УХВАЛА

31 серпня 2021 року

м. Київ

справа № 477/2717/19

провадження № 61-13646ск21

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду Бурлакова С. Ю. (суддя-доповідач), Коротуна В. М.,

Червинської М. Є.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Жовтневого районного суду Миколаївської області від 18 лютого 2020 року

та постанову Миколаївського апеляційного суду від 24 червня 2021 року у справі за позовом Воскресенської селищної ради Вітовського району Миколаївської області до ОСОБА_1 , третя особа - Вітовська районна державна адміністрація Миколаївської області, про стягнення недоотриманих доходів у вигляді орендної плати за використання земельної ділянки без правовстановлюючих документів,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2019 року Воскресенська селищна рада Вітовського району Миколаївської області звернулася до Жовтневого районного суду Миколаївської області з позовом до ОСОБА_2 , в якому просила стягнути з останнього 175 569,17 грн у рахунок відшкодування збитків, завданих використанням земельної ділянки без правовстановлюючих документів.

Рішенням Жовтневого районного суду Миколаївської області від 18 лютого

2020 року позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Воскресенської селищної ради Вітовського району Миколаївської області недоотриманий дохід у вигляді орендної плати за використання земельної ділянки без правовстановлюючих документів у розмірі 175 569,17 грн. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Постановою Миколаївського апеляційного суду від 24 червня 2021 року рішення суду першої інстанції змінено, та зменшено розмір недоотриманого доходу

за використання земельної ділянки, що підлягає стягненню з ОСОБА_1 ,

з 175 569,17 грн до 108 988,11 грн, та зменшено розмір судового збору

з 2 633,54 грн до 131,00 грн.

09 серпня 2021 року ОСОБА_1 надіслав засобами поштового зв`язку

до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Жовтневого районного суду Миколаївської області від 18 лютого 2020 року та постанову Миколаївського апеляційного суду від 24 червня 2021 року.

В касаційній скарзі ОСОБА_1 просить суд касаційної інстанції оскаржувані судові рішення скасувати.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справ між суддями

від 13 серпня 2021 року для розгляду справи визначено суддю-доповідача Бурлакова С. Ю.

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки скарга подана на судові рішення у малозначній справі, що не підлягають касаційному оскарженню.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах

з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, зазначених у цій же нормі ЦПК України.

Для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який вираховується станом на 01 січня календарного року, в якому подається скарга (пункт 1 частини шостої, частина дев`ята статті 19 ЦПК України).

Як убачається з матеріалів касаційного провадження, ціна позову в даній справі становить 175 569,17 грн, яка станом на 01 січня 2021 року не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2 270,00*100= 227 000,00 грн).

Отже зазначена справа є малозначною у силу вимог закону.

Правила, запроваджені законодавцем щодо обмеження права на касаційне оскарження, відповідають статті 129 Конституції України, згідно з якої одним

із основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Верховним Судом досліджено та взято до уваги ціну позову, предмет позову, складність справи, а також значення справи для сторін і суспільства

і не встановлено випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судове рішення у малозначній справі підлягає касаційному оскарженню.

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

З урахуванням вказаного, оскільки ОСОБА_1 подав касаційну скаргу

на судові рішення у малозначній справі, що не підлягають касаційному оскарженню, у відкритті касаційного провадження у справі необхідно відмовити.

З наведених обставин не потребує окремого розгляду питання дотримання особою, яка подала касаційну скаргу, вимог статей 390 та 392 ЦПК України,

та інші заявлені клопотання.

На підставі викладеного та керуючись статтею 129 Конституції України, статтями 19, 394 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Жовтневого районного суду Миколаївської області від 18 лютого 2020 року та постанову Миколаївського апеляційного суду від 24 червня 2021 року у справі за позовом Воскресенської селищної ради Вітовського району Миколаївської області до ОСОБА_1 , третя особа - Вітовська районна державна адміністрація Миколаївської області, про стягнення недоотриманих доходів у вигляді орендної плати за використання земельної ділянки без правовстановлюючих документів.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подавала касаційну скаргу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.

Судді: С. Ю. Бурлаков

В. М. Коротун

М. Є. Червинська