповідача. Таким чином, враховуючи, що вимоги позивачки задоволені частково, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 44 грн. 48 коп. (4 448,39*1080/108000)

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 258, 259, 264, 265 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Станично-Луганському районі Луганської області про стягнення недоотриманої пенсії, суми боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення та трьох процентів річних від простроченої сумизадовольнити частково.

Стягнути з Управління Пенсійного Фонду України в Станично-Луганському районі Луганської області (юридична адреса: 93600, Луганська область, Станично-Луганський район, смт. Станиця Луганська, вул. 1-го Травня, 20, ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) 4 448,39 грн. (чотири тисячі чотириста сорок вісім гривень тридцять дев`ять копійок) - залишкову частину суми недоотриманої пенсії, що залишилася після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , та увійшла до складу спадщини відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 27.05.2020 року.

Стягнути з Управління Пенсійного Фонду України в Станично-Луганському районі Луганської області (юридична адреса: 93600, Луганська область, Станично-Луганський район, смт. Станиця Луганська, вул. 1-го Травня, 20, ) на користь держави судовий збір пропорційно розміру задоволених вимог у розмірі 44 грн. 48 коп.

В задоволенні решти вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Луганського апеляційного суду через Сєвєродонецький міський суд шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Дьоміна О.П.