ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 серпня 2021 року

м. Харків

справа № 641/4688/20

провадження № 22-ц/818/2187/21

Харківський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: судді - Тичкової О.Ю.,

суддів Кругової С.С., Пилипчук Н.П.,

сторони справи:

позивач Приватне акціонрне товариство «Страхова компанія «Українська страхова група»,

відповідач ОСОБА_1 ,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова, ухвалене 3 грудня 2020 року у складі судді Фанда О.А. (повний текст рішення суду складений 7 грудня 2020 року),

УСТАНОВИВ :

18 червня 2020 року Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Українська страхова група» (далі ПрАТ «СК «УСГ») звернулося до суду з позовом, у якому просило стягнути з ОСОБА_1 12 186 грн на відшкодування шкоди та 2102 грн судового збору.

Позовна заява обґрунтувана тим, що 01 червня 2016 року між підприємством з іноземними інвестиціями (надалі ПІІ) «ВІП-РЕНТ» та ПрАТ «СК «УСГ» був укладений Договір добровільного страхування наземних транспортних засобів № 28-0199-2700/16-1249, предметом якого є страхування транспортного засобу «Шкода», державний номерний знак НОМЕР_1 .

19 червня 2017 року ОСОБА_1 , о 16 годині 22 хвилин, керуючи автомобілем DAEWOO Lanos, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , біля будинку 151 по пр-ту. Московському в м. Харкові, виїхав на зустрічну трамвайну колію, змінюючи напрямок руху не впевнився, що це буде безпечно, в результаті чого, допустив зіткнення з автомобілем Skoda Rapid, державний номер НОМЕР_1 . Автомобілі отримали механічні пошкодження, чим завдано матеріальних збитків. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.п. 10.1, 11.8 ПДД України.

Відповідно до постанови Комінтернівського районного суду м. Харкова від 19 жовтня 2017 року ОСОБА_1 було визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Дорожньо-транспортна пригода сталася виключно з вини водія ОСОБА_1 , цивільно-правова відповідальність якого, на час вчинення дорожньо-транспортної пригоди, застрахована не була.

На виконання умов договору страхування ПрАТ «СК «УСГ» відшкодувало 12186 грн витрат на ремонт автомобіля Skoda Rapid, державний номер НОМЕР_1 , відповідно до платіжного доручення № 29616 від 10.10.2017.

Рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 3 грудня 2020 року позовні вимоги ПрАТ «СК «УСГ» задоволені. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПрАТ «СК «УСГ» 12186 грн сплаченого страхового відшкодування, а також судовий збір в розмірі 2102 грн, всього 14288 грн.

Рішення суду мотивовано тим, що вина ОСОБА_1 у дорожньо-траспортній пригоді (надалі ДТП) 19.06.2017 доведена постановою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 19 жовтня 2017 року. Станом на 19.06.2017 цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 застрахована не була. 10.10.2017 ПрАТ «СК «УСГ» виплатило ПІІ «ВІП-РЕНТ» 12 186 грн страхового відшкодування, тому відповідно до ст. 1191 Цивільного кодексу України (надалі ЦК України) та ст. 27 Закону України «Про страхування» отримало право вимоги до ОСОБА_1 . Строк позовної давності ПрАТ «СК «УСГ» не пропустило, оскільки ДТП відбулося 19.06.2017, а позовна заява направлена пощтою 18.06.2020, в межах трирічного строку позовної давності.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на недоведеність обставин, які суд уважав установленими, порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення скасувати, ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову на підставі застосування права суброгації.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд при ухваленні рішення не врахував подану відповідачем заяву про застосування права суброгації. В судові засідання ОСОБА_1 не прибував через важке протікання короновірусної хвороби. А постанову Комінтернівського районного суду м. Харкова від 19 жовтня 2017 року ОСОБА_1 тричі оскаржував в апеляційному порядку для спростування своєї вини у ДТП 19.06.2017, але йому тричі було відмовлено у продовженні процесуального строку. У ДТП він не винний, оскільки винний водій застрахованого автомобіля Шкода, який бажав повернути вліво з середнього ряду.

Дідківська Оксана Григорівна, діючи в інтересах ПрАТ «СК «УСГ», у відзиві проти задоволення апеляційної скарги відповідача заперечила. Послалася на те, що і регрес, і суброгація виникають на підставі статті 993 ЦК України та статті 27 Закону України «Про страхування». Всі пошкодження застрахованого автомобіля, з якими не згодний ОСОБА_1 , були виявлені при первинному огляді автомоблія після ДТП та зафіксовані працівниками поліції у схемі ДТП. Пошкодження задніх дверей було зафіксовано в акті огляді транспортного засобу аварійним комісаром та було викликне тим, що автомобіль Шкода рухвася по колу.

Судова колегія, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, відзиву на неї в межах вимог, що були предметом дослідження в суді першої інстанції, уважає, що апеляційну скаргу ОСОБА_1 належить залишити без задоволення виходячи з такого .

Відповідно до ст. 375 Цивільного процесуального кодексу України (надалі ЦПК України) суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права..

Як установлено судовим розглядом і вбачається із матеріалів справи, 19 червня 2017 року ОСОБА_1 , о 16 годині 22 хвилин, керуючи автомобілем DAEWOO Lanos, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , біля будинку 151 по пр-ту. Московському в м. Харкові, допустив зіткнення з автомобілем Skoda Rapid, державний номер НОМЕР_1 . Автомобілі отримали механічні пошкодження. В довідці № 57313В про ДТП Управління патрульної поліції у м. Харкові вказано, що ДТП 19.06.2017 сталася внаслідок порушення ОСОБА_1 п.п. 10.1 Правил дорожнього руху України (а.с. 13).

На час ДТП 19.06.2017 автомобіль Skoda Rapid, державний номер НОМЕР_1 , був застрахований на підставі генерального договру № 28-0199-2700/16-AVIS від 07.12.2015 добровільного страхування наземних транспортних засобів, цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, водіїв та пасажирів від нещасного випадку, укладеного між ПІІ «ВІП-РЕНТ» та ПрАТ «СК «УСГ».

Постановою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 19 жовтня 2017 року винним у скоєнні ДТП 19.06.2017 визнано водія ОСОБА_1 , який порушив вимоги п.п. 10.1, 11.8 Правил дорожнього руху України (а.с. 15).

22.06.2017 ПІІ «ВІП-РЕНТ» повідомило ПрАТ «СК «УСГ» про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування (а.с. 16).

10.10.2017 ПрАТ «СК «УСГ» виплатило ПІІ «ВІП-РЕНТ» 12 186 грн відшкодування майнової шкоди, завданої пошкодженням автомобіля Skoda Rapid, державний номер НОМЕР_1 (а.с. 20). Розмір відшкодування був визначений на підставі акту огляду пошкодженого транспортного засобу від 30.06.2017, страхового акту № СТОКА-3852 від 09.10.2017 та акту про надання послуг № 41 від 19.09.2017 (а.с. 17-19).

Відповідно до частини першої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної особи або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Правила регулювання деліктних зобов`язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо особою, яка завдала шкоди, а іншою особою.

Згідно чинного законодавства, що регулює правовідносини страхування та правила відшкодування майнової шкоди, страховик, який виплачує страхове відшкодування за страховим випадком, має право на компенсацію від винної особи зазнаних збитків. Правове регулювання застосування страховиком права вимоги до фактичного заподіювача шкоди залежно від виду страхування передбачає його здійснення у порядку суброгації або регресу.

Статтею 5 Закону України "Про страхування" передбачено, що залежно від вольового характеру страхування може бути добровільним або обов`язковим. Суд зауважує, що саме залежно від виду укладеного договору страхування потерпілою стороною страховик і набуде можливості застосувати право вимоги в порядку суброгації чи регресу.

Поняття добровільного майнового страхування розкривають положення статті 6 Закону України "Про страхування" та статей 979, 982 ЦК України. Добровільне страхування здійснюється на основі договору між страховиком і страхувальником.

Основним призначенням добровільного страхування є майновий захист інтересів страхувальника, що покликаний зменшити шкідливі для власника (володільця) наслідки пошкодження чи знищення його майна.

Варто зазначити, що в процесі реалізації прав та обов`язків, які виникають з таких договорів, також має місце делікт (деліктна відповідальність), внаслідок настання якого і виникає страховий випадок, коли страхувальник зазнає майнової шкоди, а в подальшому можуть виникнути і відносини суброгації.

Статтями 512, 514 ЦК України передбачено, що в установлених законом випадках кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою. Ці норми кореспондуються з положеннями статті 993 ЦК України та статті 27 Закону України "Про страхування", згідно з якими до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 у справі № 755/18006/15-ц (провадження № 14-176цс18) зазначено, що згідно зі статтями 993 ЦК України та 27 Закону України "Про страхування" до страховика потерпілого переходить право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому у деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги є суброгацією.

Тобто, у правовідносинах суброгації відбувається лише заміна кредитора: право вимоги передається (переходить) від страхувальника (якого ще називають вигодонабувачем, первісним кредитором, потерпілим) до страховика - нового кредитора, який в подальшому замість страхувальника і буде пред`являти право вимоги до особи, відповідальної за завдання шкоди. Така заміна відбувається автоматично - на підставі закону, в момент виплати страховиком страхового відшкодування страхувальнику. Тому нового зобов`язання з відшкодування збитків не виникає, оскільки у таких правовідносинах зберігається те зобов`язання, яке виникло із заподіяння шкоди (деліктне зобов`язання) і у зв`язку з яким було виплачене страхове відшкодування.

У дійсній цивільній справі ПрАТ «СК «УСГ» звернулося до ОСОБА_1 з вимогою відшкодувати виплачене страхове відшкодування саме в порядку суброгації. Суд першої інстанції правомірно задовольнив таку вимогу позивача. І безпідставним є посилання апеляційної скарги на те, що суд першої інстанції не врахував заяви відповідача про застосування права суброгації. З заяви ОСОБА_1 вбачається помилкове розуміння ним поняття суброгації (а.с. 54-55).

Посилання апеляційної скарги на поважність причин відсутності ОСОБА_1 на судових засіданнях в суді першої інстанції правового значення для оцінки правильності висновків суду не мають, оскільки як вбачається із матеріалів справи судові повістки, направлені на адресу відповідача, з повідомленням про судові засідання призначені на 04.11.2020 та 03.12.2020 повернулися до суду не врученими з зазначенням причини не вручення «адресат відсутній» (а.с. 64, 69).

Відповідно до п.3 ч.8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду;

Отже, ОСОБА_1 вважається належним чином повідомленим про час та місце судового розгляду судом першої інстанції.

Неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею (ч.1 ст. 223 ЦПК України).

Стосовно незгоди ОСОБА_1 з його виною у скоєнні ДТП 19.06.2017, то відповідно до ч.6 ст.82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

При розгляді справи про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду у справі про адміністративне правопорушення, ця постанова обов`язкова для суду з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Тому, розглядаючи цей позов, суд не вправі обговорювати вину такої особи, а може вирішувати питання лише про розмір відшкодування. У такому разі і призначення відповідної експертизи не вимагається.

Зазначений висновок узгоджується із правовою позицією Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду, викладеною у постанові від 05 вересня 2019 року у справі № 234/16272/15-ц (провадження № 61-31395сво18).

Враховуючи викладене, при розгляді дійсного спору суд позбавлений можливості оцінювати вину ОСОБА_1 у ДТП, а може лише оцінити розмір стягнутого з нього відшкодування. Доказів, які б спростували розмір матеріального збитку, завданого в ДТП 19.06.2017 автомоблію Skoda Rapid, державний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_1 не надав.

Тому доводи апеляційної скарги відповідача висновків суду першої інстанції не спростували. Апеляційну скаргу ОСОБА_1 належить залишити без задоволення, рішення суду першої інстанції від 03.12.2020 залишити без змін.

Керуючись ст.367, 368, 374, 375, 381 - 383,389 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 3 грудня 2020 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку тільки в випадках передбачених частиною 3 статті 389 Цивільного процесуального кодексу України безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складений 28 серпня 2021 року.

Головуючий О.Ю. Тичкова

Судді С.С. Кругова

Н.П. Пилипчук