Справа № 495/1356/21
№ провадження 4-с/495/21/2021
Ухвала

іменем україни

13 квітня 2021 рокум. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Заверюха В.О., при секретарі Червинській І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Білгород-Дністровському скаргу ОСОБА_1 , суб`єкт оскарження приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Колечко Дмитро Миколайович, стягувач за виконавчим документом АТ «Державний Ощадний банк України» в особі філії ООУ АТ «Ощадбанк» на рішення приватного виконавця, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , суб`єкт оскарження приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Колечко Дмитро Миколайович, стягувач за виконавчим документом АТ «Державний Ощадний банк України» в особі філії ООУ АТ «Ощадбанк» звернувся до суду з скаргою в якій просить:

-визнати дії приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Колечко Дмитра Миколайовича, щодо винесення постанови про відкриття виконавчого провадження ВП №64571283 від 18.02.2021 року за виконавчим листом №2-479/11 виданого 25.11.2011 року Білгород-Дністровським міськрайонним судом Одеської області на підставі рішення №2-479/11 за позовом Білгород-Дністровської міжрайонної прокуратури в інтересах держави в особі ВАТ «Державний Ощадний банк України» в особі територіально відокремленого безбалансового відділення №10015/0339 філії Одеського обласного управління ВАТ «Ощадбанк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості - протиправними;

-визнати постанову ВП №64571283 від 18.02.2021 року приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Колечко Дмитра Миколайовича про відкриття виконавчого провадження за виконавчим листом №2-479/11 виданого 25.11.2011 року Білгород-Дністровським міськрайонним судом Одеської області на підставі рішення №2-479/11 за позовом Білгород-Дністровської міжрайонної прокуратури в інтересах держави в особі ВАТ «Державний Ощадний банк України» в особі територіально відокремленого безбалансового відділення №10015/0339 філії Одеського обласного управління ВАТ «Ощадбанк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості - незаконною та скасувати.

Короткий зміст та обґрунтування скарги

Приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області Колечко Д.М. прийнято до примусового виконання виконавчий лист №2-479/11 виданий 25.11.2011 року Білгород-Дністровським міськрайонним судом Одеської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ВАТ «Державний ощадний банк України» в особі ТВБВ №10015/0339 філії Одеського обласного управління ВАТ «Ощадбанк» (на даний час АТ «Державний ощадний банк України» в особі філії ООУ АТ «Ощадбанк») суму заборгованості за договором відновлювальної кредитної лінії. 18 лютого 2021 року приватним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження за №64571283. Приватний виконавець допустив виконання виконавчого документа, строк пред`явлення якого до виконання пропущено, у зв`язку із чим скаржник вважає постанову про відкриття виконавчого провадження №64571283 від 18 лютого 2021 року незаконною та такою, що підлягає скасуванню. Постановою старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Білгород-Дністровськош міськрайонного управління юстиції Одеської області Чекерською Л.В. від 30.06.2017 року виконавчий лист №2-479/11 виданий Білгород-Дністровським міськрайонним судом Одеської області 25.11.2011 року повернуто стягувачу ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії ООУ АТ «Ощадбанк». Строк пред`явлення виконавчого листа №2-479/11 виданого Білгород-Дністровськнм міськрайонним судом Одеської області 25.11.2011 року в результаті його повернення стягувачу 30.06.2017 року було перервано та встановлено новий строк пред`явлення його до виконання - 30.06.2020 року. Разом з тим приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області Колечко Д.М. винесено оскаржувану постанову про відкриття виконавчого провадження за №64571283 18 лютого 2021 року, тобто поза межами трирічного строку пред`явлення виконавчого листа до виконання, що є прямим порушення ст.12 Закону України «Про виконавче провадження».

Позиція представника АТ «Ощадбанк»

Представник банку вважає скаргу безпідставною, необґрунтованою та такою, що суперечить чинному законодавству. Строки виконавчого документа перериваються його пред`явленням незалежно від того чи державний виконавець повернув виконавчий документ чи відмовив у відкриті виконавчого провадження (п.1 ч.1 ст.23 Закону України «про виконавче провадження»). Скаржник не довів незаконність дій приватного виконавця та порушення своїх прав прийняттям постанови про відкриття виконавчого провадження №64571283.

Позиція приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Колечко Д.М.

Скаргу вважає необгрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню. Виконавчий лист по справі №2-479/11 виданий Білгород-Дністровським міськрайоним судом Одеської області 25.11.2011 року, вже неодноразово перебував на примусовому виконанні в органах ДВС ГТУЮ в Одеській області, останні раз був повернутий стягувачу 19.02.2020 року, що підтверджується відповідною відміткою на зворотньому боці виконавчого документа, а також відомостями з Автоматизованої системи виконавчого провадження, а отже, строк пред`явлення виконавчого документа до виконання перервався 19.02.2020 року, у звязку з чим, у приватного виконавця були відсутні правові підстави для застосування приписів пункту 2 частини 4 статті 4 Закону України «Про виконавче провадження» та повернення стягувачу виконавчого документа без прийняття до виконання. Таким чином, при примусовому виконанні судового рішення про стягнення з ОСОБА_1 грошових коштів, яке набрало законної сили, приватний виконавець діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України, жодного порушення вимог чинного законодавства не допущено. Боржник обізнаний про існування судового рішення про стягнення з нього грошових коштів, яке набрало законної сили ще 24.10.2011 року, однак, до теперішнього часу рішення суду не виконано ОСОБА_1 , боржник жодного разу не намагався сплатити заборгованість за кредитом або вчинити інші дії спрямовані на добровільне (самостійне) виконання рішення суду. Саме невиконання боржником у добровільному порядку рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області по справі №2-479/11, призвело до відкриття виконавчого провадження щодо його примусового виконання та вжиття до боржника заходів примусового виконання рішень, передбачених Законом України «Про виконавче провадження». Факт ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням, є об`єктивно наявним та доведеним, що підтверджується матеріалами виконавчого провадження.

Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 02.03.2021 року скаргу прийнято до свого провадження та призначено судове засідання.

Представник скаржника в судове засідання не зявився, але надав заяву про розгляд справи у відсутність скаржника та його представника, просить скаргу задовольнити, посилаючись на обставини які зазначені в скарзі.

Представник АТ «Ощадбанк» не зявився, повідомлявся, причини неявки суду не відомі.

Приватний виконавець виконавчого округу Одеської області не зявився, повідомлявся, причини неявки суду не відомі.

Фактичні обставини встановлені судом, позиція суду та нормативно-правове обґрунтування

У відповідності до ст.ст.13,81 ЦПК України суд розглядає справу не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін чи інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і докази подаються сторонами і іншими особами, які беруть участь у справі.

Рішенням Білгород-Дністровського міськрайоного суду Одеської області від 14.09.2011 року по справі №2-479/11 позов Білгород-Дністровської міжрайонної прокуратури в інтересах держави в особі ВАТ «Державний Ощадний банк України» в особі територіально відокремленого безбалансового відділення №10015/0339 філії Одеського обласного управління ВАТ «Ощадбанк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості - задоволено.

З ОСОБА_2 , ОСОБА_1 на користь ВАТ «Державний Ощадний банк України» в особі територіально відокремленого безбалансового відділення №10015/0339 філії Одеського обласного управління ВАТ «Ощадбанк» солідарно стягнута загальна сума кредитної заборгованості станом на 17.05.2010 року у розмірі 205 119 грн. 79 коп..

З ОСОБА_2 , ОСОБА_1 на користь держави солідарно стягнуто державне мито у розмірі 1700 грн. та витрати на ІТЗ розгляду справи у розмірі 120 грн..

Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 24.10.2011 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилено, рішення Білгород-Дністровського міськрайоного суду Одеської області від 14.09.2011 року залишено без змін.

25.11.2011 року на виконання рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 14.09.2011 року по справі №2-479/11 були видані виконавчі листи.

Виконавчий лист було направлено на примусове виконання до державної виконавчої служби Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції Одеської області.

30.06.2017 року старшим державним виконавцем Білгород-Дністровського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області Чекерською Л.В. винесено постанову про повернення виконавчого листа №2-479/11 виданого 25.11.2011 року Білгород-Дністровським міськрайонним судом Одеської області стягувачу ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії ООУ АТ «Ощадбанк».

Разом з тим 18 лютого 2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області Колечко Д.М. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження за №64571283 щодо примусового виконання виконавчого листа №2-479/11 виданого Білгород-Дністровським міськрайонним судом Одеської області 25.11.2011 року.

Питання, пов`язані з примусовим виконанням судових рішень і рішень інших органів, врегульовано Законом України «Про виконавче провадження». Указаний Закон є спеціальним законом, яким державний та приватний виконавці керуються при примусовому виконанні рішень суду та інших органів (посадових осіб).

Матеріалами справи встановлено станом на 25.11.2011 рік (час видачі судом виконавчого листа №2-479/11 від 25.11.2011 року) діяв Закон України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 № 606-XIV.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 22 Закону №606-XIV (у редакції, чинній на час пред`явлення виконавчого листа суду до примусового виконання та відкриття виконавчого провадження з виконання цього виконавчого документа) виконавчі документи можуть бути пред`явлені до виконання протягом року, якщо інше не передбачено законом.

У пункті 1 частини другої статті 22 Закону №606-XIV зазначено, що строк для виконання судових рішень встановлюється з наступного дня після набрання рішенням законної сили чи закінчення строку, встановленого у разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а в разі якщо судове рішення підлягає негайному виконанню, - з наступного дня після його постановлення.

Отже, виконавчий документ (виконавчий лист суду), виданий 25.11.2011 року у справі №2-479/11, підлягав пред`явленню стягувачем до примусового виконання протягом року з дня набрання рішенням законної сили.

Згідно з пунктом 1 частини першої, частиною другою статті 23 Закону №606-XIV строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються пред`явленням виконавчого документа до виконання. Після переривання строку пред`явлення виконавчого документа до виконання перебіг строку поновлюється. Час, що минув до переривання строку, до нового строку не зараховується.

Так, у дійсній справі встановлено, що виконавчий документ пред`явлено стягувачем до примусового виконання до державної виконавчої служби Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції Одеської області.

Як встановлено матеріалами справи стягувач систематично пред`являв виконавчий документ до примусового виконання.

Державним виконавцем неодноразово вчинялись дії з відкриття виконавчого провадження та повернення виконавчого листа у зв`язку із неможливістю його виконати.

Водночас, 05.10.2016 року набрав чинності Закон України «Про виконавче провадження» 02.06.2016 №1404-VIII (далі - Закон №1404-VIII), яким збільшено строк пред`явлення виконавчих документів до виконання до трьох років з наступного дня після набрання рішенням законної сили (частини перша, друга статті 12 Закону №1404-VIII).

Частиною першою статті 1 Закону №1404-VІІІ унормовано, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до частини першої статті 5 Закону №1404-VІІІ примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

У пункті 5 Розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №1404-VIII визначено, що виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені цим Законом.

Відповідно до пункту 7 Розділу ХІІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №1404-VІІІ виконавчі дії, здійснення яких розпочато до набрання чинності цим Законом, завершуються у порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом. Після набрання чинності цим Законом виконавчі дії здійснюються відповідно до цього Закону.

Отже, законодавець збільшив до трьох років після набрання рішенням законної сили строк пред`явлення до виконання як виконавчих листів суду, виданих після набрання чинності цим законом (05.10.2016) так і виконавчих листів суду, які були видані на виконання судових рішень до 05.10.2016 року та строк пред`явлення яких до виконання не сплинув станом на 05.10.2016 року.

Суд дійшов висновку, що у зв`язку з прийняттям Закону №1404-VIII, строк пред`явлення виконавчого листа №2-479/11 виданого Білгород-Дністровським міськрайонним судом Одеської області 25.11.2011 року встановлено до 30 червня 2020 року.

Втім суд вважає помилковими твердження представника АТ «Ощадбанк» про переривання строку пред`явлення виконавчого документу до виконання з 24 червня 2019 року, коли виконавчий лист №2-479/11 від 25.11.2011 року було пред`явлено до виконання до Білгород-Дністровського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області і до 08 липня 2019 року, коли органом державної виконавчої служби було винесене повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання. Так само виконавчий лист №2-479/11 від 25.11.2011 року було декілька разів повернуто без виконання 04.11.2019 року приватним виконавцем Цинєвою А.О. та 19.02.2020 року приватним виконавцем Щербаковою Ю. С..

Відповідно до частин третьої, п`ятої розділу III Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом від 2 квітня 2012 року №512/5, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 2 квітня 2012 року за №489/208023 (далі - Інструкція), заява про примусове виконання рішення подається до органу державної виконавчої служби або приватного виконавця у письмовій формі разом із оригіналом (дублікатом) виконавчого документа; у разі відсутності підстав для повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття його до виконання виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

Частиною четвертої статті 4 Закону №1404, яка має назву «Вимоги до виконавчого документа» унормовано таке.

Виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо: 1) рішення, на підставі якого видано виконавчий документ, не набрало законної сили (крім випадків, коли рішення у встановленому законом порядку допущено до негайного виконання); 2) пропущено встановлений законом строк пред`явлення виконавчого документа до виконання; 3) боржника визнано банкрутом; 4) Національним банком України прийнято рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку-боржника; 5) юридичну особу - боржника припинено; 6) виконавчий документ не відповідає вимогам, передбаченим цією статтею, або якщо стягувач не подав заяву про примусове виконання рішення відповідно до статті 26 цього Закону; 7) виконання рішення не передбачає застосування заходів примусового виконання рішень; 8) стягувач не надав підтвердження сплати авансового внеску, якщо авансування є обов`язковим; 9) виконавчий документ не підлягає виконанню органами державної виконавчої служби, приватним виконавцем; 10) виконавчий документ пред`явлено не за місцем виконання або не за підвідомчістю; 11) Фондом гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення про початок процедури тимчасової адміністрації або ліквідації банку.

З наведеної норми вбачається, що без відкриття виконавчого провадження виконавчий документ повертається органом державної виконавчої служби тоді коли його подано без дотримання вимог Закону №1404 та Інструкції (пункти 1, 2, 6, 7, 8, 9, 10 Закону №1404), або коли існують об`єктивні підстави для повернення виконавчого документа без прийняття до виконання (пункти 3, 4, 5, 11 Закону №1404), які у останньому випадку відповідають положенням пунктів 3, 4, 8 частини першої статті 39 Закону №1404 і є підставою для закриття виконавчого провадження, а приписи статей 39-41 Закону №1404 не передбачають таких наслідків закінчення виконавчого провадження, як переривання строку пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Представник АТ «Ощадбанк» надаючи пояснення, не надав суду належних доказів, а саме: постанов про відкриття виконавчого провадження, за наслідками повторного подання 24.06.2019 року, 04.11.2019 року, 11.02.2020 року виконавчого листа № 2-479/11 від 25 листопада 2011 року.

З вказаних обставин суд дійшов висновку, що повідомлення (відмови) від 08 липня 2019 року старшого державного виконавця та відмова приватних виконавців 04.11.2019 року та від 19.02.2020 року про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання на підставі пункту 6 частини четвертої статті 4 Закону України «Про виконавче провадження» є чинними, а відтак заяви стягувача АТ «Ощадбанк» про примусове виконання рішення були подана стягувачем без дотримання вимог Закону №1404.

Пунктом 1 частини четвертої статті 12 Закону №1404 передбачено, що строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються у разі пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Частиною п`ятою статті 12 Закону №1404 унормовано, що у разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв`язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника - з дня закінчення строку дії відповідної заборони.

Отже, наведена норма, встановлюючи з якого саме моменту починається перебіг строку пред`явлення виконавчого документа до виконання, наводить лише два випадки такого повернення, а саме: 1) неможливість в повному обсязі або частково виконати рішення; 2) встановлення законом заборони щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника. Обидва ці випадки є такими, які не спираються на приписи частини четвертої статті 4 Закону №1404, а є такими, що спираються на приписи статті 37 цього Закону.

Так, частинами першою, четвертою, п`ятою статті 37 Закону №1404, яка має назву «Повернення виконавчого документа стягувачу» унормовано таке.

Виконавчий документ повертається стягувачу, якщо: 1) стягувач подав письмову заяву про повернення виконавчого документа; 2) у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними; 3) стягувач відмовився залишити за собою майно боржника, нереалізоване під час виконання рішення, за відсутності іншого майна, на яке можливо звернути стягнення; 4) стягувач перешкоджає проведенню виконавчих дій або не здійснив авансування витрат виконавчого провадження, передбачене статтею 43 цього Закону, незважаючи на попередження виконавця про повернення йому виконавчого документа; 5) у результаті вжитих виконавцем заходів неможливо встановити особу боржника, з`ясувати місцезнаходження боржника - юридичної особи, місце проживання, перебування боржника - фізичної особи (крім випадків, коли виконанню підлягають виконавчі документи про стягнення аліментів, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом чи іншим ушкодженням здоров`я, у зв`язку з втратою годувальника, про відібрання дитини, а також виконавчі документи, за якими мають бути стягнуті кошти чи інше майно, та інші виконавчі документи, що можуть бути виконані без участі боржника); 6) у боржника відсутнє визначене виконавчим документом майно, яке він за виконавчим документом повинен передати стягувачу в натурі; 7) боржник - фізична особа (крім випадків, коли виконанню підлягають виконавчі документи про стягнення аліментів, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом чи іншим ушкодженням здоров`я, у зв`язку із втратою годувальника, а також виконавчі документи про відібрання дитини) чи транспортні засоби боржника, розшук яких здійснювався поліцією, не виявлені протягом року з дня оголошення розшуку; 8) відстрочка виконання рішення, надана судом, яким постановлено рішення, не закінчилася; 9) законом встановлено заборону щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, якщо в нього відсутнє інше майно чи кошти, на які можливо звернути стягнення, а також щодо проведення інших виконавчих дій стосовно боржника, що виключає можливість виконання відповідного рішення; 10) відсутня його згода на заміщення приватного виконавця у випадках, передбачених Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів"; 11) запроваджено тимчасову адміністрацію банку-боржника, крім рішень немайнового характеру.

Про повернення стягувачу виконавчого документа та авансового внеску виконавець виносить постанову.

Повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред`явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 12 цього Закону.

Аналізуючи вищенаведену норму права суд дійшов до висновку, що: по-перше, вона встановлює випадки повернення виконавчого документа стягувачу після відкриття виконавчого провадження, яке презюмується відкритим у відповідності до діючого законодавства; по-друге, на відміну від положень статті 4 Закону №1404, стаття 37 цього Закону прямо встановлює право повторно пред`явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 12 цього Закону, лише тоді, коли виконавчий документ було повернуто стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, а не у разі будь якого повернення, зокрема тоді, коли законодавець у частині четвертій статті 4 Закону №1404 лише використовує фразу «виконавчий документ повертається стягувачу», унормовуючи підстави повернення виконавчого документа без прийняття до виконання.

Аналізуючи все вищевикладене у сукупності, суд дійшов висновку, що пред`явленням до виконання виконавчого документа є лише такі дії, які відповідають вимогам Закону №1404 та Інструкції.

Перебіг строку пред`явлення виконавчого документа до виконання може перериватися не в разі будь-якого звернення із заявою про примусове виконання виконавчого документа до виконання, а такого, яке здійснене з додержанням вимог законодавства щодо форми, змісту виконавчого документа, суб`єкта його виконання тощо.

Аналогічний висновок зроблено Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного господарського суду в постанові від 28 січня 2021 року у справі №922/5723/14.

Закон України «Про судоустрій і статус суддів» встановлює, що правосуддя в Україні здійснюється на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права ч.6 ст.13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

Висновки за результатами розгляду скарги

З огляду на викладені обставини, які не заперечувались сторонами, строк пред`явлення до виконання виконавчого листа №2-479/11 виданого Білгород-Дністровським міськрайонним судом Одеської області 25.11.2011 року закінчився 30 червня 2020 року. Звернення стягувача із заявами 24.06.2019 року, 04.11.2019 року, 11.02.2020 року до державного та приватних виконавців не переривало строку пред`явлення виконавчого документа до виконання, а тому постанова ВП №64571283 про відкриття виконавчого провадження від 18.02.2021 року приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Колечко Дмитра Миколайовича, як і прийнятті на її підставі постанови про арешт коштів боржника, постанова про арешт майна боржника, постанова про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження, постанова про стягнення з боржника основної винагороди були прийняті в порушення вимог статті 12 Закону №1404.

Керуючись ст.ст.12, 81, 258-261, 353, 354, 442 ЦПК, суд-

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_1 , суб`єкт оскарження приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Колечко Дмитро Миколайович, стягувач за виконавчим документом АТ «Державний Ощадний банк України» в особі філії ООУ АТ «Ощадбанк» на рішення приватного виконавця задовольнити.

Визнати дії приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Колечко Дмитра Миколайовича щодо винесення постанови про відкриття виконавчого провадження №64571283 від 18.02.2021 року за виконавчим листом №2-479/11 виданого 25.11.2011 року Білгород-Дністровським міськрайонним судом Одеської області на підставі рішення №2-479/11 за позовом Білгород-Дністровської міжрайонної прокуратури в інтересах держави в особі ВАТ «Державний Ощадний банк України» в особі територіально відокремленого безбалансового відділення №10015/0339 філії Одеського обласного управління ВАТ «Ощадбанк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості протиправними.

Визнати постанову ВП №64571283 від 18.02.2021 року приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Колечко Дмитра Миколайовича про відкриття виконавчого провадження за виконавчим листом №2-479/11 виданого 25.11.2011 року Білгород-Дністровським міськрайонним судом Одеської області на підставі рішення №2-479/11 за позовом Білгород-Дністровської міжрайонної прокуратури в інтересах держави в особі ВАТ «Державний Ощадний банк України» в особі територіально відокремленого безбалансового відділення №10015/0339 філії Одеського обласного управління ВАТ «Ощадбанк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості - незаконною та скасувати.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання її копії.

Суддя Заверюха В.О.