Справа № 368/55/21
Рішення

Іменем України

"15" квітня 2021 р. Кагарлицький районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Кириченка В.І.

при секретарі Марчук Н.М.

з участю представника позивача - адвоката Степаніщевої В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кагарлику позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Київській області, третя особа без самостійних вимог ОСОБА_2 , Кагарлицька міська рада, ПРИВАТНЕ ПІДПРИЄМСТВО «САД» про визнання недійсним наказу про надання дозволу на розробку проекту землеустрою, скасування державної реєстрації та зобов`язання видати наказ про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду та просив визнати недійсним та скасувати наказ Головного управління Держгеокадастру у Київській області від 17.05.2019 № 10-3053/15-19-сг про надання дозволу ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, розташованої на території Буртівської сільської ради Кагарлицького району Київської області, розміром 2,0000 га, із цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства.

Скасувати державну реєстрацію земельної ділянки з кадастровим номером :03:306:0040, що міститься у Державному земельному кадастрі України та яка знаходиться на території Буртівської сільської ради Кагарлицького району Київської області, розміром 2,0000 га, із цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства та зобов`язати Головне управління Держгеокадастру у Київській області () та видати позивачу наказ про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, розташованої на території Буртівської сільської ради Кагарлицького району Київської області, розміром 2,0000 га, із цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства, в порядку визначеному для набуття права на земельну ділянку за давністю користування (набувальна давність).

Мотивував заяву тим, що він зареєстрований та проживає по АДРЕСА_1 .

Згідно з записами земельно-шнурової книги, має в користуванні земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства, розміром 0,70 га, яка розташована за межами населеного пункту на території Буртівської сільської ради Кагарлицького району Київської області.

Дана земельна ділянка була передана позивачу в постійне користування, як члену колективного господарства тодішнім колгоспом «Перемога» та постійно знаходилась у безперервному користуванні позивача по теперішній час. Вказане підтверджується довідкою виконкому Буртівської сільської ради Кагарлицького району Київської області від 07.09.2020 № 400.

Маючи намір приватизувати вищевказану земельну ділянку, позивач усно звернувся до Буртівської сільської ради Кагарлицького району Київської області за роз`ясненнями щодо захисту його земельних прав та інтересів.

Отримавши у сільській раді відповідну консультацію щодо неможливості приватизації даної земельної ділянки через органи місцевого самоврядування, позивач звернувся до Головного управління Держгеокадастру у Київській області із заявою про надання позивачу дозволу на розроблення документації із землеустрою. Відповідачем було відмовлено, у зв`язку з чим, прийнято рішення у формі наказу ГУ Держгеокадастру у Київській області № 10-7012/15-20-сг від 05.05.2020 з підстав , що бажана до відведення земельна ділянка перебуває у власності третіх осіб.

З метою з`ясування відомостей про виникнення прав третіх осіб на дану земельну ділянку, Буртівською сільською радою Кагарлицького району Київської області, позивачу було видано викопіювання, з якого вбачається, що на належній позивачу земельній ділянці розміром 0,70 га, сформовані нові земельні ділянки з кадастровими номерами :03:306:0040/:03:306:0041.

Відповідно до витягу ДЗК № НВ - 020 від 27.10.2020, земельна ділянка площею 2.0000 га, для ведення особистого селянського господарства з кадастровим номером :03:306:0040, зареєстрована за ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 );

Відповідно до витягу ДЗК № НВ - 020 від 27.10.2020, земельна ділянка площею 2.0000 га, для ведення особистого селянського господарства з кадастровим номером :03:306:0041. зареєстрована за ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_2 ).

Право на спірну земельну ділянку виникло у позивача на підставі членства в колгоспі «Перемога» реорганізованого в 1993 році та перетвореного в Колективне сільськогосподарське підприємство «Агрофірма Перемога», що посвідчується трудовою книжкою позивача .

Вищезгадана земельна ділянка була закріплена за позивачем у відповідності до діючого на той час цивільного законодавства.

Зокрема, відповідно до абз. З ст. 60 Земельного кодексу УРСР в першій редакції від 18.12.1990, було визначено, що колгоспи, радгоспи, інші сільськогосподарські підприємства і організації відповідно до проектів внутрігосподарського землеустрою можуть закріплювати землю за окремими працівниками і орендними колективами.

Отже, відповідно до діючого на той час законодавства України, колгосп «Перемога» наділив позивачу у постійне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення з майна, що було віднесено до сфери колгоспного управління.

Станом на сьогоднішній день позивач вважає , що має першочергове право на набуття прав власності на вищезгадану земельну ділянку в порядку визначеному ст. 119 ЗК України, а саме, за набувальною давністю.

Згідно з ч. 1 ст. 119 ЗК України, визначено, що громадяни, які добросовісно, відкрито і безперервно користуються земельною ділянкою протягом 15 років, але не мають документів, які б свідчили про наявність у них прав на цю земельну ділянку, можуть звернутися до органу державної влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування з клопотанням про передачу її у власність або надання у користування. Розмір цієї земельної ділянки встановлюється у межах норм, визначених цим Кодексом.

Дана земельна ділянка знаходиться у володінні та користуванні позивача понад 25 років, що підтверджується листом Буртівської сільської ради Кагарлицького району Київської області № 168 від 17.09.2020, на запит адвоката Степаніщевої В. В.

Однак з вини відповідача конституційні права позивача на землю залишаються порушеними, у зв`язку з чим, постала необхідність у зверненні до суду.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник - адвокат Степаніщева В.В. дали пояснення , що позов підтримують та просили задоволити. Також позивач пояснив, що спірна земельна ділянка надана йому для огородництва в яру де розташовувалась захисна смуга а також ще 6 громадянам надано інші земельні ділянки і земля належала сільській раді але чомусь розпоряджалось земельною ділянкою правління колгоспу. Він отримав земельний пай із земель яка передавалась у колективну власність сільськогосподарському підприємству в розмірі 2,6 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва і здає в оренду агрофірмі. Осінню 2020 року він змолотив сою на спірній земельній ділянці.

Представник відповідача - Головного управління Держгеокадастру у Київській області в судове засідання не з`явився.

Третя особа: ОСОБА_2 в судовому засіданні проти позову заперечував, подав пояснення де зазначив, що позивач не надав до суду жодного доказу який би підтверджував обставину щодо його добросовісного, відкритого та безперервного користування земельною ділянкою. Належним та допустимим доказом в даному випадку є докази сплати земельного податку. Позивач стверджує, що обробляє вказану земельну ділянку по теперішній час, однак вказана земельна ділянка з 11.11.2019 року перебуває в оренді ПП «Сад». Земельна ділянка, якою ніби то користується позивач не визначена на місцевості, відсутні межові знаки.

Відповідно до п. 7 Положення про порядок ведення державного земельного кадастру (затвердженого постановою КМ України від 12 січня 1993 року № 15), до земельно-кадастрової документації належать кадастрові карти та плани (графічні ; цифрові), схеми, графіки, текстові та інші матеріали, які містять відомості про межі адміністративно-територіальних утворень, межі земельних ділянок власників землі і землекористувачів, у тому числі орендарів, правовий режим земель,що перебувають державній, колективній і приватній власності, їх кількість, якість, народногосподарську цінність та продуктивність по власниках землі і землекористувачах, населених пунктах, територіях сільських, селищних, міських, районних Рад народних депутатів, областях Республіці Крим та Україні в цілому.

Земельно-кадастрова документація включає книги реєстрації державних актів на право колективної, приватної власності на землю, право постійного користування землею, договорів на тимчасове користування землею, в тому числі на умовах оренди.

Земельно-кадастрова документація ведеться згідно з інструкцією веденню державного земельного кадастру, затверджуваною Держкомземом.

Згідно пункту 1.1.«Інструкції про порядок складання,видачі,реєстрації і зберігання державних актів на право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою та договорів оренди землі», затвердженої Наказом Державного Комітету України по земельних ресурсах 04 травня 1999 року №43, право власності на землю і право постійного користування землею посвідчується державним актом: - на право власності на земельну ділянку; - на право постійного користування земельною ділянкою.

Державні акти на право власності на землю видаються міськими, селищними, сільськими радами, районними, Київською і Севастопольською міськими державними адміністраціями. Якщо рішення було прийнято обласною адміністрацією, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, то видача державного акта здійснюється районною державною адміністрацією (п.3.2. Інструкції).

Аналізуючи вище наведене законодавство, ще одним належним доказом має бути державний акт на право власності на земельну ділянку, або на право постійного користування.

Згідно з ст.181 ЦК України до нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також об`єкти розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення.

Згідно з ч.1 ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Таким чином, ОСОБА_2 на цілком законних підставах є власником земельної ділянки площею 2,0000 га (кадастровий номер :03:306:0040), яка знаходиться на території Буртівської сільської ради.

Представник третьої особи: ПП «Сад» - директор Катеринич Н.С. подала пояснення щодо позову згідно якого, пояснила, що вказана земельна ділянка з 11.11.2019 року перебуває в оренді ПП «Сад» згідно договору №32 від 11.11.2019 року, від дати державної реєстрації іншого речового права номер запису 34186296, договір складено на строк 15 років, до 2034 року. Вказана земельна ділянка обробляється ПП «Сад» та за яку сплачуються податки, що підтверджується квитанціями про сплату податку за 2020 та 2021 роки.

Судом встановлено, що згідно запису в трудовій книжці колгоспника на ім`я позивача станом на 28.03.1992 року позивач працював в колгоспі « Перемога» який 5.03.1993 року реорганізовано в колективне сільськогосподарське підприємство агрофірма « Перемога».

Згідно довідки виконкому Буртівської сільської ради Кагарлицького району Київської області від 07.09.2020 року є запис в земельно-шнуровій книзі ( протокол №3 від 28.03.1992 року ) , що позивач має в користуванні земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства, розміром 0,70 га, яка розташована за межами населеного пункту на території Буртівської сільської ради Кагарлицького району Київської області і яка була виділена йому колгоспом « Перемога» і обробляється позивачем та використовується за цільовим призначенням по даний час за цільовим призначення без зазначення в довідці цільового призначення.

Позивач звернувся до Головного управління Держгеокадастру у Київській області із заявою про надання позивачу дозволу на розроблення документації із землеустрою. Відповідачем було відмовлено, у зв`язку з чим, прийнято рішення у формі наказу ГУ Держгеокадастру у Київській області № 10-7012/15-20-сг від 05.05.2020 з підстав , що бажана до відведення земельна ділянка орієнтовним розміром 0,7 га. для ведення особистого селянського господарства перебуває у власності третіх осіб і не зазначено конкретно цих осіб.

Наказом Головного управління Держгеокадастру у Київській області від 17.05.2019 № 10-3053/15-19-сг надано дозвіл ОСОБА_2 на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, розташованої на території Буртівської сільської ради Кагарлицького району Київської області, розміром 2,0000 га, із цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства.

Наказом Головного управління Держгеокадастру у Київській області від 2.09.2019 затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність. Надано ОСОБА_2 у власність земельну ділянку з кадастровим номером :03:306:0040 яка знаходиться на території Буртівської сільської ради Кагарлицького району Київської області, розміром 2,0000 га, із цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства. Право власності на вказану земельну ділянку зареєстровано державним нотаріусом 12.09.2019 року .

Земельна ділянка з 11.11.2019 року перебуває в оренді ПП «Сад» згідно договору №32 від 11.11.2019 року, від дати державної реєстрації іншого речового права номер запису 34186296, договір складено на строк 15 років, до 2034 року. Вказана земельна ділянка обробляється ПП «Сад» та за яку сплачуються податки, що підтверджується квитанціями про сплату податку за 2020 та 2021 роки.

Згідно з ч. 1 ст. 119 ЗК України, визначено, що громадяни, які добросовісно, відкрито і безперервно користуються земельною ділянкою протягом 15 років, але не мають документів, які б свідчили про наявність у них прав на цю земельну ділянку, можуть звернутися до органу державної влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування з клопотанням про передачу її у власність або надання у користування. Розмір цієї земельної ділянки встановлюється у межах норм, визначених цим Кодексом.

Відповідно до ст.6о ЗК України передбачено: Колгоспи, радгоспи та інші сільськогосподарські підприємства, установи і організації одержують землю в постійне володіння для ведення сільськогосподарського виробництва Зазначені підприємства, установи і організації можуть додатково орендувати або одержувати у тимчасове користування земельні ділянки.

Право колгоспів, радгоспів, інших сільськогосподарських підприємств, установ і організацій на землю зберігається при входженні їх до складу агропромислових об`єднань, комбінатів, агрофірм та інших формувань.

Колгоспи, радгоспи, інші сільськогосподарські підприємства і організації відповідно до проектів внутрігосподарського землеустрою можуть закріплювати землю за окремими працівниками і орендними колективами.

Відповідно до ст.59 ЗК України передбачено:

Кооперативам громадян за рішенням сільської, селищної, міської Ради народних депутатів надаються земельні ділянки для колективного городництва.

Громадянам, які не мають у володінні земельних ділянок для ведення селянського (фермерського) господарства, особистого підсобного господарства, садівництва, дачного будівництва, а також громадянам, які мають земельні ділянки менших розмірів, ніж встановлено для зазначених цілей цим Кодексом, можуть надаватися в користування земельні ділянки для індивідуального городництва.

Громадянам, які мають у власності худобу, надаються в користування земельні ділянки для сінокосіння і випасання худоби.

Для цілей, вказаних у частинах першій, другій і третій цієї статті, земельні ділянки надаються сільськими, селищними, міськими Радами народних депутатів із земель, що перебувають у віданні цих Рад, а також за погодженням з колгоспами, радгоспами, підприємствами, установами і організаціями із земель, що знаходяться у їх володінні або користуванні.

Розміри земельних ділянок, що надаються громадянам у користування, не повинні перевищувати: для городництва - 0,15 гектара, для сінокосіння і випасання худоби - 1 гектар.

Відповідно до ст.10 ЗУ « Про колективне сільськогосподарське підприємство» передбачено :

1. Землі підприємства належать йому на праві колективної власності.

Право підприємства на земельну ділянку посвідчується державним актом.

2. Право підприємства на земельну ділянку зберігається при входженні його до складу агропромислових об`єднань, комбінатів, агрофірм та інших формувань.

3. Право підприємства на земельну ділянку або її частину може бути припинено в порядку і на підставах, встановлених Земельним кодексом України ( 561-12 ).

4. Члену підприємства, який побажав вийти з його складу для організації селянського (фермерського) господарства, земельна ділянка надається із земель запасу, а в разі їх відсутності - із земель підприємства, придатних для сільськогосподарського виробництва, в частині, що припадає на одного члена колективу.

Відповідно до ст.6о ЗК України позивач не довів , що колгосп « Перемога» , відповідно до проектів внутрігосподарського землеустрою закріпив 0,70 га землі за працівником - позивачем по справі , так як не надав допустимого доказу проекту внутрішньогосподарського землеустрою з визначенням місця знаходження цієї земельної ділянки. Позивачем надано викопіювання за підписом голови села яке не є допустимим доказом місця розташування земельної ділянки якою користується позивач відносно місця розташування земельної ділянки ОСОБА_2 так як не зазначено з якої земельно технічної документації вчинено викопіювання копія якого здійснена неякісно і тому неможливо побачити межі вказаних земельних ділянок.

Акт про користування позивачем земельною ділянкою площею 0,70 га. від 14.04.2021 року та повідомлення Буртівської сільської ради адвокату від 17.09.2020 року не містять даних про місце розташування земельної ділянки якою користується позивач відносно місця розташування земельної ділянки ОСОБА_2 .

Відповідно до ст.10 ч.4 ЗУ « Про колективне сільськогосподарське підприємство» позивач не довів свого права на спірну ділянку у зв`язку з членством в колгоспі так як не посилався в обґрунтування позову, що виходив з колгоспу для організації селянського (фермерського) господарства з наданням йому земельної ділянки для цих цілей.

Статтею 14 Конституції України встановлено, що Земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами виключно відповідно до закону. Згідно з ст.14 Конституції України, ч. 1 ст. 119 ЗК України позивач не довів, що він добросовісно, відкрито і безперервно користується земельною ділянкою протягом 15 років яка є частиною земельної ділянки ОСОБА_4 . Також позивач не заявляв вимог в якості відповідача до ОСОБА_4 який має бути належним співвідповідачем.

Відповідно до ч. 2 ст. 152 ЗК України, власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Тому позивач не може вимагати усунень порушень його прав і в задоволенні позову відмовити повністю.

Керуючись ст. 14 Конституції України, ст.119 ч.1 ЗК України, ст.10 ч.4 ЗУ « Про колективне сільськогосподарське підприємство» , ст.ст. 12, 81, 89, 263-265 ЦПК України,суд,-

вирішив:

В задоволенні позову відмовити повністю.

Апеляційна скарга подається протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст. 273 ЦПК України.

Повний текст рішення складено 26.04.2021 року.

Суддя В.І. Кириченко