УХВАЛА

"09" грудня 2021 р. м.Харків

Київський районний суд м. Харкова у складі:

головуючої судді Лисиченко С.М.,

за участю секретаря судового засідання- Кот Я.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Харкова цивільну справу за поданням головного державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби міста Харків Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції у місті Харкові Ботмана Павла Дмитровича про примусове проникнення до житла боржника, -

ВСТАНОВИВ:

До Київського районного суду м. Харкова надійшло подання державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби міста Харків Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції у місті Харкові Ботмана П.Д. про примусове проникнення до житла боржника ОСОБА_1 , а саме: квартири АДРЕСА_1 .

Подання обґрунтоване тим, що на примусовому виконанні у відділі перебуває виконавче провадження' № 63356850 з примусового виконання виконавчого листа № 629/777/19, виданого 14.08.2020 Лозівським міськрайонним судом Харківської області про зменшення розміру аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 з 1/4 частини на 1/6 з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 . Відповідно до розрахунку заборгованості по аліментам від 09.02.2021 станом на 01.02.2021 року борг зі сплати аліментів складає 96020 грн.

Державний виконавець зазначає, що в ході примусового виконання даного виконавчого провадження державним виконавцем надіслані запити до установ та організацій, уповноважених здійснювати реєстрацію прав власності на окремі види майна та доходи боржника. Разом з цим, згідно відповідей Пенсійного фонду України про осіб-боржників, які працюють за трудовими та цивільно-правовими договорами, про останнє місце роботи інформацію про боржника не знайдено. За інформаціями Пенсійного фонду України про осіб-боржників, які отримують пенсії інформацію про боржника не знайдено. Згідно інформацій Державної податкової служби України про наявні рахунки у боржників - юридичних осіб та/або фізичних осіб - підприємців, а також рахунки, відкриті боржником - юридичною особою через свої відокремлені підрозділи, боржник за вказаним у запиті податковим номером або серією (за наявності) та номером паспорта на обліку в органах ДФС не перебуває. Згідно відповідей Державної податкової служби України про джерела отримання доходів боржника - фізичної особи інформація щодо джерел отримання доходів в ДРФО відсутня. За інформаціями МВС дані про зареєстровані за боржником транспортні засоби відсутні. За інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта ( ОСОБА_4 ), за боржником право власності на об`єкти нерухомого майна не зареєстровано. 03.11.2021 державним виконавцем винесена постанова про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження.09.02.2021 державним виконавцем зроблено вихід за місцем проживання боржника, та складено акт державного виконавця зі змісту якого вбачається, що двері квартири, де проживає боржник зачинені. У Зв`язку з чим державним виконавцем внесено відомості про боржника до Єдиного реєстру боржників та винесені постанови: про арешт майна боржника; про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України; про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві полювання; про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами; про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та холодною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії; про арешт коштів боржника. Крім того, 24.09.2021державним виконавцем Ботманом П.Д. зроблено вихід за місцем проживання боржника, та складено акт державного виконавця зі змісту якого вбачається, що двері квартири, де проживає боржник зачинені.

З огляду на зазначене, те, що у боржника ОСОБА_4 відсутні рахунки у банківських установах, не має зареєстрованих транспортних засобів, пенсію не отримує, офіційного доходу не має, державний виконавець вважає, що існує необхідність у примусовому проникненні до житла боржника-фізичної особи, з метою проведення огляду, у разі необхідності примусово відкривати їх в установленому порядку із залученням працівників поліції, опечатувати такі приміщення, арештовувати, опечатувати та вилучати належне боржникові майно, яке там перебуває та на яке за відповідно до Закону України Про виконавче провадження можливо звернути стягнення.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями Київського районного суду м. Харкова від 08.12.2021 визначено головуючу суддю: Лисиченко С.М.

Відповідно до ч.2 ст. 439 ЦПК України суд розглядає подання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника негайно, але не пізніше наступного дня з дня його надходження до суду, без повідомлення (виклику сторін) та інших заінтересованих осіб за участю державного чи приватного виконавця.

Державний виконавець Київського відділу державної виконавчої служби міста Харків Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції у місті Харкові Ботмана П.Д. у судове засідання не з`явився, причини неявки суду не відомі.

Фіксація судового розгляду справи технічними засобами не проводилась згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає що дане подання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Умови і порядок виконання рішень судів у разі невиконання їх у добровільному порядку визначаються нормами спеціального закону, яким є Закон України «Про виконавче провадження».

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження», Виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно частини першої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець проводить перевірку майнового стану боржника у 10-денний строк з дня відкриття виконавчого провадження. У подальшому така перевірка проводиться виконавцем не рідше ніж один раз на два тижні - щодо виявлення рахунків боржника, не рідше ніж один раз на три місяці - щодо виявлення нерухомого та рухомого майна боржника та його майнових прав, отримання інформації про доходи боржника ( частина 8 статті 48 Закону України «Про виконавче провадження»).

Відповідно до частини першої статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело прав.

Виконання судового рішення є також сферою регулювання статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, так як виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції.

Як зазначено у статті 30 Конституції України, статті 311 ЦК України не допускається проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку інакше як за вмотивованим рішенням суду.

Гарантування кожному прав на повагу та недоторканність житла є не тільки конституційно-правовим обов`язком держави, а й дотриманням взятих Україною міжнародно-правових зобов`язань відповідно до положень Загальної декларації прав людини 1948 року, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Міжнародного пакту про громадянські та політичні права 1966 року. Зазначені міжнародні акти згідно з частиною першою статті 9 Конституції України є частиною національного законодавства України.

Відповідно до статті 12 Загальної декларації прав людини 1948 року, статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, пункту 1 статті 17 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права 1966 року ніхто не може зазнавати безпідставного посягання на недоторканність свого житла.

При здійсненні своїх прав і свобод кожна людина може зазнавати тільки таких обмежень, які встановлені законом виключно з метою забезпечення належного визнання і поваги до прав і свобод інших та забезпечення справедливих вимог моралі, громадського порядку і загального добробуту в демократичному суспільстві (пункт 2 статті 29 Загальної декларації прав людини 1948 року, стаття 18 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Конституційна гарантія недоторканності житла не поширюється на випадки, коли суспільні інтереси вимагають правомірного обмеження прав людини, зокрема для захисту прав і законних інтересів інших членів суспільства.

Отже, за змістом наведених норм національного та міжнародного законодавства, проникнення у житло чи іншого володіння боржника, як обмеження конституційного права особи на недоторканність житла, має виступати виключним засобом забезпечення примусового виконання судового рішення та бути виправданим.

Частиною першою статті 439 ЦПК України передбачено, що питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної особи або особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, щодо якої є виконавчий документ про її відібрання, при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням житла чи іншого володіння особи або судом, який ухвалив рішення за поданням державного виконавця, приватного виконавця.

Рішення суду про проникнення в житло боржника має бути вмотивоване. Це свідчить про те, що суду мають бути надані переконливі докази, які б свідчили про те, що державний виконавець (приватний виконавець) вичерпав всі можливості виконати рішення без примусового проникнення до житла чи іншого володіння боржника, проте це не дало результатів.

Юридично важливою обставиною при розгляді подання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника є не лише факт невиконання рішення та неможливість виконавця потрапити до приміщення боржника для проведення опису й арешту його майна, а саме перешкоджання виконавцю у вчиненні таких дій.

Зазначене узгоджується з висновком Верховного Суду у постанові від 12.03.2020 у справі № 757/41727/19-ц.

Частиною 3 статті 12 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Положення статті 13 ЦПК України закріплює принцип диспозитивної судового процесу, відповідно до якого суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи, учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмету спору на власний розсуд.

Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина 1 статті 76 ЦПК України). Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень (стаття 77 ЦПК України). Суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (стаття 78 ЦПК України).

Відповідно до частини 6 статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Частиною 1 статті 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Разом з цим, в порушення зазначених вимог цивільного процесуального закону, державним виконавцем до подання не доданого жодного доказу в обґрунтування своїх вимог, зокрема, доказів того, що :

-в провадженні Київського ВДВС м.Харкова Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції у місті Харкові перебуває виконавче провадження №63356850 з примусового виконання виконавчого листа №629/777/19 , виданого 14.08.2020 Лозівським міськрайонним судом Харківської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходу) , але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- боржнику ОСОБА_5 вручено постанову державного виконавця про відкриття виконавчого провадження та належним чином повідомлено про необхідність добровільного надання доступу до житла, яким він користується, а отже належних доказів ухилення боржника від виконання рішення суду та перешкоджанню ним у здійсненні виконавчих дій;

- відсутність у боржника доходу та майна;

- на час розгляду подання державного виконавця, боржник користується квартирою АДРЕСА_1 , а також доказів того, що зазначена квартира належить йому на праві власності.

З огляду на викладене, звернення до суду з поданням щодо примусового проникнення до житла боржника є передчасним.

Керуючись ст. 1, 10, 18, 48 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 258-260, 261, 439 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволені поданням головного державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби міста Харків Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції у місті Харкові Ботмана Павла Дмитровича про примусове проникнення до житла боржника.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повна ухвала не була вручена у день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть отримати за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua

Суддя - С.М. Лисиченко