31.08.2021 Єдиний унікальний № 371/990/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

31серпня 2021 року м. Миронівка

ЄУН 371/990/19

Провадження № 2/371/327/21

Миронівський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Капшук Л.О.,

за участі секретаря судових засідань Сахненко О.М.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін справу за позовом Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В :

Короткий зміст позовних вимог

Представник позивача звернувся до суду з даним позовом, мотивуючи заявлені вимоги тим, що 23 червня 2018 року між позивачем та відповідачем було укладено договір про споживчий кредит №1598_0671, згідно з яким відповідачу надано кредит у загальному розмірі 25000 грн. на строк шістдесят місяців з терміном остаточного погашення кредиту не пізніше 22 червня 2023 року.

Згідно з умовами кредитного договору, за користування кредитом позичальник зобов?язався сплачувати банку 56 процентів річних, повертати кредит рівними частинами в розмірі 416,67 грн. та оплачувати проценти, нараховані банком на залишок основної суми боргу за кредитом щомісячно до 5 числа місяця, наступного за звітним, починаючи з липня 2018 року. Крім того, умовами договору визначено відповідальність позичальника за порушення умов договору щодо своєчасної оплати основної суми кредиту, процентів та комісійної винагороди у вигляді пені в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діяла в період, за який сплачується пеня, від суми платежу за кожен день прострочення, але не більше 15% суми простроченого платежу.

Відповідно до пункту 4.2.2. кредитного договору, банк має право при виникненні простроченої заборгованості за основною сумою боргу за кредитом та/або процентами, більш ніж на один місяць, а також в інших випадках, передбачених цим договором, вимагати дострокового повернення кредиту, сплати нарахованих процентів та інших платежів за цим договором та стягнути заборгованість за цим договором в примусовому порядку.

В порушення зобов`язань за договором, відповідач своєчасно не надає грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, в зв`язку з чим позивач вимагає повернення кредиту з врахуванням відсотків за користування кредитом, пені, суми інфляційних втрат від прострочених сум по основному боргу та за відсотками з вересня 2018 року по березень 2019 року, 3% річних від прострочених сум по основному боргу та за відсотками з вересня 2018 року по березень 2019 року.

Суму заборгованості, що з урахуванням інфляційних витрат та 3% річних від прострочених сум заборгованості за кредитом та за відсотками, станом на 19 березня 2019 року, склала 25520,51 грн., та судові витрати в розмірі 1921 грн. просив стягнути з відповідача в судовому порядку.

Процесуальні дії у справі, заяви, клопотання учасників справи

Ухвалою судді Миронівського районного суду Київської області від 1 серпня 2019 року відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи здійснити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Відповідно до правил статті 274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи.

Згідно зі статтею 279 ЦПК України, розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.

Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Відповідно до частини 6 статті 128 ЦПК України, судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи.

Згідно з пунктом 2 частини 7 статті 128 ЦПК України, у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається: фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку.

1 серпня 2019 року відповідачу направлено копію ухвали про відкриття спрощеного провадження та копію позовної заяви з додатками за зареєстрованим в установленому порядку місцем проживання.

10 серпня 2019 року копію ухвали про відкриття спрощеного провадження та копію позовної заяви з додатками вручено відповідачу особисто, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, яке надійшло до суду 15 серпня 2019 року.

Відповідно до пункту 1 частини 8 статті 128 ЦПК України, днем вручення судової повістки є день вручення судової повістки під розписку.

29 листопада 2019 року до суду надійшло клопотання представника позивача, за змістом якого повідомив, що відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №568 від 5 червня 2019 року змінено тип публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» з публічного на приватне та перейменовано його на акціонерне товариство «Державний ощадний банк України», просив розглядати справу за відсутності представника позивача та задовольнити позов повністю, вказав, що не заперечує проти винесення заочного рішення.

За правилами статті 281 ЦПК України, яка регламентує порядок заочного розгляду справи, розгляд справи і ухвалення рішення проводяться за правилами загального чи спрощеного позовного провадження з особливостями, встановленими цією главою.

Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи.

Аргументи учасників справи

Відповідач відзиву на позов не подав.

Відповідно положень частини 2 статті 191 та частини 8 статті 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Фактичні обставини справи

Судом встановлено такі фактичні обставини.

23 червня 2018 року між публічним акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» та ОСОБА_1 укладено договір про споживчий кредит №1598_0671, за умовами якого банк зобов`язується надати позичальнику, а позичальник має право отримати та зобов`язується належним чином використати і повернути кредит, сплатити проценти за користуванн кредитом та інші платежі в порядку та на умовах, визначених договором.

Відповідно до умов пункту 2.2. договору, відповідачу надано кредит в розмірі 25000 гривень на строк 60 місяців з терміном остаточного повернення кредиту не пізніше 22 червня 2023 року.

Згідно пунктів 2.4.1. та 2.4.2. договору, за користування кредитом позичальник зобов`язаний сплачувати банку проценти в розмірі 56 процентів річних. Процентна ставка є фіксованою. Проценти нараховуються щомісячно за методом факт/факт на фактичний залишок заборгованості за кредитом, що був отриманий позичальником, починаючи з дати видачі кредиту до терміну остаточного повернення кредиту, визначеного цим договором.

Пунктом 3.3.3. договору передбачено, що позичальник зобов`язаний повертати кредит рівними частинами в розмірі 416,67 грн. та сплачувати проценти, нараховані банком на залишок основної суми боргу за кредитом, щомісячно до 10 числа місяця наступного за звітним, починаючи з липня 2018 року шляхом внесення власних коштів на поточний рахунок, які банк списує в рахунок погашення основної суми боргу за кредитом та сплати відсотків відповідно до послідовності, визначеної договором.

Положеннями пункту 3.9.1. договору передбачено, що банк має право у випадку, якщо будуть мати місце будь-які або всі можливі випадки невиконання позичальником та/або поручителем взятих на себе обов`язків та недотримання умов, передбачених договором та/або договором забезпечення (за наявності) та/або іншими договорами, укладеними позичальником з банком, вимагати повернення суми кредиту та сплати всієї суми нарахованих процентів за користування кредитом (разом з будь-якими іншими нарахованими сумами або сумами, що підлягають до сплати за цим договором), строк сплати яких ще не настав в повному обсязі в тому числі, але не виключно, за затримання сплати частини основної суми боргу за кредитом та/або процентів за користування кредитом на один календарний місяць.

Відповідно до пункту 8.3. договору, за порушення взятих на себе зобов`язань по своєчасному поверненню основної суми боргу та/або сплати процентів за користування кредитом, та/або сплати суми комісійної винагороди, позичальник зобов`язується сплатити на користь банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діяла в період, за який сплачується пеня, від суми платежу за кожний день прострочення, але не більше 15% суми простроченого платежу.

Також сторонами погоджено таблицю обчислення загальної вартості кредит для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит станом на 23 червня 2018 року, яка є додатком до вказаного договору та його невід`ємною частиною (пункт 12.7. договору про споживчий кредит №1598_0671).

Сторони передбачили порядок та умови погашення кредиту, плату за користування кредитом, пеню та інших платежів за цим договором.

Вказані обставини підтверджуються даними договору про споживчий кредит № 1598_0671 від 23 червня 2018 року (а.с. 10-14).

Банк свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі та надав ОСОБА_1 кредит, зарахувавши на рахунок позичальника кошти в сумі 25000 грн.

Відповідач не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору.

Станом на 19 березня 2019 року загальна сума заборгованості за кредитом з урахуванням загальної суми інфляційних втрат та загальної суми 3% річних від прострочених сум по основному боргу, за відсотками та пені з вересня 2018 року по березень 2019 року, становить 25520,51 грн., з яких: 22083,31 грн. - заборгованість за кредитом, 2997,23 грн. - заборгованість за відсотками за користування кредитом, 329,28 грн. - пеня за несвоєчасну сплату основних платежів та відсотків, 77,75 грн. - сума інфляційних втрат від прострочених сум по основному боргу та відсотках з вересня 2018 року по березень 2019 року, 32,94 грн. - сума 3% річних від прострочених сум по основному боргу та відсотках з вересня 2018 року по березень 2019 року.

Зазначені обставини підтверджуються даними розрахунку заборгованості ТВБВ 10026/0071 станом на 19 березня 2019 року (а.с.5-9).

Доказів погашення заборгованості після звернення позивача до суду з цим позовом відповідачем не надано.

Мотиви суду та застосовані норми права

Суд, дослідивши надані документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов висновку, що позов належить задовольнити повністю.

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно зі статтею 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

За правилами частини першої статті 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Договір про споживчий кредит №1598_0671 від 23 червня 2018 року, укладений між Публічним акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» та ОСОБА_1 є укладеним відповідно до вимог законодавства.

Звертаючись до суду з позовом про стягнення заборгованості, позивач надав належні та допустимі докази наявності між сторонами договірних відносин щодо надання кредитних коштів, умов сплати відсотків за користування кредитними коштами та пені за прострочення виконання зобов`язань.

Згідно зі статті 14 ЦК України, цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.

На підставі положень статей 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 610 ЦПК України невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), є порушенням зобов`язання.

Відповідач зобов`язання за договором станом на 19 березня 2019 року не виконав, у зв`язку з чим виникла заборгованість.

Правові наслідки порушення зобов`язання передбачені статтею 611 ЦК України, згідно якої у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором.

Згідно правил статті 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Частинами першою, другою статті 551 ЦК України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Позивачем доведено, що відповідач порушив умови укладеного договору, допустив несплату чергових платежів, внаслідок чого утворилася заборгованість із суми прострочених чергових платежів за кредитом у розмірі 22083,31 грн., заборгованість з суми прострочених відсотків за користування кредитом в розмірі 2997,23 грн. Розмір нарахованої пені становить 329,28 грн.

Відповідно до частини другої статті 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Норми частини другої статті 625 ЦК України щодо сплати боргу з урахування встановленого індексу інфляції поширюються лише на випадки прострочення грошового зобов`язання, визначеного у гривнях.

Згідно пункту 18 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» №5 від 30 березня 2012 року вбачається, що за змістом статті 552, частини другої статті 625 ЦК України інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов`язання, вираженого в національній валюті, та три проценти річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, тому суд має виходити з того, що ці кошти нараховуються незалежно від сплати ним неустойки (пені) за невиконання або неналежне виконання зобов`язання.

Стаття 625 ЦК України розміщена у розділі І «Загальні положення про зобов`язання» книги 5 ЦК України. Відтак, приписи розділу І книги 5 ЦК України поширюються як на договірні зобов`язання (підрозділ 1 розділу III книги 5 ЦК України), так і на недоговірні (деліктні) зобов`язання (підрозділ 2 розділу III книги 5 ЦК України).

Позивачем обраховано загальну суму інфляційних втрат від прострочених сум заборгованостей по основному боргу та по відсотках станом на 19 березня 2019 року. Загальна сума інфляційних втрат становить 77,75 (11,72 + 66,03) грн.

Загальна сума 3% річних від прострочених сум заборгованостей по основному боргу та по відсотках становить 32,94 (14,44 + 18,50) грн.

З урахуванням встановлених обставин, суд дійшов висновку, що позивачем доведено обґрунтованість вимог про стягнення боргу за кредитом.

Висновки за результатами розгляду

На підставі статті 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно з вимогами статті 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до частини 1 статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

За правилами статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Аналіз наведених норм процесуального права дає підставу вважати, що кожна сторона сама визначає зміст своїх вимог і заперечень, тягар доказування лежить на сторонах спору, сторона, яка звернулася до суду, повинна довести належними та допустимими доказами вимоги, що нею заявлені, суд розглядає справу виключно у межах заявлених ними вимог та наданих доказів.

На підставі досліджених доказів суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення заборгованості за кредитним договором, яка складається із заборгованості по кредиту, заборгованості по відсотках за користування кредитом, пені, суми інфляційних втрат від прострочених сум по основному боргу та за відсотками з вересня 2018 року по березень 2019 року, 3% річних від прострочених сум по основному боргу та за відсотками з вересня 2018 року по березень 2019 року, ґрунтуються на законі, підтверджені матеріалами справи, тому є доведеними.

Щодо розподілу судових витрат

При зверненні до суду позивач сплатив судовий збір в сумі 1921 грн.

Відповідно до частини 1 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно вказаного правила, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1921 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 19, 76 - 81, 89, 95, 141, 229, 258, 259, 263 - 265, 268, 274, 279, 354, 355 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Позов Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованостізадовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерноготовариства «Державний ощадний банк України» заборгованість за кредитним договором з урахуванням пені, інфляційних втрат та 3% річних від прострочених сум заборгованості за кредитом та відсотками, в розмірі 25520 гривень 51 копійку та понесені судові витрати у виді судового збору в розмірі 1921 гривня, всього 27441 (двадцять сім тисяч чотириста сорок одну) гривню 51 копійку.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів.

У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Апеляційна скарга, з урахуванням п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України, подається до Миронівського районного суду Київської області.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач: Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України», , адреса місцезнаходження: будинок під номером 27, вулиця Володимирська, місто Київ.

Відповідач: ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , адреса зареєстрованого місця проживання: будинок під номером АДРЕСА_1 .

Суддя підпис Л.О. Капшук

Згідно з оригіналом

Суддя Л.О. Капшук