Справа № 496/5299/20
Провадження № 2/496/77/21
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 серпня 2021 року м. Біляївка

Біляївський районний суд Одеської області у складі:

головуючого - судді Горяєва І.М.,

за участю секретаря - Желяпової О.Ф.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в залі суду м. Біляївка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності на рухоме майно в порядку спадкування за законом, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про визнання права власності на рухоме майно в порядку спадкування за законом.

Позивач ОСОБА_1 у підготовче судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи (а.с. 166), причини його неявки суду не відомі.

У підготовче судове засідання представник позивача адвокат Мука А.О. не з`явився, але надіслав заяву про відкладення слухання справи, у зв`язку з розглядом апеляційної скарги прокурора на запобіжний захід у Київському апеляційному суді (а.с. 162-164).

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у підготовче судове засідання не з`явилися, хоча належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи (а.с. 165, 166), причини їх неявки суду не відомі.

Заяв про розгляд справи без участі позивача та без участі представника позивача на адресу суду не надходило.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою суду від 26.01.2021 року було відкрито провадження по вказаній справі, підготовче судове засідання було призначено на 24.02.2021 року.

У підготовчі судові засідання, які були призначені на 24.02.2021 року, 25.03.2021 року, 21.04.2021 року, 10.06.2021 року, 24.06.2021 року, 14.07.2021 року, 03.08.2021 року та 31.08.2021 року позивач та його представник не з`являлися, однак на адресу суд від представника позивача були надіслані заяви про відкладення слухання справи (а.с. 61, 65, 69, 77, 83, 159, 162).

Дослідивши надані представником позивача адвокатом Мука А.О. клопотання про відкладення судових засідань, суд вважає, що представником позивача не доведено поважність причин неявки його та позивача в судові засідання, оскільки не кожне клопотання про відкладення судових засідань підтверджене відповідними доказами поважності причин неявки в судове засідання.

Згідно з ч. 1 ст. 44 ЦПК України, - особи, учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

На підставі ч. 3 ст. 131 ЦПК України, - учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.

Статтею 10 ЦПК України, ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" встановлено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини, як джерела права.

Слід звернути увагу, що Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить з того, що положення п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, гарантує кожному право подати до суду будь-який позов, що стосується його цивільних прав і обов`язків. Проте право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Європейський суд з прав людини дотримується позиції, що проявляти ініціативу щодо своєчасного розгляду справи повинен саме позивач.

Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Крім того, як наголошує в своїх рішеннях Європейський суд, позивач як сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі "Смірнова проти України").

Аналізуючи наведену практику, суд розцінює вищевказані дії представника позивача, як зловживання процесуальними правами та затягування розгляду справи.

Також суд звертає увагу на те, що позивач ОСОБА_1 взагалі жодного разу за період слухання справи з 24.02.2021 року по 31.08.2021 року не з`явився в судові засідання, заяви про розгляд справи без його участі до суду не надав.

Відповідно до ч. 5 ст. 223 ЦПК України, - у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

На підставі вимог п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України, - суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Крім того, процесуальний закон не вказує на необхідність врахування судом поважності причин повторної неявки позивача до суду. Такі положення процесуального закону пов`язані із принципом диспозитивності цивільного судочинства, у відповідності до змісту якого особа, яка бере участь у справі, самостійно розпоряджається наданими їй законом процесуальними правами.

Зазначені наслідки настають незалежно від причин повторної неявки, які можуть бути поважними.

Таким чином, навіть маючи докази поважності причин неявки позивача, суд повинен залишати позовну заяву без розгляду. Зазначена норма дисциплінує позивача, як ініціатора судового розгляду, стимулює його належно користуватися своїми правами та не затягувати розгляд справи. Такі висновки щодо застосування норм права викладені в постанові Верховного Суду від 22.05.2019 року у справі № 310/12817/13, які відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України суд враховує при виборі правової норми, що підлягає до застосування до спірних правовідносин.

Суд прийшов до переконання, що зважаючи на вказані норми закону та їх роз`яснення слід вважати, що суд, при першій неявці позивача, позбавлений можливості розгляду справи за відсутності позивача (його представника) у судовому засіданні у випадку належного повідомлення позивача про час та місце судового розгляду та за відсутності його заяви про розгляд справи у його відсутності, натомість в змозі відкласти розгляд справи. При повторній же неявці позивача (його представника) у випадку належного повідомлення про час та місце судового розгляду та за відсутності заяви про розгляд справи у відсутності позивача, суд позбавлений можливості розгляду справи, відкладення розгляду, незважаючи на причини неявки та зобов`язаний залишити позовну заяву без розгляду.

Наслідки, передбачені ч. 5 ст. 223 ЦПК України та п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України, застосовуються судом в усіх випадках повторної неявки позивача до суду, незалежно від поважності причин його відсутності.

Такий наслідок неявки позивача є імперативним, тобто застосовується в усіх випадках повторної неявки, незалежно від того чи є можливість вирішити спір по суті.

Вивчивши матеріали справи, суд визнає, що позивач та його представник повторно не з`явилися до суду, а тому суд вважає за необхідне залишити позовну заяву без розгляду у зв`язку з повторною неявкою в судове засідання належним чином повідомленого позивача та його представника.

Залишення заяви без розгляду не позбавляє особу права повторного звернення до суду за захистом своїх прав у загальному порядку згідно ч. 2 ст. 257 ЦПК України.

Згідно п.п. 4 п. 1 ч.1 ст. 7 Закону України «Про судовий здір» судовий збір поверненню не підлягає.

Керуючись ч. 3 ст. 131, ч. 5 ст. 223, п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності на рухоме майно в порядку спадкування за законом - залишити без розгляду.

Роз`яснити позивачу його право на повторне звернення до суду після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через суд першої інстанції протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя Горяєв І.М.