Справа № 564/578/21
Рядок статзвіту № 65
Костопільський районний суд Рівненської області в складі:
головуючої судді Грипіч Л. А.
з участю секретаря Пузирко В. В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Костопіль за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.
В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що йому на підставі Договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на праві приватної власності від 11.09.1972 року, зареєстрованого 27.09.1972 року за реєстром №1595, належить житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , в якому крім нього також зареєстрований його син, відповідач по справі. За місцем реєстрації відповідач не проживає понад двадцять років, адже виїхав на постійне місце проживання до Російської Федерації. Відповідач вказаним житловим приміщенням не користується, в утриманні житла участі не приймає, особистих речей в будинку немає і взагалі будинком не цікавиться. Зазначив, що відповідач у 2019 році будучи в Україні мав намір добровільно знятися з реєстрації у вказаному будинку, в зв`язку з чим залишив заяву від свого імені для відповідного органу. Однак, зробити це в позасудовому порядку не вдалося, адже його паспорт громадянина України на той час був вже недійсним. Просив суд визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням, оскільки факт реєстрації відповідача порушує його право на вільне розпорядження і користування майном, адже він несе значні витрати по оплаті комунальних послуг у відповідності до кількості зареєстрованих осіб у будинку та позбавлений можливості оформити субсидію для відшкодування витрат на оплату житлово - комунальних послуг.
Ухвалою Костопільського районного суду Рівненської області від 15.03.2021 року відкрито провадження у справі та вирішено розглянути справу за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін, які беруть участь у справі.
Відповідачу було надано 15-ти денний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження подати відзив на позов, однак відповідач не подав до суду відзив на позовну заяву, тому відповідно до ч.8 ст.178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, звернувся до суду з письмовою заявою про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся судом вчасно та належним чином, причини неявки суду невідомі.
Враховуючи згоду позивача на проведення заочного розгляду справи, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, заслухавши показання свідків, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає до задоволення.
Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.
Встановлено, що позивачу на підставі Договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на праві приватної власності від 11.09.1972 року, зареєстрованого 27.09.1972 року за реєстром №1595, належить житловий будинок з надвірними будівлями, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .
Відповідач ОСОБА_2 з 16.04.1997 року зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується копією будинкової книги, однак фактично за даною адресою не проживає.
Згідно ст.405 ЦК України при відсутності члена сім`ї власника житла без поважних причин понад один рік, він втрачає право на користування цим житлом та у відповідності до ст.72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.
Відповідно до ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї, за ними зберігається житлове приміщення протягом шести місяців.
В судовому засіданні встановлено, що відповідач фактично за місцем реєстрації не проживає понад двадцять років, вказаним житлом не користується, особистих речей в будинку немає, витрати по оплаті комунальних послуг не несе, участі в утриманні житла не приймає, оскільки виїхав на постійне місце проживання до Російської Федерації, знятися з реєстраційного обліку не може, так як немає громадянства України, що позбавляє позивача права повноцінно розпоряджатися своїм майном.
Факт не проживання відповідача ОСОБА_2 у вказаному будинку підтвердили допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , які повідомили суд, що відповідач ОСОБА_2 вже більше двадцяти років не проживає за місцем реєстрації, оскільки виїхав на постійне місце проживання до Російської Федерації та є громадянином Російської Федерації.
Суд не має підстав ставити під сумнів достовірність і правдивість фактів повідомлених свідками. Дані про їх заінтересованість в результаті розгляду справи відсутні.
Відповідно до ч. 2 ст. 107 ЖК України член сім`ї, який вибув на постійне проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення, втрачає право користування цим жилим приміщенням з дня вибуття.
Як зазначено в п.11 постанови Пленуму Верховного Суду від 12.04.1985 року №2 «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України», відповідно до ст.107 ЖК України наймач або член його сім`ї, який вибув на інше постійне місце проживання, втрачає право користування жилим приміщенням з дня вибуття.
Згідно ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.
Статтею 150 ЖК України передбачене право громадян, які мають у приватній власності будинок (частину) будинку, квартиру, користуватись ним (нею) для особистого проживання членів їх сімей і право розпоряджатись цією власністю на свій розсуд, дарувати, продавати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.
Відповідно до ст.391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження майном, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Вказані норми передбачають усунення будь-яких порушень права власності.
Позивач просив захистити його право, як власника будинку, шляхом визнання відповідача особою, що втратила право користування житловим приміщенням.
Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.
Аналізуючи зібрані у справі письмові докази в їх сукупності, встановлено, що відповідач ОСОБА_2 не проживає у вказаному житловому будинку понад встановлений законом строк збереження права користування житлом, доказів створення йому перешкод у користуванні житлом суду не надано. Відтак, суд дійшов висновку про необхідність визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим будинком за адресою: АДРЕСА_1 .
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 71, 72, 107, 150 ЖК України, ст. ст. 317, 391, 405 ЦК України, ст. ст. 10, 11, 12, 13, 229, 258, 265, 268, 279, 280 ЦПК України, суд -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити.
Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право користування житловим будинком з надвірними будівлями АДРЕСА_1 .
Заочне рішення може бути переглянуте Костопільським районний судом за письмовою заявою відповідача, шляхом подачі заяви про перегляд заочного рішення протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущенного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в апеляційному порядку до Рівненського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
ОСОБА_1 (житель АДРЕСА_1 , паспорт серії НОМЕР_1 , виданий 17.01.1997 року Костопільським РВ УМВС України в Рівненській області, ІПН: НОМЕР_2 .
ОСОБА_2 , (місце реєстрації АДРЕСА_1 ).
Повне рішення складено
СуддяЛ. А. Грипіч