Справа № 459/3496/20 Головуючий у 1 інстанції: Рудаков Д.І.
Провадження № 22-ц/811/1478/21 Доповідач в 2 інстанції: Шеремета Н.О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 серпня 2021 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Шеремети Н.О.

суддів: Ванівського О.М., Цяцяка Р.П.

секретаря: Івасюти М.В.

з участю: ОСОБА_1 , її представника ОСОБА_2 ,

представника ДП «Львіввугілля» Наконечної Н.П.,

представника Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Львівській області Тодорович О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львовіцивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Червоноградського міського суду Львівської області від 25 березня 2021 року,-

ВСТАНОВИВ:

у грудні 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Державного підприємства «Львіввугілля» в особі Відокремленого підрозділу «Шахта «Червоноградська», третьої особи Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Львівській області, просить зобов`язати ВП «Шахта Червоноградська» продовжити і здійснити нарахування виплати належних сум відшкодування шкоди без обмеження будь яким строком за період з 29.04.1999 року по 25.02.2003 року в сумі 8758 грн., згідно разрахунку; проіндексувати належні суми відшкодування 8758.4 грн. та станом на день звернення до суду остаточний розмір сум відшкодування шкоди з врахуванням індексу інфляції визначити в сумі 27411.97 грн.., провівши відповідні нарахування; додатково нарахувати три відсотки річних за весь час користування відповідачем її коштами, що станом на день звернення з позовом, виходячи з розрахунку становить 3366.74 грн.; після проведення зазначених вище нарахувань, виконати в натурі зобов`язання по виплаті належних позивачці сум відшкодування шкоди з врахуванням індексації та річних.

Ухвалою Червоноградського міського суду Львівської області від 25 березня 2021 року провадження у справі закрито на підставі п. 3 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, оскільки є рішення суду, яке набрало законної сили, ухвалене з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Ухвалу суду оскаржила ОСОБА_1 , в апеляційній скарзі покликається на те, що ухвала суду є незаконною та необґрунтованою, постановлена з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, з невідповідністю висновків суду обставинам справи.

Апелянт стверджує, що не погоджується з висновками суду першої інстанції про наявність іншого спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, оскільки її позовні вимоги за предметом і підставами позову не є тотожними з позовними вимогами у справі № 2-3/11, так як у справі № 2-3/11 вона зверталася з позовними вимогами про стягнення на її користь 12082,23 грн. перерахунку сум відшкодування за період з 12 квітня 1996 року по 01 березня 2014 року, недоплачених їй внаслідок незастосування відповідачем коефіцієнту росту тарифних ставок, а в даній справі вона звертається з позовом про продовження нарахування сум відшкодування шкоди, індексації цих сум за період з 29 квітня 1999 року по 05 липня 2002 року в сумі 8758,40 грн. та три відсотки річних в сумі 3366.74 грн. Зазначає, що юридичною підставою для звернення до суду у справі № 2-3/11 було порушення відповідачем п.п. 22, 23 Правил відшкодування власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом шкоди, заподіяної працівникові ушкодженням здоров`я, пов`язаним з виконанням ним трудових обов`язків, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 23 червня 1993 року № 472, а в даній справі порушення відповідачем п. 43 вищезазначених Правил. Вказує, що закриваючи провадження у справі суд позбавив її права на належний судовий розгляд протягом розумного строку справи, в якій вона є стороною, чим порушив вимоги ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. З наведених підстав просить ухвалу суду скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення ОСОБА_1 та її представника ОСОБА_2 на підтримання доводів апеляційної скарги, заперечення представника ДП «Львіввугілля» Наконечної Н.П. та представника Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Львівській області Тодорович О.В.щодо задоволення апеляційної скарги,дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з огляду на таке.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно зі ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Закриваючи провадження у справі, суд першої інстанції виходив з того, що є таке, що набрало законної сили рішення у цивільній справі, ухвалене у спорі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на таке.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили за тими самими вимогами.

Відповідно до вищезазначеної норми цивільного процесуального законодавства позови вважаються тотожними, якщо в них одночасно збігаються сторони, підстави та предмет спору, тобто коли позови повністю збігаються за складом учасників цивільного процесу, матеріально-правовими вимогами та обставинами, що обґрунтовують звернення до суду. Нетотожність хоча б одного із цих чинників не перешкоджає повторному зверненню до суду заінтересованих осіб за вирішенням спору.

З матеріалів справи вбачається, що у грудні 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Державного підприємства «Львіввугілля» в особі Відокремленого підрозділу «Шахта «Червоноградська», третьої особи Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Львівській області, просить зобов`язати ВП «Шахта Червоноградська» продовжити і здійснити нарахування виплати належних сум відшкодування шкоди без обмеження будь яким строком за період з 29.04.1999 року по 25.02.2003 року в сумі 8758 грн., згідно разрахунку; проіндексувати належні суми відшкодування 8758.4 грн. та станом на день звернення до суду остаточний розмір сум відшкодування шкоди з врахуванням індексу інфляції визначити в сумі 27411.97 грн., провівши відповідні нарахування; додатково нарахувати три відсотки річних за весь час користування відповідачем її коштами, що станом на день звернення з позовом, виходячи з розрахунку становить 3366.74 грн.; після проведення зазначених вище нарахувань, виконати в натурі зобов`язання по виплаті належних позивачці сум відшкодування шкоди з врахуванням індексації та річних.

Ухвалою судді Червоноградського міського суду Львівської області від 07 грудня 2020 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито загальне позовне провадження у справі.

Обгрунтовуючи позовні вимоги, ОСОБА_1 просила: зобов`язати ВП «Шахту «Червоноградська» продовжити і здійснити нарахування виплати належних їй сум відшкодування шкоди за період з 29 квітня 1999 року по 25 лютого 2003 року в сумі 8758,4 грн. згідно з зробленим розрахунком; зобов`язати відповідача проіндексувати належні їй суми відшкодування шкоди в сумі 8758,4 грн. та станом на день звернення до суду остаточний розмір сум відшкодування шкоди з врахуванням індексу інфляції визначити в сумі 27 411,97 грн., провівши необхідні нарахування; зобов`язати відповідача додатково нарахувати три відсотки річних за весь час користування відповідачем її коштами, що станом на день звернення до суду з позовом, виходячи з її розрахунку, становить 3366,74 грн.; зобов`язати відповідача, після проведення зазначених в п. 1-3 позовної заяви нарахувань, виконати в натурі зобов`язання по виплаті належних їй сум відшкодування шкоди з врахуванням індексації та трьох відсотків річних.

Постановляючи оскаржувану ухвалу та закриваючи провадження у справі, суд посилався на рішення Радехівського районного суду Львівської області від 27 листопада 2012 року у справі № 2/385/11, яким позов ОСОБА_1 до Державного підприємства «Львіввугілля», відокремленого підрозділу «Шахта «Червоноградська», Дирекції Фонду страхування від нещасних випадків на виробництві у м. Червонограді про визнання права на страхові виплати задоволено. Визнано за ОСОБА_1 25% втрати професійної працездатності за період такої її фактичної втрати з 29.04.1999 року по 05.07.2002 року відповідно до рішення та акту огляду Львівського обласного Центру медико-соціальної експертизи від 11.11.2009 року. Зобов`язано Державне підприємство «Львіввугілля», відокремлений підрозділ «Шахта «Червоноградська», Дирекцію Фонду страхування від нещасних випадків на виробництві у м. Червонограді провести виплату належних ОСОБА_1 страхових сум (відшкодування шкоди) за період з 29.04.1999 року по 05.07.2002 року. Стягнуто з Державного підприємства «Львіввугілля», відокремленого підрозділу «Шахта «Червоноградська», Дирекції Фонду страхування від нещасних випадків на виробництві у м. Червонограді на користь ОСОБА_1 по 7.50 грн. з кожного судових витрат, сплачених нею витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи при подачі позовної заяви.

Рішенням Апеляційного суду Львівської області рішення Радехівського районного суду Львівської області від 27 листопада 2012 року в частині зобов`язання Дирекції Фонду страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Червонограді провести виплату належних ОСОБА_1 страхових сум (відшкодування шкоди) за період з 29.04.1999 року по 05.07.2002 року скасувати і в цій частині ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні цієї вимоги до відділення виконавчої дирекції Фонду страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Червонограді відмовлено.

Рішення Радехівського районного суду Львівської області від 27 листопада 2012 року в частині розподілу судових витрат змінено. Стягнуто з державного підприємства «Львіввугілля», відокремленого підрозділу «Шахта «Червоноградська» на користь ОСОБА_1 понесені нею судові витрати в розмірі 15 грн., а в дохід держави 8,50 грн. В решті рішення суду залишено без змін.

Крім цього, закриваючи провадження у справі з підстав, передбачених п.3 ч.1 ст. 255 ЦПК України, суд покликався на рішення Радехівського районного суду Львівської області від 08 грудня 2014 року у справі № 2-3/11, яким позов ОСОБА_1 задоволено частково. Стягнуто з Державного підприємства «Львіввугілля» шахта № 2 «Червоноградська» на користь ОСОБА_1 страхову виплату з відшкодування шкоди за період з 29.04.1999 року по 05.07.2002 року в сумі 8151,28 грн. Стягнуто з Виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків та професійних захворювань на виробництві у місті Червонограді на користь ОСОБА_1 недоплачених страхових сум за період з 05.07.2002 року по 01.03.2014 року в сумі 92 206,67 грн. У задоволенні вимоги в частині встановлення ОСОБА_1 щомісячної страхової виплати з 01.03.2014 року в сумі 2062,23 грн. до зміни обставин, що тягнуть за собою перерахунок відмовлено. Стягнуто з Державного підприємства «Львіввугілля» шахта № 2 «Червоноградська» на користь Державного бюджету України судовий збір в сумі 243,60 грн. Стягнуто з Виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків та професійних захворювань на виробництві у місті Червонограді на користь Державного бюджету України судовий збір в сумі 922,67 грн.

Рішенням Апеляційного суду Львівської області від 27 травня 2015 року апеляційні скарги Державного підприємства «Львіввугілля» та Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань у місті Червонограді задоволено, рішення Радехівського районного суду Львівської області від 08 грудня 2014 року в частині частково задоволених позовних вимог та стягнення судових витрат скасовано та в цій частині ухвалено нове рішення.

У задоволенні позовних вимог про стягнення з Державного підприємства «Львіввугілля» шахта № 2 «Червоноградська» на користь ОСОБА_1 страхову виплату з відшкодування шкоди за період з 29.04.1999 року по 05.07.2002 року в сумі 9904,76 грн. відмовлено за закінченням строку позовної давності.

У задоволенні позовних вимог про стягнення з Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків та професійних захворювань на виробництві у місті Червонограді і Державного підприємства «Львіввугілля» шахта № 2 «Червоноградська» на користь ОСОБА_1 недоплачених страхових сум за період з 05.07.2002 року по 01.03.2014 року в сумі 92 206,67 грн. відмовлено за безпідставністю.

В решті рішення суду залишено без змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2016 року рішення Апеляційного суду Львівської області від 27 травня 2015 року залишено без змін.

З мотивувальної частини ухвали Червоноградського міського суду Львівської області від 25 березня 2021 року вбачається, що суд першої інстанції, аналізуючи вищезгадані судові рішення, заявлені ОСОБА_1 позовні вимоги у даній справі та у справі № 2-3/11, дійшов висновку про те, що сторонами в них є одні і ті ж особи, зокрема, позивачем в обох справах є ОСОБА_1 , а відповідачем - Державне підприємство «Львіввугілля» в особі відокремленого підрозділу «Шахта «Червоноградська», а предметом цих позовів є страхові виплати з відшкодування шкоди за період з 29 квітня 1999 року по 05 липня 2002 року.

Аналізуючи зміст позовних вимог у даній справі, колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції, який дійшов до невірного висновку про наявність рішення, що набрало законної сили між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, оскільки предметом позову у цивільній справі № 2-3/11 був перерахунок і стягнення недоплачених сум по відшкодуванню шкоди у зв`язку з професійним захворюванням, а у даній цивільній справі предметом позову, як вбачається зі змісту позовної заяви, крім іншого є вимоги нарахування та стягнення індексації сум по відшкодуванню шкоди у зв`язку з професійним захворюванням та трьох відсотків річних.

А відтак, у цивільних справах №2-385/11, № 2-3/11 та в даній справі є різні предмети та підстави позову, що не дозволяє зробити висновок про їх тотожність, відтак відсутні підстави для закриття провадження у справі у зв`язку з тим, що є таке, що набрало законної сили, рішення чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Відповідно до п.6 ч.1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 367, 368, п. 6 ч. 1 ст. 374, ст.ст. 379, 381-384 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Червоноградського міського суду Львівської області від 25 березня 2021 року скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження її розгляду.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складено 26.08.2021 року.

Головуючий: Шеремета Н. О.

Судді: Ванівський О.М.

Цяцяк Р.П.