Справа № 344/3367/21
Провадження № 2/344/2237/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 серпня 2021 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд, Івано-Франківської області в складі:

головуючого-судді: Атаманюка Б.М.

секретаря Стефанець Г. Я.

за участі

представників позивача Сохана В.Є., Шкіри Н.І.,

відповідача ОСОБА_1

розглянувши у судовому засіданні за правилами загального позовного провадження в залі суду цивільну справу за позовом Державного підприємства «Виробниче об`єднання «Карпати» до ОСОБА_1 про повернення майна,-

В С Т А Н О В И В:

Державне підприємство «Виробниче об`єднання «Карпати» звернулося з позовом до ОСОБА_1 про повернення майна.

Позовна заява обґрунтована тим, що відповідно до нової редакції Статуту Державного підприємства «Виробниче об`єднання «Карпати», затвердженого наказом державного концерну «Укроборонпром» № 420 від 13.10.2020 року, Підприємство є державним комерційним підприємством, заснованим на державній власності, входить до складу підприємств-учасників Концерну «Укроборонпром» та наділено повноваженнями власника щодо державного майна, яке закріплюється за ним на праві господарського відання згідно п.4.1. свого Статуту та ч. 2 ст. 74 Господарського кодексу України. 06.03.2018, в ході огляду належних відповідачу ( ОСОБА_1 ) нежитлових приміщень корпусів АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 , проведеного в кримінальному провадженні №0000916 слідчо-оперативною групою Нацполіції в місті Івано-Франківську за участі ОСОБА_1 та представників ДП «ВО «Карпати» (головного інженера Верховцева О.Є. та головного юрисконсульта Шкіри Н.І.), в т.ч. було підтверджено факт перебування в згаданих приміщеннях значної кількості державного майна (21 одиниці обладнання) закріпленого за ДП «ВО «Карпати» на праві господарського відання. Належність обладнання ДП «ВО «Карпати» підтверджувалося інвентарними номерами, нанесеними на ньому, фотоматеріалами, інвентарними картками обліку основних засобів. Відповідне майно розміщене в згаданих приміщеннях, ще з того часу, як останні належали ДП «ВО «Карпати», і обумовлено це труднощами з переміщенням відповідного обладнання через його значні габарити та вагу, а також відсутністю вільних площ для його складування і зберігання. Попередні власники приміщень з цього приводу ніяких претензій до ДП «ВО «Карпати» не заявляли, та ніяких прав на відповідне майно не пред`являли. А саме, йдеться про наступне обладнання:

1. Безцентрово-шліфувальний верстат мод. ЗД180 інвентарний номер 423065.

2. Безцентро-шліф. станок мод. ЗМ182 інвентарний номер 423046, заводський номер 33049.

3. Безцентро-шліф. станок мод. ЗМ182 інвентарний номер 423047, заводський номер 33048.

4. Автомат продол. точення мод. 1Б10А інвентарний номер 421223, заводський номер 3946.

5. Автомат продол. точення мод. 1Б10А інвентарний номер 421224, заводський номер 3947.

6. Станок безцентро-шліф. мод. ЗШ182 інвентарний номер 423120, заводський номер 20049.

7. Станок безценто-шліф. мод. ВШ-581 інвентарний номер 423125, заводський номер20001.

8. Станок унів. круглошлиф. мод ЗУ10А інвентарний номер 423088, заводський номер 412.

9. Станок мод. ЗЕ183А інвентарний номер 423205.

10. Станок мод. 6Б76ПФ2 інвентарний номер 424081, заводський номер 111.

11. Станок мод. 6Б76ПФ2 інвентарний номер 424082, заводський номер 112.

12. Ток. автомат мод. 1Б10А інвентарний номер 421169, заводський номер 3410.

13. Ток. автомат мод. 1Б10А інвентарний номер 421170 , заводський номер 3408.

14. Ток. автомат мод. 1Б10А інвентарний номер 421171 , заводський номер 3337 .

15. Ток. автомат мод. 1Б10А інвентарний номер 421172 , заводський номер 3409 .

16. Ток. автомат мод. 1Б10А інвентарний номер 421173 , заводський номер 3324 .

17. Ток. автомат мод. 1Б10А інвентарний номер 421175 , заводський номер 3323 .

18. Токарний автомат мод. 1А12В інвентарний номер 421202 , заводський номер 1958 .

19. Токарний автомат мод. 1А12В інвентарний номер 421203 , заводський номер 1959 .

20. Токарний автомат мод. 1М10А інвентарний номер 421204 , заводський номер 201.

21. Токарно-гвинторізний верстат мод. 1И611ПФ1 інвентарний номер 421139, заводський номер 1980 .

У ДП «ВО «Карпати» відсутні будь-які усні або письмові домовленості стосовно згаданого обладнання і з новим власником відповідних приміщень ОСОБА_1 .. З огляду на вказане, ДП «ВО «Карпати» неодноразово намагалося в позасудовому порядку повернути належне йому майно, зокрема направляло ОСОБА_1 листи вих. № 575/16-24 від 16.06.2020р., №1279/16-24 від 03.11.2020р. та №1707/16-24 від 30.12.2020 року, з проханням надати доступ працівникам підприємства до належних ОСОБА_1 приміщень з метою демонтажу та переміщення на територію підприємства належного ДП «ВО «Карпати» обладнання. Жодної відповіді на такі листи позивачем не було отримано, доступу до приміщення не надавалося. Протягом 2020-2021 років, Управлінням західного офісу Держаудитслужби в Івано-Франківській області проводився державний фінансовий аудит діяльності ДП «ВО «Карпати» за результатами якого складено Аудиторський звіт. В цьому Аудиторському звіті в тому числі акцентована увага на необхідності проведення негайної інвентаризації, демонтажу та переміщення на територію ДП «ВО «Карпати» належного останньому 21-ї одиниці обладнання (станків вагою понад тону), які тимчасово знаходяться в належних ОСОБА_1 приміщеннях. На виконання вказаного, з метою позасудового врегулювання відповідного питання, цінними листами з описами вкладення ДП «ВО «Карпати» надіслало ОСОБА_1 чергові письмові Вимоги (вих. №173/16-24 від 05.02.2021 року та № 265/16-24 від 17.02.2021р.) про надання доступу до належних йому приміщень для огляду та інвентаризації належного ДП «ВО «Карпати» обладнання, проте дані звернення також були залишені без відповіді з боку ОСОБА_1 .. Позивач вважає, що попри відсутність між позивачем та відповідачем договірних взаємин, між ними вочевидь наявні правові відносини речово-правового характеру, стосовно вище згаданої 21-ї одиниці обладнання належного ДП «ВО «Карпати» (як власником), та Струсом (володільцем майна) який зберіг у себе таке майно без будь-яких на те правових підстав. Зважаючи на ухилення ОСОБА_1 від повернення ДП «ВО «Карпати» належного останньому обладнання, відповідне право ДП «ВО «Карпати» підлягає захисту в судовому порядку.

Також одночасно з позовом позивачем до суду надано клопотання про витребування матеріалів кримінального провадження №0000916, за допомогою яких позивач має намір доказати факт знаходження всього переліку майна в нежитлових приміщеннях належних відповідачу.

Відповідач скористався правом відзиву на обґрунтування якого зазначив, що він більше п`яти років немає можливості користуватися належним йому приміщенням через те, що воно захоплене ДП «ВО «Карпати». 06.03.2018 він викликав працівників поліції, якими під час огляду приміщення було виявлено, що на першому поверсі ДП «ВО «Карпати» облаштувало «битовку» для своїх працівників, на другому роздягалку. Також на другому поверсі є станки, проте кількість станків, які заявлені в позові, не відповідають кількості станків, які зазначені в протоколі огляду місця події. На третьому поверсі ДП «ВО «Карпати» залишило купи сміття. Під час огляду місця події, на той час виконуючий обов`язки директора підприємства ДП «ВО «Карпати» - головний інженер ОСОБА_2 запевнив, що майно ДП «ВО «Карпати» буде забрано у найкоротший термін та звільнено приміщення. До липня 2018 року працівниками ДП «ВО «Карпати» було забрано товарно-матеріальні цінності, та роздягалки з другого поверху. На підтвердження власності на станки ДП «ВО «Карпати» надає Інвентарні карти обліку основних засобів, які не є документами на підтвердження права власності. З цих підстав просить відмовити у задоволенні позову.

В судовому засіданні представники позивача ОСОБА_3 та ОСОБА_4 позов підтримали з підстав викладених у позовній заяві, просили його задовольнити в повному обсязі.

В судовому засіданні відповідач щодо задоволення позовних вимог заперечив з підстав зазначених відзиві, просив відмовити у задоволенні позову.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши представників сторін, судом встановлені такі обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до Статуту Державного підприємства «Виробниче об`єднання «Карпати» (нова редакція) затвердженого наказом Державного концерну «Укроборонпром» № 420 від 13.10.2020, ДП «ВО «Карпати» є державним комерційним підприємством, заснованим на державній власності, та передане в управління Державного концерну «Укроборонпром» (а.с. 35, 36).

Згідно з Інвентарними картами обліку основних засобів (а.с. 49-69) в ДП «ВО «Карпати» перебувають на балансі двадцять одна одиниця обладнання (станки, верстати), а саме:

1. Безцентрово-шліфувальний верстат мод. ЗД180 інвентарний номер 423065.

2. Безцентро-шліф. станок мод. ЗМ182 інвентарний номер 423046, заводський номер 33049.

3. Безцентро-шліф. станок мод. ЗМ182 інвентарний номер 423047, заводський номер 33048.

4. Автомат продол. точення мод. 1Б10А інвентарний номер 421223, заводський номер 3946.

5. Автомат продол. точення мод. 1Б10А інвентарний номер 421224, заводський номер 3947.

6. Станок безцентро-шліф. мод. ЗШ182 інвентарний номер 423120, заводський номер 20049.

7. Станок безценто-шліф. мод. ВШ-581 інвентарний номер 423125, заводський номер20001.

8. Станок унів. круглошлиф. мод ЗУ10А інвентарний номер 423088, заводський номер 412.

9. Станок мод. ЗЕ183А інвентарний номер 423205.

10. Станок мод. 6Б76ПФ2 інвентарний номер 424081, заводський номер 111.

11. Станок мод. 6Б76ПФ2 інвентарний номер 424082, заводський номер 112.

12. Ток. автомат мод. 1Б10А інвентарний номер 421169, заводський номер 3410.

13. Ток. автомат мод. 1Б10А інвентарний номер 421170, заводський номер 3408.

14. Ток. автомат мод. 1Б10А інвентарний номер 421171 , заводський номер 3337.

15. Ток. автомат мод. 1Б10А інвентарний номер 421172 , заводський номер 3409 .

16. Ток. автомат мод. 1Б10А інвентарний номер 421173 , заводський номер 3324 .

17. Ток. автомат мод. 1Б10А інвентарний номер 421175 , заводський номер 3323 .

18. Токарний автомат мод. 1А12В інвентарний номер 421202 , заводський номер 1958 .

19. Токарний автомат мод. 1А12В інвентарний номер 421203 , заводський номер 1959 .

20. Токарний автомат мод. 1М10А інвентарний номер 421204 , заводський номер 201.

21. Токарно-гвинторізний верстат мод. 1И611ПФ1 інвентарний номер 421139, заводський номер 1980 .

Згідно з Аудиторським звітом від 29.01.2021 № 08-21/1-А Відділу контролю в галузі оборони, в правоохоронних органах та організаціях Управління західного офісу Держаудитслужби в Івано-Франківській області Державної аудиторської служби України, який здійснений за результатами державного фінансового аудиту діяльності ДП «ВО «Карпати», за період з 01.01.2017 по 30.09.2020, аудитом зокрема встановлено, що в приміщенні, яке належить ОСОБА_1 на даний час знаходиться велика кількість обладнання ДП «ВО «Карпати» - станки вагою понад тону, встановлені на початку 80-х років. Однак, у зв`язку з їх конструкцією та вагою (загальна маса складає понад 36 тон), у підприємства не було можливості вивести дане устаткування (а.с. 37, 38).

Також матеріали справи містять неодноразові претензійні листи-вимоги ДП «ВО «Карпати» до ОСОБА_1 (від 16.06.2020, (а.с. 20), від 03.11.2020 (а.с. 22), від 30.12.2020 (а.с. 25), від 05.02.2021 (а.с. 29), від 17.02.2020 (а.с. 32)), в яких ДП «ВО «Карпати», зазначаючи про те, що ОСОБА_1 придбано 2 та 3 поверхи виробничого приміщення корпусу 4А, яке раніше перебувало у господарському віданні ДП «ВО «Карпати», просять ОСОБА_1 повернути 21 одиницю вищезазначеного обладнання.

Також позивачем надані докази про надіслання зазначених листів відповідачу.

Окрім того матеріали справи містять два Акти про недопуск до приміщення від 11.02.2021 (а.с. 40), та 03.03.2021 (а.с. 41), які складені інвентаризаційною комісією ДП «ВО «Карпати», та в яких зокрема йдеться про те, що уповноважені особи ДП «ВО «Карпати» прибували 11.02.2021 та 03.03.2021 до входу в нежитлові приміщення корпусу № 4А та № 4 за адресою: АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 , належні ОСОБА_1 , для здійснення огляду та інвентаризації обладнання підприємства розташованого у вказаних приміщеннях, і, у зв`язку із неявкою ОСОБА_1 чи його представника, комісія позбавлена можливості здійснити запланований огляд та інвентаризацію.

Оцінюючи наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, суд зазначає наступне.

За змістом ч. 1 ст. 387 Цивільного кодексу України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Тому, з урахуванням предмету позову в цій справі, доказуванню підлягає право позивача на захист майнових прав, та факт володіння майном відповідачем незаконно чи без відповідної правової підстави.

Щодо права позивача на майно, яке є предметом позову, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 321 Цивільного кодексу України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ч.1 ст. 316 ЦК України).

Статтею 317 Цивільного кодексу України визначено зміст права власності, який полягає у тому, що власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Згідно ст. 319 Цивільного кодексу України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов`язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Разом з тим, ч. 2 ст. 133 Господарського кодексу України визначає, що майно суб`єктів господарювання може бути закріплено на іншому праві відповідно до умов договору з власником майна.

Відповідно до нової редакції Статуту Державного підприємства «Виробниче об`єднання «Карпати», затвердженого наказом державного концерну «Укроборонпром» № 420 від 13.10.2020 року, Підприємство є державним комерційним підприємством, заснованим на державній власності, входить до складу підприємств-учасників Концерну «Укроборонпром» та наділено повноваженнями власника щодо державного майна, яке закріплюється за ним на праві господарського відання, згідно п.4.1. свого Статуту та ч. 2 ст. 74 Господарського кодексу України.

Частина 4 ст. 136 Господарського кодексу України встановлює, що до захисту права господарського відання застосовуються положення закону, встановлені для захисту права власності.

Як зазначалося, позивачем на підтвердження речових прав на майно надано Інвентарі карти обліку основних засобів (а.с. 49-69).

Згідно з ч. 1 ст. 10 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» для забезпечення достовірності даних бухгалтерського обліку та фінансової звітності підприємства зобов`язані проводити інвентаризацію активів і зобов`язань, під час якої перевіряються і документально підтверджуються їх наявність, стан і оцінка.

Таким чином, з урахуванням наданих позивачем доказів, та аналізу вищезазначеного законодавства вбачається, що позивач належними доказами підтвердив речові права на обладнання (станки, верстати), які є предметом цього позову, що дає йому право для захисту права власності, в порядку ст. 387 Цивільного кодексу України.

Щодо факту заволодіння відповідачем майном позивача, як другої складової, яка підлягає доказуванню, суд зазначає наступне.

В позовній заяві, на обґрунтування факту знаходження майна ДП «ВО «Карпати» в нежитлових приміщеннях АДРЕСА_1 та корпусу АДРЕСА_2 , які належать ОСОБА_1 , позивач посилався на ту обставину, що в рамках кримінального провадження №0000916 слідчо-оперативною групою Національної поліції в місті Івано-Франківську, за участі ОСОБА_1 та представників ДП «ВО «Карпати» (головного інженера Верховцева О.Є. та головного юрисконсульта Шкіри Н.І.), було проведено огляд даних приміщень. В ході зазначеного огляду був зафіксований факт знаходження в цих приміщеннях 21 одиниці обладнання закріпленого за ДП «ВО «Карпати» на праві господарського відання.

З цих підстав, у справі позивачем було заявлено клопотання про витребування у Слідчому відділі Управління Служби безпеки України в Івано-Франківській області матеріалів кримінального провадження №0000916, зокрема документів складених 06.03.2018 року в ході огляду.

В підготовчому судовому засіданні, судом протокольно відмовлено у задоволенні даного клопотання з тих підстав, що доступ до матеріалів кримінального провадження можливий тільки в порядку визначеному нормами Кримінального процесуального кодексу України. Зокрема, згідно ч. 1 ст. 222 КПК України, відомості досудового розслідування можна розголошувати лише з письмового дозволу слідчого або прокурора і в тому обсязі, в якому вони визнають можливим.

Позивачем не доведено суду, що слідчим надано йому дозвіл на доступ до матеріалів кримінального провадження, а відтак, з урахуванням таємниці досудового розслідування, та вимог п. 4 ч. 2 ст. 84 ЦПК України, суд прийшов до висновку, що позивачем не підтверджено про вжиті заходи для отримання доказів, та причини неможливості самостійного отримання доказів, що є наслідком відмови в задоволенні клопотання.

З урахуванням відмови у витребуванні доказів, суд зазначає, що матеріали справи не містять інших належних та допустимих доказів на підтвердження беззаперечного факту знаходження всього переліку майна ДП «ВО «Карпати» в нежитлових приміщеннях ОСОБА_1 .

При цьому суд зважає на те, що про наявність майна ДП «ВО «Карпати» в нежитлових приміщеннях ОСОБА_1 йдеться і у Аудиторському звіті (а.с. 37, 38), а також частково наявність майна в своїх приміщеннях визнано відповідачем у відзиві на позовну заяву, зокрема зазначено що: «кількість станків, які заявлені у позові не відповідає кількості станків, які зазначені в протоколі огляду місця події».

Проте, на основі досліджених доказів, суд не може прийти до висновку про відсутність чи наявність конкретної одиниці майна в нежитлових приміщеннях, які належать ОСОБА_1 . Тобто за неможливості встановлення факту місцезнаходження конкретної одиниці обладнання зокрема, неможливо прийти до висновку про місцезнаходження майна в цілому.

Також окрему увагу суд звертає на обраних позивачем спосіб захисту цивільних прав.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Так, позовна вимога по суті є вимогою зобов`язального характеру, за якою позивач просить суд зобов`язати ОСОБА_1 повернути ДП «ВО «Карпати» безпідставно набуте майно. При цьому, у претензійних листах ДП «ВО «Карпати» просить ОСОБА_1 надати доступ до приміщення з метою демонтажу обладнання.

Суд звертає увагу позивача, що при задоволенні позову із зобов`язанням ОСОБА_1 повернути майно, без визначення способу виконання рішення (до прикладу з вимогою про зобов`язання надати доступ до приміщення з метою демонтажу обладнання, та/або не чинити перешкоди в доступі та ін.), у відповідача виникне обов`язок щодо повернення майна в натурі без визначення конкретного способу такого повернення. В свою чергу, подальше виконання рішення суду може залежати від способу його тлумачення. Таким чином не виключено, що рішення про зобов`язання відповідача повернути майно, в буквальному значенні, буде зобов`язувати його вчиняти фізичний вплив на речі з метою їх реального повернення (демонтаж, переміщення).

Тому, з врахуванням габаритів майна, складнощів його фізичного переміщення та демонтажу, витрат на таке переміщення, суд вважає, що позивачу слід формулювати позовні вимоги із врахуванням встановленого законом реального способу виконання судового рішення.

За змістом ч. 3 ст. 12, ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

З врахуванням наведеного суд приходить до висновку, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити в повному обсязі.

На підставі наведеного, керуючись ст. 12, 13, 81, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

У задоволенні позову Державного підприємства «Виробниче об`єднання «Карпати» до ОСОБА_1 про повернення майна - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення виготовлено та підписано 31.08.2021 р.

Суддя Атаманюк Б. М.