Справа № 175/1790/21
Провадження № 2/175/586/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 серпня 2021 року Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючої судді Озерянської Ж.М.

з участю секретаря Сайгак А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у смт. Слобожанське цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Територіальної громади в особі Чумаківської сільської об`єднаної територіальної громади Дніпровського району Дніпропетровської області про встановлення юридичного факту постійного проживання спадкоємця разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини та визнання права власності на спадкове майно, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просила суд постановити рішення, яким встановити юридичний факт постійного проживання ОСОБА_2 зі спадкодавцем ОСОБА_3 на час відкриття спадщини ІНФОРМАЦІЯ_1 у квартирі АДРЕСА_1 , оскільки встановлення цього факту необхідно для вирішення спадкових прав; визнати за нею, ОСОБА_1 право власності на 1/2 частку квартири АДРЕСА_1 , що належала ОСОБА_3 , померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 , спадкоємкою якої була його мати ОСОБА_2 , що померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 .

Позивачка ОСОБА_1 26 серпня 2021 року через канцелярію суду подала заяву, згідно з якою просила слухати справу без її участі, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити їх у повному обсязі, посилаючись на обставини, зазначені в позові (а.с.223).

Відповідач Чумаківська сільська рада Дніпровського району Дніпропетровської області надав суду лист про розгляд справи без участі їх представника (а.с.75).

Повно та всебічно вивчивши матеріали справи, докази по справі, вислухавши свідка ОСОБА_4 ,ознайомившись з матеріалами спадкової справи №457/2014 після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 та з матеріалами спадкової справи №267/2016 після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 , суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Положеннями ст. 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок її смерті.

Відповідно до ст. ст. 1216, 1217 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) та спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст. 1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_2 , після смерті якої відкрилась спадщина на квартиру АДРЕСА_1 .

Вищезазначена квартира в цілому належала ОСОБА_5 та ОСОБА_3 на праві спільної часткової власності, по 1/2 частці кожному, про що було видане свідоцтво 13 листопада 1996 року Держплемзаводом «Чумаки» згідно з розпорядженням від 27 вересня 1996 року №113 V та зареєстроване в Новомосковському МРБТІ, записане у реєстрову книгу №224-2, про що в матеріалах справи є відповідне свідоцтво про право власності на житло (а.с.42).

ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ОСОБА_5 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 02 червня 2000 року (а.с.14) та спадкоємкою якої стала її донька, ОСОБА_2 , яка прийняла спадщину після померлої матері, але не оформила своїх спадкових прав.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 , який приходився рідним сином ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження ОСОБА_3 серії НОМЕР_2 від 24 січня 1964 року (а.с.24) та спадкоємкою за законом після його смерті є його мати ОСОБА_2 , яка за життя ніяких прав на спадкове майно не оформила, але прийняла спадщину відповідно до ч.3 ст.1268 ЦКУ, оскільки постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини та вважається такою, що прийняла спадщину, якщо протягом строку встановленого на її прийняття не заявила про відмову від неї, що підтверджується Актом виданим Чумаківською сільською радою Дніпровського району Дніпропетровської області 03 березня 2021 року, згідно з яким мешканці села Зоря Дніпровського району Дніпропетровської області ОСОБА_6 та ОСОБА_7 підтверджують факт, що мати ОСОБА_3 ОСОБА_2 постійно проживала з січня 2007 року разом із сином за адресою: АДРЕСА_2 та здійснювала догляд за ним, а саме готувала їжу, прибирала квартиру, лікувала та доглядала його (а.с.33), оскільки він тривалий час тяжко хворів та був інвалідом, що потребувало сторонньої допомоги.

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_2 , яка за часи свого життя, 16 січня 2015 року, склала заповіт, згідно якого належну їй квартиру АДРЕСА_2 заповіла (позивачу по справі) ОСОБА_1 (а.с.91).

У визначений законом шестимісячний строк після смерті ОСОБА_2 позивачка ОСОБА_1 прийняла спадщину шляхом звернення 26 травня 2016 року до Дніпровської районної державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини та видачу свідоцтва на спадщину, внаслідок чого нотаріусом була заведена спадкова справа після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 за №267/2016 (а.с.89-220).

28 квітня 2020 року ОСОБА_1 на підставі її заяви, була видана спадщина після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме свідоцтво про право на спадщину за заповітом на 1/2 частку квартири АДРЕСА_1 , яку спадкодавиця ОСОБА_2 успадкувала після смерті матері ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Разом з тим, позивачці ОСОБА_1 було відмовлено у видачі спадщини свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_2 на іншу 1/2 частку квартири АДРЕСА_1 , яку спадкодавиця ОСОБА_2 успадкувала після смерті свого сина ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , але за життя спадщину на себе не оформила, що підтверджується постановою про відмову у вчинені нотаріальної дії від 11 березня 2021 року, в якій зазначено, що у вчиненні нотаріальної дії відмовлено через те, що ОСОБА_2 у шестимісячний строк після смерті сина ОСОБА_3 до нотаріальної контори не зверталася та в спадковій справі відсутні документи про те, що вона фактично прийняла спадщину та проживала разом з сином на день його смерті, оскільки була зареєстрована за іншою адресою, а юридичні факти щодо проживання спадкоємця разом із спадкодавцем встановлюються в судовому порядку, у зв`язку з чим рекомендовано звернутися до суду. Тому ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом за захистом своїх спадкових прав.

Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини.

Встановлено, що ОСОБА_3 проживав за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою виконавчого комітету Чумаківської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області №317 від 17 лютого 2020 року (а.с.25). Останні роки свого життя, ОСОБА_3 тяжко хворів та був інвалідом без ноги, що потребувало сторонньої допомоги (а.с.33). Через тяжку хворобу, ОСОБА_3 з січня 2007 року та по день своєї смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 постійно проживав зі своєю матір`ю ОСОБА_2 , в своєму будинку, за місцем реєстрації: АДРЕСА_1 (а.с.25). Позивач разом зі своєю матір`ю ОСОБА_2 з січня 2007 року спільно проживали та вели спільне господарство. ОСОБА_2 постійно опікувалася та здійснювала догляд за своїм сином.

З заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори ОСОБА_2 не зверталася, оскільки вважала, що такої необхідності немає, так як на момент смерті сина проживала разом з ним. Таким чином, на момент відкриття спадщини ОСОБА_2 постійно проживала разом зі своїм сином, тому відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України є такою, що прийняла спадщину.

У ст. 1216 ЦК України, визначено, що спадкуванням є перехід прав і обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, за виключенням тих прав і обов`язків, що зазначені у ст. 1219 ЦК України (ст. 1218, 1231 ЦК України).

Згідно з ч. 2 ст. 1220 ЦК України, часом відкриття спадщини є день смерті особи, або день, з якого вона оголошується померлою.

За змістом ст. 1268 ЦК України, порядок прийняття спадщини встановлюється залежно від того чи проживав постійно спадкоємець разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини; спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї.

Місцем проживання фізичної особи згідно з ч. 1 ст. 29 ЦК України, є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.

Статтями 2, 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» передбачено, що реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. Місцем проживання є адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком понад шість місяців на рік.

Таким чином, відсутність реєстрації місця проживання спадкодавця за місцем проживання позивача не може бути доказом того, що вони не проживали разом, оскільки сама по собі відсутність такої реєстрації згідно зі ст. 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини, встановлені ч. 3 ст. 1268 ЦК України, підтверджуються іншими належними і допустимими доказами, які були надані позивачем, та оцінені судом. Відповідна правова позиція Верховного Суду викладена у постанові від 10.01.2019 року у справі № 484/747/17.

Вищезазначені обставини підтверджуються Актом про підтвердження факту проживання особи складеним секретарем Чумаківської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області про те, що ОСОБА_2 проживала без реєстрації разом зі своїм сином ОСОБА_3 з січня 2007 року до моменту смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.33) та поясненнями в даному акті свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .

Таким чином, враховуючи сукупність досліджених у судовому засіданні доказів, які узгоджуються між собою, суд прийшов до висновку, що ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , постійно проживала разом із спадкодавцем ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Цей юридичний факт породжує правовий наслідок і від нього залежить оформлення спадкових прав, а тому позов в цій частині слід задовольнити, встановити факт постійного проживання ОСОБА_2 разом із спадкодавцем ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , на час відкриття спадщини.

Позивач ОСОБА_1 позбавлена можливості у здійсненні права на спадкування в позасудовому порядку, а тому звернулася до суду з позовними вимогами про визнання права власності на спадкове майно за заповітом.

Статтею 1261 ЦК України визначено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до статей 1233, 1234, 1235, 1236 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Право на заповіт здійснюється особисто. Вчинення заповіту через представника не допускається. Заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Заповідач має право охопити заповітом права та обов`язки, які йому належать на момент складення заповіту, а також ті права та обов`язки, які можуть йому належати у майбутньому. Заповідач має право скласти заповіт щодо усієї спадщини або її частини. Якщо заповідач розподілив між спадкоємцями у заповіті лише свої права, до спадкоємців, яких він призначив, переходить та частина його обов`язків, що є пропорційною до одержаних ними прав. Чинність заповіту щодо складу спадщини встановлюється на момент відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1247 ЦК України заповіт складається у письмовій формі з зазначенням місця та часу складання заповіту. Заповіт має бути підписаний заповідачем. Крім того, відповідно до ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Керуючись ч. 1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Керуючись ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Згідно з п.10 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Відповідно до роз`яснень, які містяться в абз. 3 п. 23 вказаної Постанови у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Згідно із ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом, свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом, захисту цивільних прав та інтересів зокрема є визнання права.

Судом встановлено, що спадщина не перейшла до держави, не визнана відумерлою, позивачка прийняла спадщину і є спадкоємцем за заповітом на 1/2 частку квартири АДРЕСА_1 , що належала ОСОБА_3 , померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 , спадкоємкою якої була його мати ОСОБА_2 , що померла ІНФОРМАЦІЯ_2 та яка залишила заповіт на ім`я ОСОБА_1 . Право власності спадкодавця не припинено відповідно до ст. 346 ЦК України, а згідно із ст. 16 ЦК України, способом захисту свого права є визнання права. Таким чином, позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню в повному обсязі.

Судові витрати віднести за рахунок позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст. 16, 315, 328, 392, 1216-1218, 1225, 1233, 1234, 1235, 1236, 1247, 1258, 1268, 1296 ЦК України, ст. 125 ЗК України, Законом України «Про нотаріат», Постановою Пленуму ВСУ №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», ст.ст. 12, 13, 76, 130, 141, 263-266 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 , разом зі спадкодавцем сином ОСОБА_3 , на час відкриття спадщини, тобто його смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 у квартирі АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , право власності на 1/2 частку квартири АДРЕСА_1 , що належала ОСОБА_3 , померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 , спадкоємкою якої була його мати ОСОБА_2 , що померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 .

Судові витрати віднести за рахунок позивача.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Озерянська Ж.М.