Справа № 750/2509/21
Провадження № 2/750/995/21
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21 квітня 2021 року м. Чернігів
Деснянський районний суд міста Чернігова у складі:
судді Маринченко О.А.,
секретар судового засідання Шилова Ж.О.,
за участю позивача ОСОБА_1 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням,
11 березня 2021 року позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати відповідача таким, що втратив право на користування житловим приміщенням, а саме: квартирою АДРЕСА_1 .
Обгрунтовано позов тим, що позивач є власником 3/25 частин квартири АДРЕСА_1 . Відповідач зареєстрований у вказаному житловому приміщенні, однак не проживає в ньому більше двох років, у квартирі не з`являється, участі у витратах на утримання житла не приймає, у зв`язку з чим є підстави для визнання його таким, що втратив право на користування цим житловим приміщенням.
Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 17 березня 2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження; визначено сторонам строк для подачі заяв по суті справи.
В установлений судом строк відповідач відзив на позов не подав.
Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила суд їх задовольнити. Також, позивач не заперечувала проти заочного розгляду справи. Після оголошеної судом перерви подала заяву про продовження розгляду справи за її відсутності.
Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи по суті сповіщався завчасно і належним чином. Судова повістка відповідачу надсилалася за адресою його місця проживання, зареєстрованою в установленому законом порядку.
Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам статті 280 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України).
Заслухавши пояснення позивача, допитавши свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.
Позивач є власником 3/25 частин квартири АДРЕСА_1 , що підтверджується копією договору дарування частини квартири від 29 квітня 2009 року та копією витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 20 травня 2009 року (а.с. 7-8, 9).
У даній квартирі, крім позивача, зареєстровані також: ОСОБА_2 та ОСОБА_5 , про що свідчить довідка про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб № 1597 від 10 березня 2021 року, видана Управлінням адміністративних послуг Чернігівської міської ради (а.с. 6).
Позивач у судовому засіданні зазначила, що відповідач не проживає за місцем реєстрації більше двох років, при цьому перешкоди для користування житлом йому не створювалися. Також, позивач вказала, що речей відповідача у квартирі немає, він квартирою не цікавиться, участі у витратах на утримання житла не приймає, чим ставить її у скрутне фінансове становище.
Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_3 , яка є сусідкою позивача, суду показала, що відповідач не проживає за місцем реєстрації більше двох років.
Також, свідок ОСОБА_4 , який є сусідом позивача, суду показав, що він проживає у будинку АДРЕСА_2 більше 2,5 років, близько 1,5-2 років тому відповідач приходив і забирав свої речі і з цього часу він його жодного разу не бачив за місцем реєстрації.
Відповідно до положень статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним.
Статтею 317 Цивільного кодексу України передбачено, що власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.
Відповідно до частини першої статті 319 Цивільного кодексу України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Згідно із частиною першою статті 383 Цивільного кодексу України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва.
Відповідно до статті 391 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Згідно із частиною другою статті 405 Цивільного кодексу України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Враховуючи норми законодавства, а також те, що відповідач більше року не проживає за адресою своєї реєстрації, що підтверджується показаннями свідків, житлом не цікавиться, а тому вимоги позивача про визнання відповідача таким, що втратив право на користування житловим приміщенням підлягають задоволенню.
Також, відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача належить стягнути витрати по сплаті судового збору.
На підставі викладеного, керуючись статтями 12, 13, 81, 83, 141, 258, 259, 265, 279, 280-282, 289, 354 ЦПК України, суд
Позовні вимоги ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_3 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 ) до ОСОБА_2 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 ; паспорт серії НОМЕР_2 ) про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням задовольнити повністю.
Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право на користування житловим приміщенням, а саме: квартирою АДРЕСА_1 .
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 908 грн. у відшкодування витрат по сплаті судового збору.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Позивач має право оскаржити заочне рішення до Чернігівського апеляційного суду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених строків, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя