Провадження № 2/643/394/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.06.2021 м. Харків

Московський районний суд м. Харкова у складі головуючого судді Крівцова Д.А., за участю секретаря Гюлалієвої Ф.Р. кизи, представника Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» - адвоката Посметної М.М., відповідачки ОСОБА_1 , представника ОСОБА_1 адвоката Гріньова Р.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про виселення, -

ВСТАНОВИВ:

22.08.2019 АТ «Перший Український Міжнародний банк» (далі позивач) звернувся до суду з позовом, в якому просить виселити відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 з квартири АДРЕСА_1 , без надання іншого житлового приміщення.

В обґрунтування позову зазначено, що 22.11.2006 між ЗАТ «Перший Український Міжнародний банк», правонаступником якого є позивач, та ОСОБА_3 укладений Кредитний договір № 5109039 з додатковою угодою № 12347080 від 09.09.2011, відповідно до умов якого позивач зобов`язався надати ОСОБА_3 кредит у розмірі 33000,00 доларів США, а останній зобов`язався використати кредит за цільовим призначенням, сплатити проценти за користування кредитом та повернути банку кредит частинами в розмірах, порядку та строки, визначені Кредитним договором. У забезпечення виконання зобов`язань до Кредитним договором, ОСОБА_3 передав в іпотеку позивачу Квартиру. У зв`язку з невиконанням ОСОБА_3 зобов`язань за Кредитним договором, позивач звернув стягнення на предмет іпотеки у позасудовому порядку. На даний час власником Квартири є позивач. Позивачу стало відомо, що на даний час у Квартирі зареєстровані відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 10.09.2019 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження в даній цивільній справі, розгляд справи призначено за правилами загального позовного провадження.

ОСОБА_3 01.03.2021 подано заяву про вступ у справу в якості третьої особи. В обґрунтування заяви зазначено, що позовна заява спрямована на позбавлення ОСОБА_1 права проживати в Квартирі, яка є її єдиним житлом. Порушення ОСОБА_3 зобов`язання за іпотечним договором перед АТ «ПУМБ» створює відповідні правові наслідки для ОСОБА_1 у частині обов`язку виселення із Квартири. Такий правочин, як договір іпотеки, не може створювати обов`язку для особи, яка не була його стороною, у частині безумовного виселення із займаного нею житла, адже за ст. 14 ЦК України особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов`язковим для неї. Стаття 511 ЦК України також наголошує на тому, що зобов`язання не створює обов`язку для третьої особи. Таким чином, за доводами ОСОБА_3 , будь-яких обов`язків у ОСОБА_1 по відношенню до АТ «ПУМБ» ніколи не виникало, адже Квартира була її власністю та єдиним помешканням ще до укладення між АТ «ПУМБ» та ОСОБА_3 іпотечного договору. ОСОБА_1 не придбавала Квартиру за кредитні кошти, адже не укладала з АТ «ПУМБ» будь-яких кредитних договорів. Рішення у справі може створити для ОСОБА_3 додаткові обов`язки по відношенню до ОСОБА_1 , адже саме невиконання ним умов Кредитного договору, на думку позивача, є підставою для її виселення.

В судовому засіданні 24.06.2021 ОСОБА_3 заяву та викладені в ній доводи підтримав в повному обсязі. Також заявив усне клопотання про поновлення строку на подання заяви про вступ у справу як третьої особи, яка на заявляє самостійних вимог щодо предмета спору.

Представник позивача в судовому засіданні 24.06.2021 заперечувала проти задоволення заяви ОСОБА_3 .

Представник ОСОБА_1 адвокат Гріньов Р.О. підтримав заяву ОСОБА_3 та викладені в ній доводи.

ОСОБА_1 підтримала позицію, висловлену її представником.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явились.

Вирішуючи клопотання ОСОБА_3 про поновлення строку на подання заяви про вступ у справу як третьої особи, суд керується таким.

Згідно ч. 1 ст. 53 ЦПК України треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до закінчення підготовчого провадження у справі або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, у разі коли рішення у справі може вплинути на їхні права або обов`язки щодо однієї зі сторін.

Підготовче судове засідання у справі закрито 24.02.2020.

Відповідно до ч. 1, ч. 3 ст. 127 ЦПК України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Якщо інше не встановлено законом, заява про поновлення процесуального строку, встановленого законом, розглядається судом, у якому належить вчинити процесуальну дію, стосовно якої пропущено строк, а заява про продовження процесуального строку, встановленого судом, - судом, який встановив строк, без повідомлення учасників справи.

Положеннями ЦПК України не встановлено неможливість поновлення строку на подання заяву про вступ у справу в якості третьої особи.

Судом не отримано даних, які б доводили, що ОСОБА_3 було відомо про перебування в суді даної цивільної справи до подання заяви про вступ у справу як третьої особи від 01.03.2021.

Враховуючи наведене, а також обов`язок суду забезпечити реалізацію права ОСОБА_3 на доступ до правосуддя, яке гарантовано ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд вважає за можливе визнати поважними причини, з яких заяву ОСОБА_3 не було подано в строк, встановлений ч. 1 ст. 53 ЦПК України, та поновити ОСОБА_3 пропущений строк на подання заяви про вступ у справу як третьої особи, яка на заявляє самостійних вимог щодо предмета спору.

Вирішуючи питання щодо наявності підстав для залучення ОСОБА_3 до участі в справі як третьої особи, суд керується таким.

ОСОБА_3 в обґрунтування залучення його як третьої особи зазначено, що ОСОБА_1 не є учасником договірних відносин між ним та позивачем. Також ОСОБА_3 зазначено, що порушення ним зобов`язання за іпотечним договором перед позивачем створює відповідні правові наслідки для ОСОБА_1 у частині обов`язку виселення із Квартири. Такий правочин, як договір іпотеки, не може створювати обов`язку для особи, яка не була його стороною, у частині безумовного виселення із займаного нею житла, адже за ст. 14 ЦК України особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов`язковим для неї. Стаття 511 ЦК України також наголошує на тому, що зобов`язання не створює обов`язку для третьої особи. Таким чином, за доводами ОСОБА_3 , будь-яких обов`язків у ОСОБА_1 по відношенню до позивача ніколи не виникало, адже Квартира була її власністю та єдиним помешканням ще до укладення між позивачем та ОСОБА_3 іпотечного договору.

Оцінюючи вказані доводи і аргументи ОСОБА_3 , суд враховує наступне.

Оцінку питанню наявності або відсутність підстав для виселення ОСОБА_1 судом може бути надано виключно під час вирішення позовних вимог по суті.

Як вбачається з матеріалів справи та пояснень учасників справи і ОСОБА_3 , станом на даний час власником Квартири є позивач. Враховуючи наведене, у суду відсутні підстави вважати, що підставою позову є договірні відносини між позивачем та ОСОБА_3 як власником та іпотекодавцем Квартири, оскільки станом на час розгляду справи позивачем звернуто стягнення на Квартиру та власником спірної Квартири є позивач. Відповідно, виходячи з доводів позовної заяви, підставою позовних вимог є реалізація позивачем прав власника Квартири, на яку було звернуто стягнення як на предмет іпотеки, а не факт виконання або невиконання умов кредитного договору та договору іпотеки, стороною якого був ОСОБА_3 .

Оцінюючи доводи ОСОБА_3 відносно того, що суд не може його зобов`язати виселити ОСОБА_1 , суд враховує, що станом на даний час власником Квартири є позивач та до ОСОБА_3 , виходячи із предмету позовних вимог та складу учасників справи, будь-яких вимог позивачем не пред`явлено.

Оцінюючи доводи ОСОБА_3 та представника ОСОБА_1 відносно того, що ОСОБА_1 раніше продала Квартиру ОСОБА_3 та особа може бути виселена з житла, що було предметом іпотеки, виключно в разі якщо придбала житло за кредитні кошти, а також що ОСОБА_1 не придбавала Квартиру за кредитні кошти, адже не укладала з АТ «ПУМБ» будь-яких кредитних договорів, суд керується таким.

На даній стадії розгляду справи суд позбавлений можливості надавати оцінку питанням щодо наявності або відсутності підстав для виселення ОСОБА_1 з Квартири, оскільки оцінку вказаним питання судом може бути надано виключно у рішенні суду під час вирішення позовних вимог по суті.

Разом з тим вказані доводи суд не може визнати такими, що свідчать про наявність підстав для залучення ОСОБА_3 як третьої особи.

Оцінюючи доводи відносно того, що ОСОБА_3 як син непрацездатної ОСОБА_1 в разі виселення останньої буде нести обов`язок щодо її утримання, в тому числі щодо забезпечення її житлом, суд керується таким.

Дійсно, положеннями глави 17 СК України передбачені обов`язки повнолітніх дочки, сина утримувати батьків, які є непрацездатними та потребують матеріальної допомоги.

Проте суд враховує, що вказаний обов`язок покладений на дітей в силу вимог закону та його виникнення і виконання в силу положень глави 17 СК України не залежатиме від факту виселення або невиселення ОСОБА_1 з Квартири.

Крім того, виходячи з предмету позову, в даній цивільній справі судом не вирішується питання щодо виконання або невиконання ОСОБА_3 своїх обов`язків відносно утримання ОСОБА_1 як його матері.

Доводи ОСОБА_3 відносно того, що він як сторона договору купівлі-продажу Квартири, що був укладений між ним та його матір`ю ОСОБА_1 , в разі виселення ОСОБА_1 буде зобов`язаний забезпечити її житлом, також не можуть бути підставою для залучення його як третьої особи з наступних причин.

Виходячи з предмету та підстав позовних вимог, в даній справі не вирішуються питання щодо прав та обов`язків ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , що випливають з укладеного між ними раніше договору купівлі-продажу Квартири, згідно якого за доводами ОСОБА_3 останній набув право власності на Квартиру, яку в подальшому передав позивачу в іпотеку.

За таких обставин суд приходить до висновку, що рішення в даній цивільній справі не може вплинути на права або обов`язки ОСОБА_3 щодо сторін у справі, зокрема щодо ОСОБА_1 .

Відповідно, суд приходить до висновку щодо відсутності підстав для залучення ОСОБА_3 до участі в справі як третьої особи, яка на заявляє самостійних вимог щодо предмета спору.

Враховуючи наведене, суд відмовляє в задоволенні заяви ОСОБА_3 про вступ у дану цивільну справу як третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору.

Керуючись ст. 53, 127, 258-261, 353 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_3 про поновлення пропущеного строку на подання заяви про вступ у справу як третьої особи, яка на заявляє самостійних вимог щодо предмета спору задовольнити.

Поновити ОСОБА_3 строк на подання заяви про вступ у цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про виселення, як третьої особи, яка на заявляє самостійних вимог щодо предмета спору.

В задоволенні заяви ОСОБА_3 про вступ у цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про виселення, як третьої особи, яка на заявляє самостійних вимог щодо предмета спору відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення та оскарженню в апеляційному порядку не підлягає. Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Д.А. Крівцов