Справа № 242/4471/21
Провадження № 6/242/198/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 серпня 2021 року м. Селидове

Селидівський міський суд Донецької області у складі головуючого судді Владимирської І.М., за участю секретаря судового засідання Гандзюк К.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Селидове подання заступника начальника Селидівського міського відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Петренко О. про надання дозволу на примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника юридичної особи,

заінтересовані особи: стягувач Селидовське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області, боржник Товариство з обмеженою відповідальністю «Збагачувальна фабрика №105»,-

ВСТАНОВИВ:

Заступник начальника Селидівського МВ ДВС Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) 30.08.2021 року звернувся до суду із поданням про надання дозволу на примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника юридичної особи. В обґрунтування якого зазначено, що на виконанні у державного виконавця Селидівського МВ ДВС Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) перебуває виконавчий лист № 200/9881/20-а від 05.03.2021 року, виданий Донецьким окружним адміністративним судом про стягнення з ТОВ «Збагачувальна фабрика № 105» на користь Селидовського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області суми боргу з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених на пільгових умовах за списком № 2 за період з вересня 2018 року по серпень 2020 року у розмірі 581477,37 грн. Згідно електронної відповіді МВС від 02.06.2021 року, боржник на праві власності має транспортні засоби. З метою перевірки майного стану та складання постанови про опис та арешт майна Селидівським міським відділом державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції(м.Харків), неодноразово здійснено виїзд за адресою: Донецька область, м.Селидове, смт.Цукурине, вул. Шахтна, 40, але увійти до боксів зі спеціальною технікою не було можливим, так як вони зачинені на замок, про що складені акти державного виконавця. Посилаючись на зазначені обставини, заявник просить суд надати дозвіл Селидівському міському відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції(м.Харків) на примусове проникнення до боксів за адресою: АДРЕСА_1 , в яких перебуває рухоме майно, яке оголошено у розшук та належить ТОВ «Збагачувальна фабрика № 105», , яке розташоване за адресою: Донецька область, м.Селидове, смт.Цукурине, вул. Шахтна, 40.

Заступник начальника Селидівського МВ ДВС Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) в судове засіданні не з`явилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала заяву, в якій просить розглянути подання у її відсутності.

Дослідивши обґрунтування подання приватного виконавця, з`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, суд встановив наступне.

Згідно ч.1 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до п.4 ч.3 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право за наявності вмотивованого рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи безперешкодно входити на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень боржника-фізичної особи, особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, проводити в них огляд, у разі потреби примусово відкривати їх в установленому порядку з залученням працівників поліції, вилучати належне боржникові майно, яке там перебуває та на яке згідно із законом можливо звернути стягнення.

Згідно частини 2 статті 30 Конституції України не допускається проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку інакше, як за вмотивованим рішенням суду. Однак, конституційна гарантія недоторканності житла не поширюється на випадки, коли суспільні інтереси вимагають правомірного обмеження прав людини, зокрема для захисту прав і законних інтересів інших членів суспільства.

Обмеження права особи на недоторканність житла , яке визначено в Конституції України і міжнародно-правових актах визнається легітимним втручанням держави в права людини з метою забезпечення загального блага.

Невід`ємною засадою виконавчого провадження відповідно до п.2 ч.1 ст.2 ЗУ «Про виконавче провадження» є обов`язковість виконання рішення суду, а згідност.18 вказаного закону виконавець зобов`язаний вживати передбачені цим законом заходи щодо примусового виконання рішення суду.

Відповідно до ст. 439 ЦПК України питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної особи або особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, щодо якої є виконавчий документ про її відібрання, при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням житла чи іншого володіння особи або судом, який ухвалив рішення за поданням державного виконавця, приватного виконавця.

Аналіз положень Закону України «Про виконавче провадження» та процесуальних норм дає підстави для висновку про законодавче збалансування прав як особи, що ініціює питання звернення з поданням до суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння, так і особи, щодо якої такі заходи застосовано.

При цьому, питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння вирішується не інакше як шляхом прийняття вмотивованої ухвали суду з додержанням принципу верховенства права. Судове рішення про надання дозволу на проникнення до житла чи іншого володіння боржника має бути вмотивованим, тобто суду мають бути надані переконливі докази того, що виконавець вичерпав всі можливості виконати рішення без примусового проникнення до майна, проте це не дало результатів.

Юридично важливою обставиною при розгляді подання виконавця про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника є не лише факт невиконання рішення та неможливість виконавця потрапити до приміщення боржника для виконання судового рішення, а саме перешкоджання виконавцю у вчиненні таких дій/постанова ВС від 12.03.2020 року справа №757/41727/19-ц/.

Окрім того, вирішуючи питання про надання дозволу на примусове проникнення до житла боржника суд повинен встановити, що боржник повідомлений про наявність виконавчого провадження, отримати повідомлення про необхідність бути присутнім при проведенні виконавчих дій та встановити обставини створення перешкод у проведенні виконавчих дій.

Отже, зі змісту вказаних правових норм вбачається, що державний виконавець може звернутися до суду з поданням про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника-фізичної особи у разі, якщо боржник чинить перешкоди його вільному доступу до цього житла чи іншого володіння.

До подання заступника начальника Селидівського міського відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) про надання дозволу на примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника юридичної особи, окрім довіреності нічого не надано.

Статтею 12 ЦПК України встановлено принцип змагальності сторін в цивільному процесі, який полягає в тому, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, прямо встановлених Законом. При цьому сторона самостійно несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Обов`язок доведення своєї позиції за допомогою належних та допустимих доказів міститься і в ст. 81 ЦПК України.

Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Докази подаються сторонами та іншими особами,які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За таких умов суд може приймати та покладати в основу рішення по справі лише ті обставини, які були доведені сторонами. При цьому сторона сама визначає обсяг та достатність доказів, що надає до суду, а витребування таких доказів судом самостійно без наявності передбачених законом підстав у чітко визначених випадках було б порушення принципу змагальності сторін в судовому процесі, що є неприпустимим.

Крім того, відповідно до ч.2 ст. 439 ЦПК України суд розглядає подання, зазначене в частині першій цієї статті, негайно, але не пізніше наступного дня з дня його надходження до суду, без повідомлення (виклику) сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного чи приватного виконавця.

Заявником не надано доказів перебування у державного виконавця Селидівського МВ ДВС Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) виконавчого листа № 200/9881/20-а від 05.03.2021 року, виданого Донецьким окружним адміністративним судом про стягнення з ТОВ «Збагачувальна фабрика № 105» на користь Селидовського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області суми боргу з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених на пільгових умовах за списком № 2 за період з вересня 2018 року по серпень 2020 року у розмірі 581477,37 грн.

У поданні заявник посилається на постанову про відкриття виконавчого провадження ВП 65575342; електронну відповідь МВС від 02.06.2021 року про належність боржнику на праві власності транспортних засобів, але доказів зазначеному не надав.

На підтвердження обставин, зазначених у поданні, заявником додано лише довіреність представника заявника.

Крім того, в матеріалах справи відсутні будь-які докази того, що боржник дійсно зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та про те, що боржник перешкоджав вільному доступу державного виконавця до свого приміщення. Окрім того, у матеріалах подання відсутні відомості про те, що боржнику було направлено повідомлення про дату проведення виконавчих дій та його обов`язок допустити державного виконавця для проведення виконавчих дій.

Матеріали подання взагалі не містять доказів щодо власника боксів, до яких просить надати дозвіл на проникнення заступник начальника Селидівського міського відділу державної виконавчої служби та не подано належного обґрунтування необхідності проведення виконавчих дій із проникненням до боксів.

Отже, незважаючи на стислі строки розгляду даної категорії справ, у судове засідання державний виконавець не з`явився, надав до суду заяву про розгляд подання за його відсутності, не скористався своїми процесуальними правами та обґрунтованість подання не довів.

На підставі викладеного, суд не вбачає підстав для задоволення подання про надання дозволу на примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника юридичної особи.

На підставі викладеного, керуючись ст. 442 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

У задоволенні подання заступника начальника Селидівського міського відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Петренко О. про надання дозволу на примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника юридичної особи - відмовити.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Донецького апеляційного суду через Селидівський міський суд Донецької області протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення, а після її функціонування, безпосередньо до Донецького апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту ухвали.

Суддя І.М.Владимирська