Справа № 629/1637/21
Провадження № 2-з/629/26/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.04.2021 року суддя Лозівського міськрайонного суду Харківської області Попов О.Г., розглянувши заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 подано до суду заяву про забезпечення позову, в якій він просить: зупинити дію наказу Національної академії аграрних наук України № 449-к від 09.12.2020р. «Про призначення ОСОБА_2 на посаду директора Державного підприємства «Дослідне господарство «Аграрне» Інституту рослинництва ім. В .Я. Юр`єва НААН»; зупинити дію наказу Національної академії аграрних наук України від 09.12.2020 року № 448-к «Про увільнення від виконання обов`язків», на підставі якого ОСОБА_1 увільнений від виконання обов`язків директора Державного підприємства «Дослідне господарство «Аграрне» Інституту рослинництва імені В.Я. ІОр`єва Національної академії аграрних наук України; зупинити дію реєстраційного запису «Внесення змін до відомостей про юридичну особу, що не пов`язані зі змінами в установчих документах» щодо виключення з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань відомостей про ОСОБА_1 в якості керівника та підписанта Державного підприємства «Дослідне господарство «Аграрне» Інституту рослинництва імені В. Я. Юр`єва Національної академії аграрних наук України та включення відомостей про ОСОБА_2 в якості керівника та підписанта Державного підприємства «Дослідне господарство «Аграрне» Інституту рослинництва імені В. Я. Юр`єва Національної академії аграрних наук України.

ОСОБА_1 зазначає, що в провадженні Лозівського міськрайонного суду Харківської області знаходиться справа за його позовом про поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, в якому він просить: визнати незаконним та скасувати наказ Національної академії аграрних наук України №448-К від 09.12.2020 року про увільнення від виконання обов`язків директора Державного підприємства «Дослідне господарство «Аграрне» Інституту рослинництва імені В.Я. Юр`єва Національної академії аграрних наук України» начальника виробництва Ширяєва А.В. на підставі Протоколу №3 засідання Конкурсної комісії на посаду директора Державного підприємства «Дослідне господарство «Аграрне» Інституту рослинництва імені В.Я. Юр`єва Національної академії аграрних наук України»; поновити на посаді в.о. директора Державного підприємства «Дослідне господарство «Аграрне» Інституту рослинництва імені В.Я. Юр`єва Національної академії аграрних наук України» начальника виробництва ОСОБА_1 з 09.12.2020 року; стягнути з Національної академії аграрних наук України на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за один календарний місяць, починаючи з 09 грудня 2020 року в сумі 38482,40 грн., завдану моральну шкоду в сумі 5000 гривень та судові витрати позивача. Вказує, що необхідність забезпечення позову викликана тим, що грубо порушені права на працю позивача, а також оскільки процедуру конкурсу на заміщення посади директора Державного підприємства «Дослідне господарство «Аграрне» Інституту рослинництва ім. В.Я. Юр`єва НААН» проведено з істотними порушеннями вимог чинного законодавства, а призначений на посаду директора ОСОБА_2 не міг бути навіть допущений до участі у вищезазначеному конкурсі, наявні підстави вважати, що таке призначення є проявом рейдерського захоплення державного підприємства та може завдати підприємству істотних збитків. Отже невжиття заходів забезпечення позову може у подальшому ускладнити чи унеможливите виконання рішення суду, оскільки процедура оскарження рішень НААН України та її Конкурсної комісії створить незворотні процеси та правові колізії з виконанням обов`язків керівника державного підприємства, що також негативно вплине на стабільність його роботи. Зупинення виконання вищезазначених наказів Національної академії аграрних наук України необхідно також для забезпечення поновлення його трудових прав, грубо порушених внаслідок ігнорування відповідачем приписів закону під час проведення конкурсу на заміщення посади директора та, як наслідок, незаконного його звільнення. Також у разі, якщо дані накази не будуть зупинені, незаконно призначений керівником ОСОБА_2 до розгляду спору по суті укладатиме численні договори від імені державного підприємства, які після винесення рішення у даній справі будуть такими, що підписані неуповноваженою особою, і призведуть до нанесення шкоди як державному підприємству так і третім особам - його контрагентам. Тобто застосування заходів забезпечення позову шляхом зупинення дії наказів, а також зупинення дії реєстраційного запису необхідно для ефективного захисту прав позивача внаслідок розгляду даного спору, уможливлення в подальшому виконання судового рішення, а також для уникнення нанесення збитків державному підприємству та його контрагентам внаслідок дії протягом часу розгляду спору неправомірно виданих наказів.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Розглянувши матеріали заяви, суддя приходить до наступного.

Частинами першою, другою статті 149 ЦПК України передбачено, що суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з пунктом 2 частини 1 статті 150 ЦПК України позов забезпечується забороною вчиняти певні дії.

Відповідно до частини третьої статті 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

За змістом статті 151 ЦПК України заява про забезпечення позову повинна містити, зокрема, обґрунтування необхідності забезпечення позову.

Як роз`яснив Верховний Суд України у пункті 4 Постанови Пленуму від 22 грудня 2006 № 9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову", розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Інститут забезпечення позову являє собою сукупність встановлених законом заходів, що вживаються судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо у них існують побоювання, що виконання ухваленого у справі рішення виявиться у майбутньому утрудненим чи неможливим.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Ці обставини є істотними і необхідними для забезпечення позову.

Отже, умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог.

Забезпечення позову є тимчасовим обмеженням і його значення полягає в тому, що ним захищаються законні інтереси позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли невжиття заходів забезпечення позову може потягти за собою неможливість виконання судового рішення. Крім цього, інститут забезпечення позову захищає в рівній мірі інтереси як позивача, так і відповідача.

При цьому, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не учасниками даного судового процесу.

Цивільний процесуальний закон не зобов`язує при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову.

ОСОБА_1 з урахуванням уточнень просить у позові: поновити на посаді директора Державного підприємства «Дослідне господарство «Аграрне» Інституту рослинництва імені В.Я. Юр`єва Національної академії аграрних наук України» начальника виробництва Ширяєва А.В. з 09.12.2020 року; стягнути з Національної академії аграрних наук України на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за один календарний місяць, починаючи з 09.12.2020 року в сумі 38482,40 грн., завдану моральну шкоду в сумі 5000 гривень.

Враховуючи, що предметом спору є поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, відшкодування моральної шкоди, суддя вважає, що обраний позивачем вид забезпечення позову є неспівмірним із заявленими позовними вимогами, необхідність застосування заходів забезпечення не випливає із фактичних обставин справи, які б свідчили про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову.

Статтею 124 Конституції України встановлено, що судові рішення ухвалюються іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

Відповідно до статті 235 КЗпП України рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого працівника підлягає негайному виконанню.

Якщо колишнього працівника необхідно поновити за рішенням суду на роботі, а на його посаді вже працює інший працівник, то судове рішення про поновлення все одно підлягає виконанню. КЗпП України не виключає можливості поновлення на роботі працівника, у разі прийняття на посаду, яку він обіймав, іншого працівника. В такому разі працівник, якого було незаконно звільнено, має бути поновлений на роботі, а працівник, якого було прийнято на роботу на відповідну посаду, підлягає переведенню на іншу посаду, а якщо цього зробити неможливо - то такий працівник підлягає звільненню у порядку, що визначений КЗпП України.

З огляду на вказані норми матеріального права, реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про поновлення позивача на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, відшкодування моральної шкоди в разі незабезпечення позову у спосіб, який просить застосувати позивач, немає.

Отже, порядок відновлення трудових прав позивача у разі ухвалення судом рішення про поновлення його на роботі передбачено законом.

Враховуючи викладене, суддя відмовляє ОСОБА_1 у задоволенні заяви про забезпечення позову.

Керуючись ст.ст. 149-153, 258, 260 ЦПК України, суддя, -

у х в а л и в:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвали окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку згідно ст.ст. 353, 354, 355, п. 15.5 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених ЦПК України), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами ЦПК України, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення. Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Суддя О.Г. Попов