Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27.08.2021 Справа №607/10632/19

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Вийванко О. М.

за участю секретаря судового засідання Стрілкової М. С.

учасників справи

позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про поділ земельної ділянки та визнання права власності на частину земельної ділянки,

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернулася в суд із позовом до відповідача ОСОБА_3 про поділ земельної ділянки та визнання права власності на частину земельної ділянки.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що сторони по справі перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 15.09.2014.

За час спільного проживання, позивачем та відповідачем було збудовано житловий будинок, що за адресою: АДРЕСА_1 . Даний будинок розміщений на земельній ділянці для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, загальною площею 0,099 га, яка належить відповідачу згідно договору дарування земельної ділянки від 23.07.2008.

Рішенням апеляційного суду Тернопільської області від 16.05.2017 визнано спільною сумісною власністю подружжя будівельні матеріали, які були використані при будівництві будинку по АДРЕСА_1 та виділено позивачу тамбур 2-1, коридор 2-2а, коридор 3-1, вітальня 3-2, кімната 3-3, кімната 3-4, кладова 3-5, санвузол 3-6, коридор 1-2, підвал 1-3, кладова 1-4, кладова 1-5, 1/2 септика С, сходи Сх, 1/2 вимощення І, вхід в підвал 1-1, згідно варіанту розподілу судової будівельно-технічної експертизи від 14.07.2016.

На даний час позивачем виконані всі будівельні роботи щодо закінчення будівництва частини вказаного житлового будинку, однак для того, щоб оформити право власності на належну їй частину будинку, необхідно вирішити питання із поділом земельної ділянки.

У зв`язку із не досягненням згоди щодо досудового врегулювання спору, з підстав викладених у позові, позивач просить визнати за нею право власності на частину земельної ділянки для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, загальною площею 0,099 га, яка необхідна для обслуговування належної їй частини житлового будинку, відповідно до варіанту поділу земельної ділянки на підставі висновку експерта за результатами проведення судової земельної-технічної експертизи.

Відповідач подав відзив на позов, в якому вказав, що дарунок у вигляді земельної ділянки для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, загальною площею 0,099 га, яка розташована по АДРЕСА_1 , має персональне спрямування, оскільки стороною в договорі дарування є лише одна особа відповідач по справі, а тому, вказана земельна ділянка є його особистою власністю, якою він може самостійно володіти, користуватися і розпоряджатися. Оскільки спірна земельна ділянка була набута відповідачем на підставі договору дарування, а тому, вона є особистою приватною власністю відповідача, і поділу між сторонами не підлягає.

У судовому засіданні позивач зміст позовних вимог підтримала, з підстав та обґрунтувань, викладених у позові та просить його задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні заперечила проти задоволення позову, з підстав наведених у відзиві на позов та просила відмовити в його задоволенні.

Позивачем не подано відповіді на відзив.

При розгляді справи судом, учасниками справи подано заяви та клопотання та судом було вчинено інші процесуальні дії, зокрема.

Ухвалою суду від 07.06.2019 відкрито провадження у справі.

Ухвалою суду від 05.09.2019 призначено у справі земельно технічну експертизу та зупинено провадження у справі на час проведення експертизи.

Ухвалою суду від 10.03.2020 поновлено провадження у справі.

Ухвалою суду від 24.11.2020 призначено у справі додаткову земельно технічну експертизу та зупинено провадження у справі на час проведення експертизи.

Ухвалою суду від 19.04.2021 поновлено провадження у справі.

Заслухавши думку учасників судового розгляду, перевіривши, дослідивши об`єктивно та оцінивши зібранні у справі докази, суд приходить до наступного висновку.

Частиною 2 статті 15 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно ч. 1 ст. 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Частиною другою цієї статті визначено способи захисту цивільних прав та інтересів. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 20 Цивільного кодексу України, право на захист особа здійснює на свій розсуд.

Судом встановлено фактичні обставини справи та зміст спірних правовідносин.

Судом встановлено, що сторони по справі перебували в зареєстрованому шлюбі з 04 травня 1995 року по 15 вересня 2014 року, про що свідчить рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 15.09.2014.

Згідно із договором дарування земельної ділянки від 23 липня 2008 року, посвідченого приватним нотаріусом Тернопільського районного нотаріального округу Будз Н.Є. та зареєстрованого в реєстрі за № 7475 вбачається, що ОСОБА_4 подарував, а ОСОБА_3 (відповідач) прийняв в дар належну ОСОБА_4 земельну ділянку для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, загальною площею 0,099 га, що розташована на території села Біла Білецької сільської ради Тернопільського району.

На вказаній земельній ділянці сторони по справі в період перебування в шлюбі побудували житловий будинок.

Тобто, сторони на праві спільної сумісної власності мають незавершений будівництвом житловий будинок по АДРЕСА_1 .

На підставі рішення апеляційного суду Тернопільської області від 16.05.2017, вирішено визнати будівельні матеріали, що використані для будівництва житлового будинку АДРЕСА_1 як незавершеного будівництва спільним майном подружжя та провести реальний поділ незавершеного будівництва будинку по АДРЕСА_1 , виділивши згідно першого варіанту розподілу судової будівельно-технічної експертизи від 14.07.2016.

Згідно з технічним паспортом від 16 липня 2018 року, виготовленим ФОП ОСОБА_5 на садибний (індивідуальний) житловий будинок по АДРЕСА_1 , вбачається, що замовником технічної інвентаризації є позивач ОСОБА_1 , рік побудови житлового будинку вказаний 2009.

Згідно висновку експерта за результатами проведеної земельно-технічної експертизи № 1712/19-22 від 26.02.2020 встановлено, що варіант розподілу земельної ділянки, кадастровий номер :02:001:1746, площею 0.0990 га для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель, що розташована по АДРЕСА_1 , відповідно до часток співвласників, відображений на Додатку № 2 із промірами поворотних точок ділянки. Загальні проміри між поворотними точками земельної ділянки вказані на Додатку № 1.

Однак, враховуючи те, що у даному висновку експерта не було враховано поземельну книгу на спірну земельну ділянку, а також, не враховано відстаней та ширини проходів та проїздів на земельній ділянці, судом було призначено додаткову земельно технічну експертизу № 1527/20-22 від 19.03.2021, за результатами проведення якої експертом запропоновано три варіанти розподілу земельної ділянки, кадастровий номер :02:001:1746, площею 0.0990 га для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель, що розташована по АДРЕСА_1 .

Якщо на земельній ділянці, яка є особистою приватною власністю одного із подружжя знаходиться будинок, будівля, споруда, що є спільною сумісною власністю подружжя, то у разі поділу будинку, будівлі, споруди між подружжям та виділу конкретної частини будинку, будівлі, споруди до особи, яка не мала права власності чи користування земельною ділянкою, переходить це право у розмірі частки права власності у спільному майні будинку, будівлі, споруди у відповідності до статті 120 ЗК України, статті 377 ЦК України.

Відповідно до частини першої статті 377 ЦК України до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача).

Частиною першою статті 120 ЗК України передбачено, що у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення.

Частиною четвертою статті 120 ЗК України визначено, що при переході права власності на будівлю та споруду до кількох осіб право на земельну ділянку визначається пропорційно часткам осіб у вартості будівлі та споруди, якщо інше не передбачено у договорі відчуження будівлі і споруди.

У постанові від 12 жовтня 2016 року № 6-2225цс16 Верховний Суд України дійшов висновку, що норма статті 120 ЗК України і статті 377 ЦК України закріплює загальний принцип цілісності об`єкта нерухомості із земельною ділянкою, на якій цей об`єкт розташований. За цією нормою, визначення правового режиму земельної ділянки перебуває у прямій залежності від права власності на будівлю та споруду та передбачається механізм роздільного правового регулювання нормами цивільного законодавства майнових відносин, що виникають при укладенні правочинів щодо набуття права власності на нерухомість, і правового регулювання нормами земельного й цивільного законодавства відносин при переході прав на земельну ділянку в разі набуття права власності на нерухомість.

При цьому, при застосуванні положень статті 120 ЗК України в поєднанні з нормою статті 125 ЗК України слід виходити з того, що у випадку переходу права власності на об`єкт нерухомості у встановленому законом порядку право власності на земельну ділянку в набувача нерухомості виникає одночасно з виникненням права власності на зведені на ній об`єкти. Це правило стосується й випадків, коли право на земельну ділянку не було зареєстроване одночасно з правом на нерухомість, однак земельна ділянка раніше набула ознак об`єкта права власності.

Крім того, пунктом «е» частини першої статті 141 ЗК України передбачено, що підставою припинення права користування земельною ділянкою є набуття іншою особою права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, які розташовані на земельній ділянці.

Таким чином, за загальним правилом, закріпленим у частині першій статті 120 ЗК України, особа, яка набула права власності на будівлю чи споруду, стає власником земельної ділянки на тих самих умовах, на яких вона належала попередньому власнику, якщо інше не передбачено в договорі відчуження нерухомості.

Посилання відповідача на те, що спірна земельна ділянка була набута ним на підставі договору дарування, а тому, вона є його особистою приватною власністю, і поділу між сторонами не підлягає, судом до уваги не береться, оскільки позивач ОСОБА_1 на підставі рішення апеляційного суду Тернопільської області від 16.05.2017 набула право власності в рівних частинах з відповідачем ОСОБА_3 на незавершений будівництвом спірний будинок, а тому, із урахуванням положень статті 120 ЗК України та статті 377 ЦК України, набула і право спільної сумісної власності на земельну ділянку, на якій розташований незавершений будівництвом будинок.

За вказаних обставин, враховуючи достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що в даному випадку мають місце порушення відповідачем майнових прав позивача, які підлягають захисту, шляхом поділу земельної ділянки, а саме, визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частини земельної ділянки, кадастровим номером :02:001:1746, для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, загальною площею 0,099 га, яка розташована по АДРЕСА_1 , виділивши ОСОБА_1 у власність 0,0408 га цієї земельної ділянки, згідно варіанту 1 поділу земельної ділянки висновку експерта за результатами проведення додаткової судової земельної-технічної експертизи у цивільній справі № 607/10632/19 від 19.03.2021 № 1527/20-22, яка позначена контуром синього кольору, обмежена замкненим контуром по точках А, Б, В, Г, Ґ, Д, Е, Є, Ж, З, И, І, Ї, Й, К, Л, М, Н, О, П, Р, С, Т, У.

Визнати за ОСОБА_3 право власності на 1/2 частини земельної ділянки, кадастровим номером :02:001:1746, для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, загальною площею 0,099 га, яка розташована по АДРЕСА_1 , виділивши ОСОБА_3 у власність 0,0408 га цієї земельної ділянки, згідно варіанту 1 поділу земельної ділянки висновку експерта за результатами проведення додаткової судової земельної-технічної експертизи у цивільній справі № 607/10632/19 від 19.03.2021 № 1527/20-22, яка позначена контуром коричневого кольору, обмежена замкненим контуром по точках А, Б, В, Г, Ґ, Д, Е, Є, Ж, З, И.

Залишити у спільному користуванні ОСОБА_1 та ОСОБА_3 частину земельної ділянки, кадастровим номером :02:001:1746, для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, загальною площею 0,099 га, яка розташована по АДРЕСА_1 , площею 0,0174 га, згідно варіанту 1 поділу земельної ділянки висновку експерта за результатами проведення додаткової судової земельної-технічної експертизи у цивільній справі № 607/10632/19 від 19.03.2021 № 1527/20-22, яка складається з двох земельних ділянок: площею 0,0141 га під житловим будинком для його обслуговування, обмежена замкнутим контуром по точках Е, Д, Ґ, (С), Р, П, О, Н, М, Л, К, Й, Ї, І (Є); 0,0033 га для проходу через існуючу хвіртку та доступ до септика через існуючі розсувні ворота, обмежена замкненим контуром про точках А, И, З!, З, Ж, Є, Е, Д, Ґ, Г, В, Б.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 2, 4, 5, 10 - 13, 76-82, 89, 141, 258-268, 273, 352-355 ЦПК України,

У Х В А Л И В :

Задовольнити позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про поділ земельної ділянки та визнання права власності на частину земельної ділянки.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частини земельної ділянки, кадастровим номером :02:001:1746, для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, загальною площею 0,099 га, яка розташована по АДРЕСА_1 , виділивши ОСОБА_1 у власність 0,0408 га цієї земельної ділянки, згідно варіанту 1 поділу земельної ділянки висновку експерта за результатами проведення додаткової судової земельної-технічної експертизи у цивільній справі № 607/10632/19 від 19.03.2021 № 1527/20-22, яка позначена контуром синього кольору, обмежена замкненим контуром по точках А, Б, В, Г, Ґ, Д, Е, Є, Ж, З, И, І, Ї, Й, К, Л, М, Н, О, П, Р, С, Т, У.

Визнати за ОСОБА_3 право власності на 1/2 частини земельної ділянки, кадастровим номером :02:001:1746, для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, загальною площею 0,099 га, яка розташована по АДРЕСА_1 , виділивши ОСОБА_3 у власність 0,0408 га цієї земельної ділянки, згідно варіанту 1 поділу земельної ділянки висновку експерта за результатами проведення додаткової судової земельної-технічної експертизи у цивільній справі № 607/10632/19 від 19.03.2021 № 1527/20-22, яка позначена контуром коричневого кольору, обмежена замкненим контуром по точках А, Б, В, Г, Ґ, Д, Е, Є, Ж, З, И.

Залишити у спільному користуванні ОСОБА_1 та ОСОБА_3 частину земельної ділянки, кадастровим номером :02:001:1746, для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, загальною площею 0,099 га, яка розташована по АДРЕСА_1 , площею 0,0174 га, згідно варіанту 1 поділу земельної ділянки висновку експерта за результатами проведення додаткової судової земельної-технічної експертизи у цивільній справі № 607/10632/19 від 19.03.2021 № 1527/20-22, яка складається з двох земельних ділянок: площею 0,0141 га під житловим будинком для його обслуговування, обмежена замкнутим контуром по точках Е, Д, Ґ, (С), Р, П, О, Н, М, Л, К, Й, Ї, І (Є); 0,0033 га для проходу через існуючу хвіртку та доступ до септика через існуючі розсувні ворота, обмежена замкненим контуром про точках А, И, З!, З, Ж, Є, Е, Д, Ґ, Г, В, Б.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційної скарги не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Тернопільського апеляційного суду або через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 Цивільного процесуального кодексу України.

Позивач: ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 .

Рішення суду складено та підписано 30 серпня 2021 року.

Головуючий суддяО. М. Вийванко