рішення

ІМЕНЕМ УКрАЇНи

(заочне)

Справа № 495/6496/21

Номер провадження 2/495/2450/2021

08 листопада 2021 рокум. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючого-одноособово судді Анісімової Н.Д.,

при секретарі судового засідання Красовської А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в м. Білгород-Дністровському цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт капітал», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог приватний нотаріус Обухівського районного округу Головкіна Яна Вікторівна, приватний виконавець округу Одеської області Шевченко Тетяни Сергіївни про скасування виконавчого напису про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, -

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст та обґрунтування позовних вимог.

10.08.2021 року позивач звернувся до суду із вказаним позовом у якому просить суд визнати виконавчий напис від 23 березня 2021 року, зареєстрований в реєстрі за №34305, вчинений приватним нотаріусом Обухівського районного округу Головкіною Я.В., таким, що не підлягає виконанню.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що за місцем проходження служби він дізнався, що відкрито виконавче провадження №65837546, та з 03.08.2021 року згідно постанови приватного виконавця округу Одеської області Шевченко Тетяни Сергіївни про стягнення на заробітку плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 20.07.2021 року у виконавчому провадженні №65837546 стягується відповідний відсоток з грошового забезпечення військовослужбовця ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт капітал»

Позивач вважає, що приватний нотаріус Обухівського районного округу Головкіна Яна Вікторівна не перевірила безспірність вимог ТОВ «Вердикт капітал», чим порушила вимоги ч. 1 ст. 88 Закону України «Про нотаріат», оскільки повідомлення про вручення вимоги про усунення порушень, направленого відповідачем на ім`я позивача підтверджено не було, що виключає безспірність вимог. Крім того, позивач взагалі не був обізнаний про існування будь-якого рішення про стягнення з нього заборгованості.

У зв`язку з наведеним позивачка вимушена звернутися з позовом до суду.

Процесуальні дії.

Ухвалою суду від 11 серпня 2021 року було відкрито провадження по вищезазначеній справі в порядку загального позовного провадження та призначено попереднє судове засідання.

Ухвалою судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 16 серпня 2021 року заява позивача про забезпечення позову задоволена шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису №34305 виданим 23.03.2021 вчиненого приватним Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Яною Вікторівною.

Ухвалою судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 13.10.2021 року підготовче провадження закрито та справа призначена до розгляду по суті.

Позивач в судове засідання не з`явився, 13.10.21 року від представника позивача - Івахова В.В. на адресу суду надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності позивача та його представника.

Представник ТОВ «Вердикт капітал» у судове засідання не з`явився, повідомлявся, причини неявки суду не відомі.

Приватний нотаріус Обухівського районного округу Головкіна Я.В. у судове засідання не з`явилася, повідомлялася, причини неявки суду не відомі.

Приватний виконавець округу Одеської області Шевченко Т.В. у судове засідання не з`явилася, повідомлялася, причини неявки суду не відомі.

У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

У відповідності до положень статті 279 ЦПК України, розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. Підготовче засідання при розгляді справи у порядку спрощеного провадження не проводиться.

Як визначено частиною четвертою статті 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).

Враховуючи, що відповідач, належно повідомлений про дату, час і місце судового розгляду, не прибув на виклики у судові засідання, про причини неявки суду не повідомив; правом подачі відзиву не скористався; позивачка не заперечує проти заочного розгляду справи, суд ухвалив розгляд справи здійснювати у заочному порядку на підставі наявних у ній доказів.

Згідно з ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню із наступних підстав.

Фактичні обставини справи.

Вивчивши матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, проаналізувавши положення чинного законодавства, суд дійшов наступного.

Під час розгляду справи встановлено, що 23 березня 2021 року приватним нотаріусом Обухівського районного округу Головкіною Я.В. вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №34305, про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт капітал» заборгованості за кредитним договором 005-15305-251212 від 25 грудня 2013 року в загальній сумі 26204,06 грн.

Постановою приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Шевченко Т.В. від 30.06.2021 року у виконавчому провадженні ВП №65837546 накладено арешт на грошові кошти боржника ОСОБА_1 .

Постановою приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Шевченко Т.В. від 20.07.2021 року у виконавчому провадженні ВП №65837546 звернено стягнення на доходи боржника ОСОБА_1 .

Підставою стягнення став виконавчий напис від 23 березня 2021 року, зареєстрований в реєстрі за №34305, про стягнення заборгованості за кредитним договором 005-15305-251212 від 25 грудня 2013 року укладеним між ПАТ «Дельта Банк» та ОСОБА_1 , право вимоги за яким перейшло до ТОВ «Вердикт капітал».

Позивач зазначає, що про існування виконавчого напису приватного нотаріуса Обухівського районного округу Головкіної Я.В., дізнався лише після того, як з його грошового забезпечення військовослужбовця почали стягуватися кошти.

Позиція суду та оцінка аргументів сторін.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи.

Відповідно до ст. 81 КПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Під час розгляду справи судом витребували докази, а саме у приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округа Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіної Яни Вікторівни, Київського обласного державного нотаріального архіву (вулиця Жовтнева, будинок 34, м. Ірпінь, Київська область, Україна, 08200, ) завірені належним чином матеріли нотаріальної справи щодо вчинення виконавчого напису за реєстровим номером № 34305 від 23.03.2021 р., з метою повного та всебічного розгляду справи.

Витребувані докази не надходили на адресу суду та до суд не надходило повідомлення про причини неможливості подання доказів, у зв`язку із чим суд розглядає справу на підставі наявних в ній матеріалів та доказів.

Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону України "Про нотаріат" та Глава 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій.

Відповідно до ст.18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку встановлених законом.

Згідно п.19 ст.34 Закону України "Про нотаріат", виконавчий напис є нотаріальною дією, що вчиняють нотаріуси.

Згідно ст.87 Закону України "Про нотаріат" для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Нормою ст.88 Закону України "Про нотаріат" визначено умови вчинення виконавчих написів, відповідно до приписів якої нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу II Порядку).

Відповідно до підпункту 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу II Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.

У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу II Порядку). Вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу (підпункт 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу II Порядку).

Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу II Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженимпостановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року N 1172 (далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України "Про нотаріат" та Порядку вчинення нотаріальних дій.

При цьому ст.50 Закону України "Про нотаріат" передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.

Відповідно до п. п. 1.1, 3.1, 3.2, 3.3, 3.4, 3.5 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженогонаказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року за N 296/5, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженимпостановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 N 1172. Якщо для вимоги, за якою вчиняється виконавчий напис, законом установлено інший строк давності, виконавчий напис вчиняється у межах цього строку. Строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженомупостановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 N 1172.

Таким чином, в обов`язок нотаріуса входить перевірка безспірності боргу у боржника після надання стягувачем документів, що встановлюють прострочення зобов`язання. При наявності заперечень боржника нотаріус повинен оцінити його аргументи на предмет наявності ознаки безспірності відносно вимог заставодержателя. За відсутності ознаки безспірності нотаріус повинен був відмовити в здійсненні виконавчого напису.

Як роз`яснено у п.13 Постанови Пленуму Верховного Суду України N 2 від 31.01.1992 року "Про судову практику в справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову в їх вчиненні", при вирішенні справ пов`язаних з оскарженням відмови у видачі виконавчого напису або його видачею, судам слід мати на увазі, що відповідно до Закону України "Про нотаріат" виконавчий напис може бути вчинено нотаріусом і за умови, що наявність безспірної заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем підтверджується відповідними документами.

Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України "Про нотаріат"). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Захист прав боржника в процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається в спосіб, передбачений підпунктом 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу II Порядку, - шляхом надіслання іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Натомість нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності.

Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за поданими стягувачем документами, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі факт подання стягувачем відповідних документів нотаріусу не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15,16,18 ЦК України, статей 50,87,88 Закону України "Про нотаріат" захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного.

Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.

В матеріалах справи відсутні будь-які відомості щодо заборгованості ОСОБА_1 , а саме кредитного договору, на підставі якого проводиться стягнення, виписки по рахунку боржника, детального розрахунку заборгованості та інших доказів які б підвереджували наявну заборгованість, що не дає можливість встановити факт реальної заборгованості у ОСОБА_1 перед ТОВ «Вердикт Капітал», як правонаступника ПАТ «Дельта Банк».

Як роз`яснено у п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України N 2 від 31.01.1992 року "Про судову практику в справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову в їх вчиненні", при вирішенні справ пов`язаних з оскарженням відмови у видачі виконавчого напису або його видачею, судам слід мати на увазі, що відповідно до Закону України "Про нотаріат" виконавчий напис може бути вчинено нотаріусом і за умови, що наявність безспірної заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем підтверджується відповідними документами.

Відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.

Основними умовами вчинення нотаріусом виконавчого напису є подання документів, які встановлюють заборгованість боржника перед кредитором, підтверджують безспірність вимоги та подачі вимоги в межах строку позовної давності у три роки та у межах річного строку щодо вимоги про стягнення неустойки.

Ознакою безспірності вимоги є відсутність заперечень боржника щодо заборгованості та її розрахунку, а також відсутності будь-яких суперечностей у поданих документах. На підтвердження заборгованості нотаріусу мають бути подані документи, що свідчать про визнання боржником вимог кредитора. Тобто, нотаріус повинен упевнитися в розумінні боржником пред`явлених для нього вимог і визнання їх. Документом, що підтверджує такий факт, є отримання боржником вимоги стягувача з підписом боржника про його отримання.

Однак, до суду відповідачем не було надано копії письмової вимоги до позивача про погашення заборгованості, до того ж, позивача не було повідомлено про відступлення прав вимоги ПАТ «ДЕЛЬТА БАНК» за кредитним договором до ТОВ «Вердикт Капітал».

Таким чином, суд приходить до висновку, що внаслідок вчинення оспорюваного виконавчого напису не забезпечено справедливий баланс інтересами позивача та суспільства, що не відповідає нормі, викладеній у першому реченні частини 1статті 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Отже, позивачем ОСОБА_1 доведено невідповідність спірного виконавчого напису вимогам ст.ст.87,88 Закону України "Про нотаріат", тому він підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (пункт 23 рішення ЄСПЛ від 18 липня 2006 року у справі "Проніна проти України").

З огляду на вищевикладене, суд дав вичерпну відповідь на всі питання, що входять до предмету доказування у даній справі та виникають при кваліфікації спірних відносин як матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах.

З врахуванням наведеного, норм матеріального права та прецедентної практики Європейського суду з прав людини суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 є обґрунтованими.

Висновки за результатами розгляду справи

Отже, на думку суду, у даному випадку, нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконався належним чином у безспірності заборгованості, що підлягають стягненню за виконавчим написом, чим порушив норми Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Щодо судових витрат

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать зокрема витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до п. 13 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», звільняються від судового збору учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності, Герої України - у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав

Позивач звільнений від сплати судового збору відповідно до вимог ст.5 Закону України «Про судовий збір» як учасник бойових дій, а тому суд вважає за доцільне, у зв`язку із задоволенням позовних вимог відповідно до ст.141 ЦПК України стягнути з відповідача судовий збір у розмірі 908,00 грн. в дохід держави.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 77, 79, 84, 180, 181, 182, 183, 191 Сімейного Кодексу України, ст.ст.. 1, 2, 5, 11, 49, 76-80, 81, 141, 241, 247, 258, 263-265, 273, 280-281,354 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт капітал», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог приватний нотаріус Обухівського районного округу Головкіна Яна Вікторівна, приватний виконавець округу Одеської області Шевченко Тетяни Сергіївни про скасування виконавчого напису про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню - задовольнити.

Визнати виконавчий напис від 23 березня 2021 року, зареєстрований в реєстрі за №34305, вчинений приватним нотаріусом Обухівського районного округу Головкіною Яною Вікторівною таким, що не підлягає виконанню.

Стягнути з відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт капітал» (, Україна, 04053, місто Київ, ВУЛИЦЯ КУДРЯВСЬКИЙ УЗВІЗ, будинок 5-Б) на користь держави судовий збір у розмірі 908, 00 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення суду набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя Н.Д. Анісімова