ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 2-3549/11
провадження № 6/753/348/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" квітня 2021 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді Цимбал І.К.

при секретарі - Римар М.М.

з участю сторін: представника заявника - ОСОБА_1

стягувача - ОСОБА_2

представника Дарницького ДВС м. Київ - Дем`янова Л.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві заяву адвоката Кириленко О.М. в інтересах ОСОБА_3 , про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

Суть питання, що вирішується ухвалою.

Заявник звернувся до суду із заявою про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, посилаючись на те, що на виконанні у державній виконавчій службі перебував виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 матеріальної та моральної шкоди. Під час виконання судового рішення, виконавчий лист було втрачено. На підставі подання державного виконавця, судом було видано дублікати виконавчого листа, які стягувачем були пред`явлені до виконання. В подальшому оригінал виконавчого листа віднайшовся і виконавче провадження здійснюється на підставі саме оригіналу виконавчого листа. Заявник вважає такі дії державної виконавчої служби незаконними, оскільки ухвалою суду встановлено, що оригінал виконавчого документу втрачено, у зв`язку з чим і було видано його дублікат, а тому виконавче провадження повинно здійснюватися на підставі останнього, у противному випадку буде мати місце подвійне стягнення, що є неприпустимим. Заявник зазначає, що фактично на даний час виконавче провадження здійснюється на підставі виконавчого документа, який втратив чинність, у зв`язку з видачою дубліката останнього. Враховуючи наведене, заявник зазначає, що видача виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката є підставою для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

В судовому засіданні заявник заяву підтримав з підстав наведених в останній. Стягувач та державний виконавець Дарницького РВДВС в м. Києві, просили відмовити у задоволенні заяви, посилаючись на відсутність порушення прав боржника.

Встановлені судом обставини.

03.08.2020 заявник звернувся до суду із заявою про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

04.08.2020 відповідно до ст. 33 ЦПК України, автоматизованою системою документообігу Дарницького районного суду м. Києва, було визначено головуючого суддю Мицик Ю.С.

05.08.2020 заява про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, ухвалою судді повернута заявнику без розгляду.

11.08.2020 заявник звернувся до суду із заявою про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

13.08.2020 відповідно до ст. 33 ЦПК України, автоматизованою системою документообігу Дарницького районного суду м. Києва, було визначено головуючого суддю Трусову Т.О.

05.11.2020 судом постановлена ухвала про часткове задоволення заяви.

24.11.2020 заявником подана апеляційна скарга.

22.12.2020 відповідно до ст. 33 ЦПК України, автоматизованою системою документообігу Київського апеляційного суду, було визначено колегію суддів у складі головуючого судді -доповідача Рубан С.М., суддів Заришняк Г.М., Мараєва Н.Є.

23.12.2020 Київським апеляційним судом постановлена ухвала про надання строку для усунення недоліків апеляційної скарги.

18.01.2021 Київським апеляційним судом відкрито апеляційне провадження по скарзі після усунення недоліків.

01.02.2021 Київським апеляційним судом призначено розгляд апеляційної скарги.

16.02.2021 Київським апеляційним судом ухвалена постанова про скасування ухвали суду першої інстанції від 05.11.2020, із направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду. Повний текст ухвали виготовлено 22.02.2021.

02.03.2021 справа надійшла до Дарницького районного суду м. Києва.

04.03.2021 відповідно до ст. 33 ЦПК України, автоматизованою системою документообігу Дарницького районного суду м. Києва, було визначено головуючого суддю Цимбал І.К., справа призначена до розгляду на 13.04.2021.

З матеріалів справи вбачається наступне.

30.09.2010 вироком Дарницького районного суду м. Києва ОСОБА_3 був засуджений до 5 (п`яти) років позбавлення волі за ч. 1 ст. 121 КК України (тяжкі тілесні ушкодження).

08.07.2011 рішенням Дарницького районного суду м. Києва на підставі встановленого вироком суду факту спричинення ОСОБА_3 тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_2 , на користь останнього з ОСОБА_3 була стягнута 2095 грн. матеріальна шкода та 100000 грн. моральна шкода.

02.06.2014 ОСОБА_3 звернувся до Дарницького районного суду м. Києва з апеляційною скаргою на рішення суду першої інстанції.

10.06.2014 справа разом із апеляційною надійшла до Апеляційного суду м. Києва.

13.06.2014 Апеляційний суд м. Києва поновив ОСОБА_3 строк на апеляційне оскарження.

23.06.2014 Апеляційний суд м. Києва призначив розгляд апеляційної скарги на 17.09.2014.

17.09.2014 ухвалою Апеляційного суду м. Києва рішення Дарницького районного суду м. Києва від 08.07.2011 залишено без змін.

02.09.2011 ОСОБА_2 отримав виконавчий лист, який як вбачається з пояснень державного виконавця Дарницького РВДВС м. Києва, наданих в судовому засіданні, було направлено за територіальністю по місту відбування покарання ОСОБА_3 , який в подальшому був повернуто, у зв`язку із умовно достроковим звільненням ОСОБА_3 22.04.2014.

02.12.2015 постановою державного виконавця ВДВС Дарницького РУЮ у м. Києві за заявою ОСОБА_2 було відкрито виконавче провадження про стягнення з ОСОБА_3 матеріальної та моральної шкоди, ВП № 49522970.

14.08.2017 державний виконавець Дарницького ВДВС ГТЮ у м. Києві звернувся до Дарницького районного суду м. Києва за поданням про видачу дублікату виконавчого листа про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 матеріальної та моральної шкоди, у зв`язку із втратою останнього, що було встановлено актом комісії Дарницького РВ ДВС м. Києва про втрату виконавчого документу від 08.08.2017, складеного на підставі доповідної записки державного виконавця Петренка М.О.

15.08.2017 відповідно до ст. 33 ЦПК України, автоматизованою системою документообігу Дарницького районного суду м. Києва, було визначено головуючого суддю Леонтюк Л.К.

16.08.2017 суддею надано строк для усунення недоліків подання державного виконавця, у зв`язку з несплатою судового збору.

21.09.2017 від державного виконавця Дарницького РВ ДВС м. Києва до суду надійшло клопотання про поновлення строку для усунення недоліків згідно ухвали від 16.08.2017, після їх усунення справа призначена на 05.10.2017.

05.10.2017 ухвалою Дарницького районного суду м. Києва подання державного виконавця Дарницького РВ ДВС м. Києва про видачу дублікату виконавчого листа задоволено.

11.10.2017 ОСОБА_2 отримав два виконавчі листи.

19.10.2017 за заявою ОСОБА_2 державним виконавцем Дарницького РВДВС ГТУЮ у м. Києві винесені постанови про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 2095 грн. матеріальної шкоди ВП № 54940656 та стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 100000 грн. моральної шкоди ВП № 54940114.

29.01.2018 державним виконавцем Дарницького РВДВС ГТУЮ у м. Києві постановою було об`єднано ВП № 49522970 відкрите 02.12.2015 за виконавчим листом від 02.09.2011; та ВП №54940656; ВП № 54940114 відкриті 19.10.2017 за дублікатами виконавчих листів від 11.10.2017 у зведене виконавче провадження № 55657420.

15.06.2020 начальником Дарницького РВДВС ГТУЮ у м. Києві було здійснено перевірку зведеного виконавчого провадження № 55657420, за результатами чого було винесено постанову якою визнано дії державного виконавця, в провадженні якого перебувало зведене виконавче провадження незаконними щодо відкриття окремих виконавчих проваджень за дублікатами виконавчих документів та встановлено, що оригінал виконавчого документа втрачений не був. Крім того, вказаною постановою скасовані постанови про відкриття виконавчих проваджень ВП №54940656; ВП № 54940114 відкриті 19.10.2017 на підставі дублікатів виконавчих документів.

Під час ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження, заявник - представник боржника, встановив, що має місце три виконавчі документи з одного і того самого питання, у зв`язку з чим 06.07.2020 звернувся до Дарницької РВ ДВС ГТУЮ у м. Києві із заявою про наявність грубого порушення вимог Закону України «Про виконавче провадження», оскільки стягнення відбувається за первинним виконавчим листом при наявності дублікатів, що є грубим порушенням закону, а тому просив винести постанову про закінчення ВП № 49522970, яке відкрито на підставі первинного виконавчого документу.

15.07.2020 Дарницький РВДВС ГТУЮ у м. Києві надав відповідь заявнику про відсутність підстав для закінчення ВП № 49522970, у зв`язку з чим заявник звернувся до суду з даною заявою.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України, суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини право на виконання рішення, яке виніс суд, є невід`ємною частиною «права на суд» та ефективний захист сторони у справі, а отже, і відновлення справедливості, передбачає зобов`язання адміністративних органів виконувати рішення (п. 40 рішення від 19.03.97 у справі «Горнсбі проти Греції»).

Згідно зі ст. 1 закону «Про виконавче провадження» виконавче провадження є завершальною стадією судового провадження.

З огляду на зазначене питання про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, є перешкодою для завершення судового провадження.

Необхідним для позитивного вирішення питання щодо визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, є порушення прав боржника видачею виконавчого листа чи його виконанням.

В силу ст. 431 ЦПК України, виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Згідно із Законом України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень державною виконавчою службою здійснюється на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом.

З наведених положень законодавства випливає, що підставою для виконання судових рішень є виконавчі листи.

Відповідно до ст. 432 ЦПК України виконавчий лист має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим Законом України «Про виконавче провадження». Суд, який видав виконавчий лист, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню, та стягнути на користь боржника безпідставно одержане стягувачем за виконавчим листом. Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Як випливає із змісту узагальнення судової практики Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами процесуальних питань, пов`язаних із виконанням судових рішень у цивільних справах» від 25.09.2015, наведені в статті 432 ЦПК України підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, можна поділити на дві групи: матеріально-правові та процесуально-правові.

До матеріальних підстав відносяться випадки відсутності обов`язку боржника через його припинення, добровільне виконання боржником чи іншою особою.

Процесуальними підставами для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, є обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема:

- видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню);

- коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню;

- видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі виконавчого листа;

- помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване;

- видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката;

- пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання.

Апогеєм судового захисту є фактичне виконання рішення суду, тому наведеними положеннями Основного Закону України встановлено обов`язковість до виконання судових рішень.

Виняток з цього правила становлять перелічені в статті 432 ЦПК України причини, якими може бути обумовлено невиконання рішення суду.

Таким чином, до підстав для невиконання рішення суду (визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню), відносяться випадки, коли немає матеріальної передумови для виконання рішення, тобто об`єктивно відсутній обов`язок боржника; або ж випадки видачі виконавчого документа, коли його не треба було видавати, тобто випадки помилкової видачі виконавчого листа; або випадки, коли після видачі виконавчого документа був змінений зміст рішення.

Заявник посилається на те, що виконавче провадження повинно здійснюватися на підставі виданих дублікатів виконавчого листа, оригінал якого судом було визнано втраченим, оскільки після їх видачі оригінал виконавчого документу втрачає силу. Отже,заявник зазначає, що первинний виконавчий лист підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню, оскільки видача виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката.

Суд з такими доводами погодитись не може, оскільки як зазначено вище, оригінал виконавчого листа перебував на виконанні і втрачений не був, а постанови про відкриття виконавчих проваджень на підставі виданих дублікатів були скасовані, виконавчі листи повернуті стягувачу, дії державного виконавця в провадженні якого перебувало виконавче провадження визнані незаконними. Після видачі дублікатів виконавчого листа інший виконавчий лист не видавався, а отже обставина на яку посилається заявник у даній заяві відсутня.

На даний час на виконанні в державній виконавчій службі перебуває один виконавчий лист від 02.09.2011, рішення суду з часу його ухвалення 2011 рік по даний час не виконано.

Ефективний доступ до суду включає право на те, щоб рішення суду було виконане без невиправданих затримок (параграф 66 рішення від 28.07.1999 «Іммобільяре Саффі проти Італії»).

У даній справі судом не встановлено будь - яких порушень прав та інтересів боржника.Виконавчий документ видано у той період, коли рішення набрало законної сили. Подальші питання щодо здійснення стягнення за даним виконавчим листом вирішувалися у порядку, визначеному Законом України «Про виконавче провадження». Судом вважає, що під час здійснення виконавчого провадження з боку державної виконавчої служби вбачається допущення формального підходу до виконання покладених обов`язків, що також визнано і самою службою, проте такі порушення жодним чином негативно не вплинули і не зможуть вплинути саме на права та обов`язки боржника, про що зокрема свідчить відсутність з боку останнього будь яких скарг на дії державного виконавця.

Серед основних засад судочинства в Україні, згідно з п.9 ч.3 ст.129 Конституції України, є «обов`язковість рішень суду».

Отже, у найвищому за юридичною силою законі закріплено конституційний принцип обов`язковості рішень судів, за ознакою територіальності - на всій території нашої держави.

Згідно ч. 1 ст. 18 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державних влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України - і за її межами.

Виконавче провадження -є квінтесенція процесу поновлення порушених прав, реалізація конституційного принципу обов`язковості виконання рішення суду.

Суд вважає, що у даному випадку вимоги заявника є ніщо інше як намагання в подальшому затягнути виконання судового рішення, яке боржником не виконується майже протягом 10 років на час розгляду даної заяви. Так, заявнику достеменно відомо, що на виконанні у державній виконавчій службі має місце один виконавчий документ і одне виконавче провадження, постанови про відкриття виконавчих проваджень на підставі дублікатів виконавчого документу були скасовані, а останні повернуті стягувачу. Проведеною службовою перевіркою керівником виконавчої служби встановлено, що первинний виконавчий документ втрачений не був і весь час перебував на виконанні, а тому було встановлено неправомірність дій державного виконавця щодо ініціювання питання про отримання дублікатів виконавчих документів та відкриття на їх підставі виконавчих проваджень. Суд вважає, що видача дублікатів виконавчого листа не звільняє боржника від обов`язку виконання судового рішення за первинним виконавчим документом, з урахуванням того, що дублікати виконавчих листів повернуті, а первинний виконавчий документ продовжує перебувати на виконанні протягом усього часу з моменту відкриття виконавчого провадження і за обставин наведених вище, навіть після видачі його дублікатів не втратив силу оригіналу, отже вимога про визнання його таким, що не підлягає виконанню направлена на невиправдане затягування виконання судового рішення.

Враховуючи зазначене, суд вважає, що наведені заявником обставини не підпадають під перелічені в цивільному процесуальному законі підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, тому в задоволенні заяви слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 354, 432 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні заяви адвоката Кириленко О.М. в інтересах ОСОБА_3 , про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , про відшкодування матеріальної та моральної шкоди - відмовити.

Апеляційна скарга може бути подана до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів через Дарницький районний суд м. Києва з дня складання повного тексту ухвали.

Повний текст виготовлено 15.04.2021.

Головуючий: