Номер провадження: 22-ц/813/4087/21
Номер справи місцевого суду: 520/4284/19
Головуючий у першій інстанції Літвінова І. А.
Доповідач Сєвєрова Є. С.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.08.2021 м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії:

головуючого Сєвєрової Є.С.,

суддів: Вадовської Л.М., Колеснікова Г.Я.,

за участю секретаря Чепрас А.І.,

учасники справи:

заявник ОСОБА_1 ,

суб`єкт оскарження Перший Приморський відділ державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) в особі Старшого державного виконавця Яцини Олександра Сергійовича,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 15 жовтня 2020 рокуу складі судді Літвінової І.А.,

в с т а н о в и в:

У травні 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду зі скаргою, в якій просила визнати протиправною та скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження №59899394 від 24 березня 2020 року; визнати протиправною та скасувати постанову про накладення штрафу у розмірі 1700 грн за невиконання зобов`язань від 28 квітня 2020 року, винесені Старшим державним виконавцем Першого Приморського відділу державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Яциною О.С., в рамках виконавчого провадження №59899394.

Скарга мотивована тим, що 04.05.2020 представник ОСОБА_1 ознайомилась з матеріалами виконавчого провадження №59899394 у Першому Приморському відділі державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса). З матеріалів зазначеного провадження вбачається, що 24.03.2020 Старшим державним виконавцем Першого Приморського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Яциною О.С. винесено постанову про відкриття провадження на виконання ухвали Київського районного суду м. Одеси по справі №520/4284/19 від 24 липня 2019 року, та 28.04.2020 винесено постанову про накладення штрафу за невиконання зобов`язання на боржника ОСОБА_1 у розмірі 1700 грн. Скаржник вважає, що вказані дії державного виконавця з винесення зазначених постанов є незаконними, а тому вимушений звернутися до суду зі скаргою.

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 15 жовтня 2020 року скаргу ОСОБА_1 на дії Першого Приморського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) в особі Старшого державного виконавця Яцини Олександра Сергійовича щодо відкриття провадження та накладення штрафу у виконавчому провадженні №59899394 задоволено. Визнано протиправною та скасовано постанову про відкриття виконавчого провадження №59899394 від 24 березня 2020 року, винесену Старшим державним виконавцем Першого Приморського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Яциною Олександром Сергійовичем, в рамках виконавчого провадження № 59899394. Визнано протиправною та скасовано постанову про накладення штрафу у розмірі 1700 грн. за невиконання зобов`язання від 28 квітня 2020 року, винесену Старшим державним виконавцем Першого Приморського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Яциною Олександром Сергійовичем, в рамках виконавчого провадження №59899394.

Не погодившись з зазначеною ухвалою суду, ОСОБА_3 звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати її і ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні скарги в повному обсязі та витребувати матеріали виконавчого провадження №59899394 від Першого Приморського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса).

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що скасування Київським районним судом м. Одеси ухвалою від 15.10.2020 постанови державного виконавця про відкриття виконавчого провадження та постанови про накладення штрафів у зв`язку з невиконанням ОСОБА_1 ухвали Київського районного суду м. Одеси про забезпечення позову у справі це інструмент психологічного тиску і позбавлення законного права на спілкування з дитиною. ОСОБА_1 продовжує ігнорувати виконання ухвали Київського районного суду м. Одеси від 24.07.2019 про забезпечення позову та перешкоджає спілкуванню рідного батька з дитиною.

04.03.2021 ОСОБА_1 надала суду відзив на апеляційну скаргу та просила суд залишити апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу суду без змін.

ОСОБА_1 та Перший Приморський відділ державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) в особі Старшого державного виконавця Яцини Олександра Сергійовича в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили, клопотань про відкладення розгляду скарги не заявили, у зв`язку з чим суд дійшов висновку про розгляд справи без їх участі.

Заслухавши суддю-доповідача, апелянта, дослідивши доводи, наведенні в апеляційній скарзі, перевіривши на підставі встановлених фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм процесуального права, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до частини першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржувана судова ухвала не відповідає зазначеним вимогам закону.

Суд постановляючи ухвалу про задоволення скарги ОСОБА_1 про визнання протиправною та скасовуючи постанову про відкриття виконавчого провадження своїх висновків не обґрунтував, жодних підстав незаконності постанови не навів.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України (п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону).

Статтею 3 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено, що рішення на підставі виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках, підлягають примусовому виконанню відповідно до цього Закону.

Відповідно до частин 5, 6 статті 26 Закону України "Про виконавче провадження", виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

За рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню).

Відповідно до ч. 1 ст. 28 Закону України "Про виконавче провадження" копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1-4 частини дев`ятої статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі. Документи виконавчого провадження надсилаються стягувачу та боржнику за їхніми адресами, зазначеними у виконавчому документі. У разі зміни стороною місця проживання чи перебування або місцезнаходження документи виконавчого провадження надсилаються за адресою, зазначеною у відповідній заяві сторони виконавчого провадження. Документи виконавчого провадження доводяться до відома або надсилаються адресатам не пізніше наступного робочого дня з дня їх винесення.

Матеріали справи свідчать, що ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 24.07.2019 у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа Київська районна адміністрація Одеської міської ради як орган опіки та піклування про позбавлення батьківських прав та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , третя особа: Приморська районна адміністрація Одеської міської ради про визнання місця проживання дитини з батьком та стягнення аліментів, заяву ОСОБА_3 про забезпечення його позову до ОСОБА_1 задоволено частково. Заборонено ОСОБА_1 чинити дії щодо перешкоджання ОСОБА_3 у спілкуванні з його малолітньою дитиною шляхом телефонних розмов чи за допомогою інших засобів зв`язку (Скайп, Вайбер, Телеграм). Роз`яснено ОСОБА_1 , що в порядку виконання рішення суду вона зобов`язана протягом десяти днів з дня одержання копії цієї ухвали повідомити ОСОБА_3 (письмово чи за номером мобільного телефону або через представника за номером телефону адвоката, за яким ОСОБА_3 може зв`язуватися для спілкування з дочкою, а підтвердження такого повідомлення надати суду.

23.03.2020 ОСОБА_3 звернувся до Першого Приморського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) із заявою про примусове виконання ухвали Київського районного суду м. Одеси від 24 липня 2019 року.

24.03.2020 державним виконавцем відділу винесено постанову про відкриття виконавчого провадження на виконання ухвали Київського районного суду м. Одеси по справі N520/4284/19 від 24.07.2019 за N59899394 копію, якої направлено на адресу сторонам виконавчого провадження. В постанові зазначена адреса боржника ОСОБА_1 , а саме: АДРЕСА_1 . Вказана адреса була вказана судом в ухвалі, на виконання якої відкрито виконавче провадження.

ОСОБА_1 не доведено, що остання не знала про наявність вказаної ухвали, підтверджень того, що після постановлення ухвали вона змінила своє місце проживання та зверталася до виконавчої служби з відповідною заявою про зміну свого місця проживання чи перебування або місцезнаходження останньою не надано.

Отже, державний виконавець, відкриваючи виконавче провадження та вказавши адресу, зазначену в ухвалі діяв у відповідності до вимог ЗУ «Про виконавче провадження».

Слід також зазначити, що ст. 4 ЗУ «Про виконавче провадження» містить вимоги до виконавчого документу, а тому посилання боржника на порушення державним виконавцем вказаних норм при відкритті виконавчого провадження є помилковим.

Порушень вимог щодо постанови державного виконавця, які визначені п. 7 розділу І Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України 02.04.2012 №512/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України 29.09.2016 № 2832/5) судом апеляційної інстанції не встановлено.

Таким чином суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про наявність підстав для визнання протиправною та скасування постанови державного виконавця про відкриття виконавчого провадження.

Крім того, суд першої інстанції, розглядаючи скаргу та задовольняючи вимоги про визнання протиправною та скасовуючи постанову про накладення штрафу, не врахував наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 74 Закону України "Про виконавче провадження" рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому Законом.

Отже, імперативною нормою ч. 2 ст. 74 Закону України "Про виконавче провадження" закріплено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи з приводу оскарження постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу, прийнятих у виконавчих провадженнях щодо примусового виконання усіх виконавчих документів, незалежно від того, яким органом, у тому числі судом якої юрисдикції, вони видані.

Аналогічний правовий висновок викладений в постановах Великої Палати Верховного Суду від 06 червня 2018 року у справі N 921/16/14-г/15 (провадження N 12-93 гс 18) та у справі N 127/9870/16- ц (провадження N 14-166 цс 18), від 28 листопада 2018 року у справі N 2-01575/11 (провадження N 14-425 цс 18), від 13 березня 2019 року у справі N 545/2246/15-ц (провадження N 14-639 цс 18).

Апеляційний суд зазначає, що вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суди повинні виходити з того, що відповідно до статей ч. 1 ст. 19, ст. 20 ЦПК України у порядку цивільного судочинства суди розглядають справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Верховний Суд у постанові від 20 грудня 2019 року у справі N 697/141/14-ц, провадження N 61-19422св19, вказав, що суди попередніх інстанцій дійшли правильного висновку, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи з приводу оскарження постанови державного виконавця про накладення штрафу, прийнятої у виконавчому провадженні щодо примусового виконання виконавчого документа, незалежно від того, яким органом, в тому числі судом якої юрисдикції, вони видані.

Така правова позиція викладена в постановах Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі N 279/3458/17-ц (провадження N 14-543цс17); 06 червня 2018 року у справі N 127/9870/16-ц (провадження N 14-166цс18), від 06 червня 2018 року у справі N 921/16/14-г/15 (провадження N 12-93гс/18), від 20 вересня 2018 року у справі N 821/872/17 (провадження N 11-734апп18), від 17 жовтня 2018 року у справі N 826/5195/17 (провадження N 11-801апп18).

Відповідно до п. 1 ч. 1ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

За таких обставин, оскільки питання щодо оскарження постанови виконавця про накладення штрафу віднесено до юрисдикції адміністративного суду, апеляційний суд приходить до висновку, що провадження у справі у цій частині підлягає закриттю.

Враховуючи вищевикладене, ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню, в задоволенні скарги про визнання протиправною та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження слід відмовити, провадження за скаргою на постанову про накладення штрафу слід закрити.

Керуючись ст. ст. 374, 376, 382, 383, 384 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 15 жовтня 2020 року скасувати.

В задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії Першого Приморського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції в особі Старшого державного виконавця щодо відкриття виконавчого провадження постановою про відкриття провадження №59899394 від 24.03.2020 відмовити.

Провадження за скаргою ОСОБА_1 на постанову Першого Приморського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 28.04.2020 про накладення штрафу закрити.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст складений 27.08.2021.

Головуючий:

Судді: