Справа № 946/2034/21
Провадження № 2/946/2173/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 серпня 2021 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області

в складі: головуючого - судді Пащенко Т.П.,

при секретарі - Топтигіній О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в загальному позовному провадженні в залі суду в м.Ізмаїлі цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «УКРДЕБТ ПЛЮС» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа - Ізмаїльський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) про звільнення з-під арешту нерухомого майна,-

ВСТАНОВИВ:

В березні 2021 року ТОВ «УКРДЕБТ ПЛЮС» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа - Ізмаїльський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) про звільнення з-під арешту нерухомого майна, посилаючись на те, що 04.12.2006 року між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_3 укладено договір про надання споживчого кредиту №0, відповідно до умов якого банк зобов`язався надати позичальнику кредитні кошти в іноземній валюті в сумі 25 000,00 доларів США, а позичальник зобов`язався прийняти, належним чином використовувати і повернути банку кредит (грошові кошти) та сплатити плату за кредит у порядку та на умовах, зазначених у договорі не пізніше 04.12.2021 року. З метою забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором 04.12.2006 року між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_3 укладено іпотечний договір, відповідно до якого іпотекодавець передав в іпотеку нерухоме майно - двокімнатну квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 . Іпотечний договір від 04.12.2006 року посвідчений приватним нотаріусом Ізмаїльського міського нотаріального округу Одеської області Єфименко М.Д. за реєстровим №5900. 08.12.2011 року ПАТ «УкрСиббанк» та ПАТ «Дельта Банк» уклали договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, за яким на користь останнього відбулося відступлення права вимоги, в тому числі, за кредитним договором №0 від 04.12.2006 року, укладеним між ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_3 15.11.2019 року між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «УКРДЕБТ ПЛЮС» укладено договір про відступлення прав вимоги №2083/К, відповідно до умов якого ТОВ «УКРДЕБТ ПЛЮС» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлись боржниками ПАТ «Дельта Банк», а також набуло статус Іпотекодержателя майна, яке виступає в якості забезпечення виконання зобов`язань. Отже, ТОВ «УКРДЕБТ ПЛЮС» отримало право грошової вимоги щодо ОСОБА_3 за кредитним договором №0 від 04.12.2006 року на загальну суму заборгованості в розмірі 1098872,33 грн. (залишком боргу), та набуло статусу Іпотекодержателя щодо майна, яке виступає в якості забезпечення виконання зобов`язань, а саме, кв. АДРЕСА_1 та належить ОСОБА_3 на праві приватної власності. Відтак, на сьогоднішній день ТОВ «УКРДЕБТ ПЛЮС» виступає іпотекодержателем зазначеного нерухомого майна. Заборгованість ОСОБА_3 за договором про надання споживчого кредиту №0 від 04.12.2006 року не погашена та складає 1 098 872,33 грн. З інформаційної довідки Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, ТОВ «УКРДЕБТ ПЛЮС» стало відомо, що на предмет іпотеки - кв. АДРЕСА_1 , накладено арешти постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження ВРП №44113358 від 21.07.2014 року та постановою про арешт майна боржника ВП №55844551 від 22.02.2018 року, виданих Ізмаїльським міськрайонним відділом державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса). Наявність зазначеного запису про арешт майна, яке виступає предметом іпотеки, порушує майнові права та інтереси ТОВ «УКРДЕБТ ПЛЮС» як іпотекодержателя. З огляду на зазначене, позивач просить суд звільнити з-під арешту нерухоме майно, належне на праві власності ОСОБА_3 , а саме, квартиру АДРЕСА_1 , реєстраційний номер майна 15074761, накладеного Ізмаїльським міськрайонним відділом державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) згідно постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження по виконавчим провадженням ВП №55844551 від 22.02.2018 року (реєстраційний номер обтяження 24961602), ВП №44113358 від 21.07.2014 року (реєстраційний номер обтяження 8121002), та стягнути з відповідачів на свою користь судовий збір у розмірі 2270,00 грн.

Представник позивача судове засідання не з`явився, сповіщений належним чином, представник позивача надав суду заяву, в якій підтримав позовні вимоги та наполягав на їх задоволенні, просив розглядати справу у його відсутність.

Відповідач ОСОБА_1 та його представник в судове засідання не з`явилися, повідомлені належним чином про час та місце розгляду справи, від представника ОСОБА_4 надійшла заява з проханням розглядати справу в його відсутність, залишив вирішення справи на розсуд суду.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, повідомлена належним чином про час та місце розгляду справи, надала суду заяву з проханням розглядати справу без її присутності, позов визнає у повному обсязі та наполягає на його задоволенні.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, заяв та клопотань по справі не надав.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши докази, представлені сторонами на виконання вимог ст.80 ЦПК України і які вони вважають достатніми для обґрунтування і заперечення заявлених вимог, з`ясувавши фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Статтями 1,2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно зі ст.ст.15,16 ЦК України, ст.4 ЦПК України кожна особа має право на захист своїх порушених, невизнаних або оспорюваних цивільних прав, свобод чи інтересів, у тому числі й у судовому порядку.

Способами захисту цивільних прав та інтересів, можуть зокрема бути: припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення та інші.

Статтями 546 та 575 ЦК України передбачено, що виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Окремим видом застави є іпотека.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про іпотеку», іпотекою є вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Згідно ст.51 Закону України «Про виконавче провадження» для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, стягнення на заставлене майно боржника може бути звернено у разі, якщо:

1) право застави виникло після ухвалення судом рішення про стягнення з боржника коштів;

2) вартість предмета застави перевищує розмір заборгованості боржника заставодержателю;

3) наявна письмова згода заставодержателя.

У разі якщо коштів, що надійшли від реалізації заставленого майна, недостатньо для задоволення вимог стягувача - заставодержателя за виконавчим документом, на підставі якого звернено стягнення на заставлене майно, виконавче провадження підлягає закінченню на підставі пункту 15 частини першої статті 39 цього Закону.

Про звернення стягнення на заставлене майно для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, виконавець повідомляє заставодержателю не пізніше наступного дня після накладення арешту на майно або коли йому стало відомо, що арештоване майно боржника перебуває в заставі.

Відповідно до ч. 1 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

У разі, якщо опис та арешт майна проводився державним виконавцем, скарга сторони виконавчого провадження розглядається в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК України. Інша особи, які є власниками (володільцями) майна і які вважають, що майно, на яке накладено арешт, належить їх, а не боржникові, можуть звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту, що передбачено Законом України «Про виконавче провадження».

Подібний висновок виклала Велика палата Верховного Суду у постанові від 05 травня 2020 року у справі №554/8004/16 (провадження №14-431цс19).

Також, у цій постанові Велика палата Верховного Суду дійшла висновку, що відповідачем у справах за позовами про звільнення майна з-під арешту є боржник або особа, в інтересах якої накладено арешт на майно у виконавчих провадженнях, оскільки задоволення такого позову може безпосередньо вплинути на права та законні інтереси сторін спірних правовідносин щодо такого майна.

З матеріалів справи вбачається, що 04.12.2006 року між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_3 укладено договір про надання споживчого кредиту №0, відповідно до умов якого банк зобов`язався надати позичальнику кредитні кошти в іноземній валюті в сумі 25 000,00 доларів США, а позичальник зобов`язався прийняти, належним чином використовувати і повернути банку кредит (грошові кошти) та сплатити плату за кредит у порядку та на умовах, зазначених у договорі, але в будь - якому випадку не пізніше 04.12.2021 року. (а.с. 5-9)

З метою забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором 04.12.2006 року між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_3 укладено іпотечний договір, відповідно до якого іпотекодавець передав в іпотеку нерухоме майно - двокімнатну квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 .(а.с. 14-16)

Іпотечний договір від 04.12.2006 року посвідчений приватним нотаріусом Ізмаїльського міського нотаріального округу Одеської області Єфименко М.Д. за реєстровим №5900. (а.с. 22 зворот)

15.11.2019 року між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «УКРДЕБТ ПЛЮС» укладено договір про відступлення прав вимоги №2083/К, відповідно до умов якого ТОВ «УКРДЕБТ ПЛЮС» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлись боржниками ПАТ «Дельта Банк», а також набуло статус Іпотекодержателя майна, яке виступає в якості забезпечення виконання зобов`язань. (а.с. 17-18)

Згідно виписки з додатку №1 до договору купівлі-продажу права вимоги №2083/К від 15.11.2019 року до ТОВ «УКРДЕБТ ПЛЮС» перейшло право грошової вимоги до ОСОБА_3 за кредитним договором №0 від 04.12.2006 року та іпотечним договором від 04.12.2006 року з додатками, додатковими договорами/угодами, договорами про внесення змін та доповнення до вказаного договору, тощо. (а.с. 19)

Отже, ТОВ «УКРДЕБТ ПЛЮС» отримало право грошової вимоги щодо ОСОБА_3 за кредитним договором №0 від 04.12.2006 року, та набуло статусу Іпотекодержателя щодо майна, яке виступає в якості забезпечення виконання зобов`язань, а саме, кв. АДРЕСА_1 та належить ОСОБА_3 на праві приватної власності.

Як вбачається з інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 16.02.2021 року за №244564326 наявні арешти на кв. АДРЕСА_1 та належить ОСОБА_3 , накладені постановами про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження ВРП №44113358 від 21.07.2014 року та про арешт майна боржника ВП №55844551 від 22.02.2018 року, виданих Ізмаїльським міськрайонним відділом державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса). (а.с. 20-22)

Згідно постанови головного державного виконавця Парапір А.Д. а.с. 23 від 21.07.2014 року накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1 та належить ОСОБА_3 на підставі ухвали Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 21.07.2014 року у справі №500/4401/14-ц, стягувач ОСОБА_1 (а.с. 23)

Як вбачається з постанови головного державного виконавця Парапір А.Д. а.с. 24 від 22.02.2018 року ВП 55844551 накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1 та належить ОСОБА_3 на підставі ухвали Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 05.12.2017 року у справі №500/3855/17, стягувач ОСОБА_2 .

На момент накладення арештів в 2014 році та 2018 році на квартиру АДРЕСА_1 та належить ОСОБА_3 на підставі ухвал Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області вона вже перебувала в іпотеці у АКІБ «УкрСиббанк».

Іпотекодержатель нерухомого майна, право якого зареєстроване в установленому законом порядку, має право на звернення з позовом про скасування заборони на нерухоме майно, якщо вважає, що такими діями порушені його права, що узгоджується з правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду від 16.05.2018 року у справі №338/1118/16-ц. Забороною відчуження нерухомого майна, на користь особи, що не є іпотекодержателем, порушується право іпотекодержателя в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки. Оскільки накладення арешту на майно має наслідком заборону відчуження арештованого майна, то ним порушується право іпотекодержателя в разі невиконання боржником забезпеченого заставою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки. Зі змісту наведених приписів Закону України «Про іпотеку» випливає, що в разі коли належним чином зареєстрована іпотека виникла раніше за накладення арешту для задоволення вимог стягувачів, відмінних від іпотекодержателя, суд має звільнити з-під арешту іпотечне майно. При цьому, відсутні підстави для відмови у звільненні з-під арешту зазначеного майна у зв`язку з відсутністю реального порушення боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання на момент пред`явлення відповідної вимоги; факт порушення основного зобов`язання, яке забезпечене іпотекою, виступає лише умовою реалізації гарантованих іпотекою прав іпотекодержателя і не пов`язується з його існуванням, а отже, й порушенням шляхом арешту та заборони відчуження предмета іпотеки. Такий правовий висновок було викладено у постанові Верховного Суду від 10.04.2018 року у справі №910/4772/17 від 31.10.2018 року у справі №923/1105/17, від 19.06.2019 року у справі №825/1764/16 від 17.10.2019 року у справі №822/1426/16, від 30.06.2021 року у справі №337/800/19.

Враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку про задоволення позову та скасування накладеного на підставі ухвал суду арешту на нерухоме майно, а саме квартиру АДРЕСА_1 належну на праві власності ОСОБА_3 .

У відповідності до вимог ст.141 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню понесені судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2270,00 грн., сплата яких підтверджена платіжним дорученням №3103 від 19.02.2021 року (а.с.1) в рівних частинах з кожного, а саме, по 757 грн.

Керуючись ст.ст.12,13,79-83,259,263-265, 354 ЦПК України, ст.ст. 317, 319, 391 ЦК України, ст.ст. 73, 74 Закону України «Про нотаріат», п.п.2,74,75,78 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою КМУ від 17.10.2013 року № 868, п.п.5.1. п.5 гл.15 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 20.02.2012 року № 296/5, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов товариства з обмеженою відповідальністю «УКРДЕБТ ПЛЮС», адреса місцезнаходження: 04073, м.Київ, просп. Степана Бандери, буд. 28-А, , до ОСОБА_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , ОСОБА_2 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_4 , ОСОБА_3 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , третя особа - Ізмаїльський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), адреса місцезнаходження: 68609, Одеська область, м.Ізмаїл, просп.Миру, буд.23, кімн.203, про звільнення з-під арешту нерухомого майна - задовольнити.

Звільнити з-під арешту нерухоме майно, належне на праві власності ОСОБА_3 , а саме, квартиру загальною площею 44,8 кв.м., житловою площею 27,00 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер майна 15074761, накладеного Ізмаїльським міськрайонним відділом державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) згідно постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження по виконавчим провадженням ВП №55844551 від 22.02.2018 року (реєстраційний номер обтяження 24961602), ВП №44113358 від 21.07.2014 року (реєстраційний номер обтяження 8121002).

Стягнути з ОСОБА_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , ОСОБА_2 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_4 , ОСОБА_3 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , на користь адреса місцезнаходження: 04073, м.Київ, просп. Степана Бандери, буд. 28-А, ЄДРПОУ НОМЕР_1 , судовий збір у розмірі 2270,00 (дві тисячі двісті сімдесят гривень) грн. по 757 (сімсот п`ятдесят сім) грн. з кожного.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області шляхом подачі в 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 30 днів з дня отримання копії цього рішення.

Повний текст рішення складено 27 серпня 2021 року.

Суддя: Т.П.Пащенко