ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/6546/21 Справа № 204/225/21 Суддя у 1-й інстанції - Мащук В. Ю. Суддя у 2-й інстанції - Петешенкова М. Ю.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 серпня 2021 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді Петешенкової М.Ю.,

суддів Городничої В.С., Лаченкової О.В.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у м. Дніпрі цивільну справу

за апеляційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал»

на рішення Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 12 квітня 2021 року у цивільній справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за кредитним договором,-

В С Т А Н О В И Л А:

У січні 2021 року ТОВ "Вердикт Капітал" звернулося до суду із вищевказаним позовом, посилаючись на те, що у листопаді 2010 року між до ПАТ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1 укладено договір про відкриття банківського рахунку та обслуговування платіжної картки, за умовами якого банк надав позичальнику кредит у розмірі 50 000 грн. зі сплатою 11,5 % річних за користування кредитом. В свою чергу, позичальник зобов`язалася повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом.

28 січня 2019 року між ПАТ «Укрсоцбанк» та ТОВ ФК «Веста» укладено договір факторингу, відповідно до якого ПАТ «Укрсоцбанк» відступило ТОВ ФК «Веста», а ТОВ ФК «Веста» набуло право вимоги заборгованості за договорами кредиту.

29 січня 2019 року між ТОВ ФК «Веста» та ТОВ «Вердикт Капітал» укладено договір відступлення прав вимоги, відповідно до якого ТОВ «Вердикт Капітал» набуло право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі за кредитним договором № 0091/00008380 від 15 листопада 2010 року, укладеного між ПАТ «Укрсоцбанк» та боржником.

ПАТ«Укрсоцбанк» свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі. Однак, відповідач зі своєї сторони порушила умови договору та має прострочену заборгованість у розмірі 35 597,22 грн., з яких: 1 020, 01 грн. - нараховані 3% річних; 1 883, 96 грн. - втрати від інфляції; 2 037, 69 грн. - подвійна облікова ставка НБУ; 11 321,86 грн. - заборгованість за кредитом (за тілом кредиту); 16 948,12 грн. - заборгованість за процентами на дату відступлення прав вимоги; 2 385,58 грн. - заборгованість за нарахованими процентами (з моменту відступлення прав вимоги по дату виготовлення розрахунку заборгованості), яку ТОВ «Вердикт Капітал» просило стягнути з відповідача на свою користь.

Рішенням Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 12 квітня 2021 року у задоволенні позову ТОВ «Вердикт Капітал» відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження існування заборгованості та її розміру, строку кредитування, а також наявності у позивача прав кредитора.

Не погодившись з рішенням суду, ТОВ «Вердикт Капітал» звернулося з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просило рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення про задоволення позовних вимог.

Апеляційну скаргу мотивовано тим, що відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції залишив поза увагою те, що факт відступлення прав вимоги є доведеним. Банк надав відповідачу кредит, а відповідач його не повернув, проте первісним кредитором не передано підтверджуючи документи наявності заборгованості.

Відзив на апеляційну скаргу до суду не надходив.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування оскаржуваного рішення, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 15 листопада 2010 року між ПАТ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1 укладено договір №0091/00008380 про відкриття банківського (карткового) рахунку та обслуговування платіжної картки, відповідного до умов якого позичальнику відкрито рахунок та надано кредит у розмірі 50 000 грн. зі сплатою 11,5 % річних.

Позичальник зобов`язалася повернути кредитні кошти, сплатити проценти за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором.

28 січня 2019 року між ПАТ «Укрсоцбанк» та ТОВ ФК «Веста» укладено договір факторингу № 2019-1УСБ/ВЕСТА, відповідно до якого ПАТ «Укрсоцбанк» відступило ТОВ ФК «Веста», а ТОВ ФК «Веста» набуло право вимоги заборгованості за договором кредиту, в тому числі за договором № 0091/00008380.

29 січня 2019 року між ТОВ ФК «Веста» та ТОВ «Вердикт капітал» укладено договір відступлення прав вимоги № 29-01/19/1, відповідно до якого ТОВ ФК «Веста» відступило ТОВ «Вердикт капітал», а ТОВ «Вердикт капітал» набуло право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі за договором № 0091/00008380.

До ТОВ «Вердикт капітал» перейшли всі права первісного кредитора у зобов`язаннях за кредитним договором №0091/00008380 від 15 листопада 2010 року.

У порушення умов договору відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконала, у зв`язку з чим станом на 17 листопада 2020 року утворилась заборгованість у розмірі 35 597,22 грн., яка складається з заборгованості по основній сумі кредиту в сумі 11 321,86 грн., нарахованих процентів згідно кредитного договору в сумі 2 385,58 грн., процентів на дату відступлення прав вимоги 16 948,12 грн., а також 3% річних 1 020,01 грн., втрат від інфляції 1 883,96 грн. та подвійної ставки НБУ 2 037, 69 грн.

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Положеннями частини 2 статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Відповідно до частини 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно положень статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

На підтвердження своїх прав кредитора позивач послався на факт відступлення права вимоги за кредитом від ПАТ «Укрсоцбанк» до ТОВ «ФК «Веста» на підставі договору факторингу № 2019-1УСБ/ВЕСТА від 28 січня 2019 року та подальше відступлення такого права вимоги від ТОВ «ФК «Веста» до ТОВ «Вердикт Капітал» на підставі договору відступлення права вимоги № 29-01/19/1 від 29 січня 2019 року.

Обидва вказані договори передбачають лише загальні умови передання первісним кредитором до нового права вимоги до певної кількості боржників, в той час як перелік таких боржників, підстави та розмір їх заборгованості мали бути передбачені у відповідних додатках до вказаних договорів.

На підтвердження передання прав вимоги до відповідача, ТОВ «Вердикт Капітал» надало копію витягу з додатку №1-2 до договору відступлення прав вимоги № 29-01/19/1 від 29 січня 2019 року (а.с.114). В той же час представлена до суду копія витягу з додатку до договору містить лише дані щодо передання від ТОВ «ФК «Веста» до ТОВ «ФК «Веста» прав вимоги до відповідача, однак не містить інформації щодо переуступки таких вимог від ПАТ «Укрсоцбанк» до ТОВ «ФК «Веста». При цьому такий документ містить лише підпис та печатку позивача, та не містить відповідних доказів, що його було підписано зі сторони ТОВ «ФК «Веста».

Більш того, факт набуття ТОВ «ФК «Веста» прав вимоги до відповідача належним чином доведено не було, що в свою чергу обумовлює відсутність права у ТОВ «ФК «Веста» на подальшу переуступку таких вимог до ТОВ «Вердикт Капітал». В свою чергу дана обставина додатково до викладеного вище не дозволяє вважати, що позивач набув право вимоги саме до відповідача.

Обґрунтовуючи право вимоги в частині стягнення заборгованості, крім самого розрахунку заборгованості за кредитним договором, позивач посилався на Анкету № 80, Договір № № 0091/00008380, проте, вони не містять інформації про нарахування саме такої суми та її складових, даних про внесення відповідачем платежів, фактично є відображенням односторонніх арифметичних розрахунків позивача і не є правовою підставою для стягнення відповідних сум та не може бути доказом безспірності розміру грошових вимог.

Згідно пункту 1 частини 1 статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно положень частини 1 статті 517 ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення.

Відповідно до статті 518 ЦК України боржник має право висувати проти вимоги нового кредитора у зобов`язанні заперечення, які він мав проти первісного кредитора на момент одержання письмового повідомлення про заміну кредитора.

Проте, згідно договору факторингу №2019 -1УСБ/ВЕСТА від 28 січня 2019 року, неможливо встановити за якими конкретно кредитними договорами передано права грошової вимоги ТОВ «Фінансова компанія «ВЕСТА», оскільки суду не надано копії відповідного додатку до договору. Також немає можливості визначити, чи має фактор право наступного відступлення прав вимоги за кредитними договорами, переданими йому за договором факторингу.

Однак, позивачем не надано належних та допустимих доказів того, що ПАТ «Укрсоцбанк» відступило право грошової вимоги за Кредитним договором № 0091/00008380 від 15 листопада 2010 року ТОВ «ФК «Веста», яке, в свою чергу, відступило право грошової вимоги ТОВ «Вердикт Капітал».

За таких обставин, враховуючи, що існування заборгованості за кредитним договором, а також наявність у позивача прав кредитора за кредитним договором належним чином не підтверджуються, позовні вимоги щодо стягнення кредитних коштів, сплаті процентів за користування кредитом, інфляційних втрат та 3 % річних є такими, що не підлягають задоволенню у зв`язку з недоведеністю.

Доводи апеляційної скарги про те, що відповідачем використані кредитні кошти не повернуто, а первісним кредитором не передано документи на підтвердження наявності заборгованості, не можуть бути підставою для стягнення на користь банку заборгованості, оскільки доведеність наявної суми заборгованості за кредитним договором, є обов`язком позивача, який не довів суду належними та допустимими доказами її розмір.

Аргументи апеляційної скарги щодо доведеності факту відступлення прав вимоги, спростовуються матеріалами справи.

Інші доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи, а лише зводяться до переоцінки доказів.

Згідно зі статтею 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням викладеного колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а судове рішення без змін.

На підставі статті 141 ЦПК України, судові витрати понесені сторонами в зв`язку з переглядом судового рішення розподілу не підлягають, оскільки апеляційна скарга залишена без задоволення.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» залишити без задоволення.

Рішення Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 12 квітня 2021 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий: М.Ю. Петешенкова

Судді: В.С. Городнича

О.В. Лаченкова