Справа № 710/1260/21
Провадження № 2-з/710/26/21
УХВАЛА

31.08.2021 м. Шпола

Суддя Шполянського районного суду Черкаської області Симоненко О.В., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Трайгон Фармінг Харків» про забезпечення позову,

ВСТАНОВИВ

До Шполянського районного суду Черкаської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Трайгон Фармінг Харків» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача державний реєстратор Матусівської сільської ради Шполянського району Черкаської області Степова Таїсія Борисівна про визнання недійсною угоди про розірвання договору оренди землі № б/н від 04.12.2020 року (земельної ділянки з кадастровим номером :05:001:0501) та скасування рішення про державну реєстрацію припинення речового права.

Разом із вказаною позовною заявою Товариство з обмеженою відповідальністю «Трайгон Фармінг Харків» подало заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на земельну ділянку з кадастровим номером :05:001:0501, загальною площею 1,6121 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 57, яка знаходиться на території Лип`янської сільської ради Шполянського (наразі, у зв`язку з укрупненням районів, Звенигородського) району Черкаської області поза межами населених пунктів, що перебуває у власності ОСОБА_1 та накладення заборони ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) та будь-яким іншим особам, окрім ТОВ «Трайгон Фармінг Харків» () та/або уповноваженим ним особам, до набрання законної сили судовим рішенням у даній справі вчиняти будь-які дії, спрямовані на обробіток землі, в тому числі збір урожаю на земельній ділянці з кадастровим номером :05:001:0501, загальною площею 1,6121 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 57, яка знаходиться на території Лип`янської сільської ради Шполянського (наразі, у зв`язку з укрупненням районів, Звенигородського) району Черкаської області поза межами населених пунктів, що перебуває у власності ОСОБА_1 .

В обґрунтування заяви зазначено, що між позивачем та ОСОБА_1 04.12.2020 року укладений договір оренди спірної земельної ділянки, строк дії якого закінчується в 2028 році. Разом з тим, відповідачем-2 незаконно, з перевищенням повноважень, без наступного схвалення відповідного правочину ТОВ «Трайгон Фармінг Харків» як особи, яку ОСОБА_2 представляв, укладено відповідну угоду про розірвання вказаного договору оренди землі на земельну ділянку з кадастровим номером :05:001:0501.

У позивача наявні обґрунтовані підстави вважати, що відповідачами, як подружжям, будуть вчинятися наступні дії щодо розпорядження земельною ділянкою, зокрема, передачі цієї земельної ділянки в оренду третім особам, що стане наслідком позбавлення можливості позивача здійснювати свою діяльність на цій земельній ділянці на законних підставах та отримувати прибуток, що пояснює необхідність накладення арешту на земельну ділянку.

Дії відповідачів щодо незаконного розірвання договору оренди землі є очевидно протиправними та направлені на позбавлення можливості позивача здійснювати свою діяльність на цій земельній ділянці. В позивача також існують обґрунтовані побоювання, що відповідачами та/або іншими особами будуть вчинятися дії щодо привласнення урожаю, який росте на земельній ділянці з кадастровим номером :05:001:0501, що призведе до незаконного позбавлення права власності позивача, що пояснює необхідність заборони збору врожаю.

Можливість розпорядження відповідачем-1 земельною ділянкою з кадастровим номером :05:001:0501 (продаж, передача в оренду третім особам тощо) очевидно зробить неможливим виконання рішення суду в цій справі у разі задоволення позовних вимог, оскільки земельна ділянка вже не перебуватиме в користуванні та володінні відповідача-1, що також може мати наслідком обмеження або позбавлення позивача в доступі до збору урожаю, який належить позивачу, фактичними власниками/користувачами відповідної земельної ділянки, його привласнення, знищення тощо.

Водночас, наразі розпочинається сезон збору урожаю (загальновідома обставина), відтак, на момент, коли необхідно буде збирати врожай на земельній ділянці з кадастровим номером :05:001:0501, спір у цій справі може бути судом ще не вирішений, тоді як на момент набрання рішенням у цій справі законної сили, з початком холодної пори року, така заготівля вже закінчиться, отже врожай позивача, якщо його не зібрати вчасно, навіть за відсутності неправомірних дій відповідачів, третіх осіб щодо розпорядження ним, може бути втрачений, що призведе до колосальних збитків позивача. Також слід врахувати, що посіви сільськогосподарських культур потребують проведення спеціальних агротехнічних заходів, невжиття яких призведене до їх загибелі або зниження врожайності.

Тому, заборона на збір урожаю на земельній ділянці з кадастровим номером :05:001:0501 не має стосуватися ТОВ «Трайгон Фармінг Харків», як власника цього урожаю та особи, яка має виключне право на його збір.

Позивач вказав, що заходи забезпечення позову, які він просить застосувати, ніяким чином не порушують права відповідачів, зокрема, ОСОБА_1 як власника відповідної землі, за умовами яких позивач бажає впливати на збір врожаю, за своєю суттю жодним чином не є втручанням у власність ОСОБА_1 , з огляду на те, що відповідний врожай є власністю ТОВ «Трайгон Фармінг Харків», та в будь-якому випадку має бути отриманий останнім, а позивач є єдиним законним орендарем відповідної земельної ділянки, оскільки оспорювана угода є недійсною та не породжує юридичних наслідків з моменту укладення.

Крім того зазначено, що заходи забезпечення позову не можуть призвести до завдання шкоди відповідачам, отже відсутня необхідність в застосуванні зустрічного забезпечення позову.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.

Згідно із ч. 2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

У випадку одночасного подання позовної заяви та заяви про забезпечення позову, розгляд заяви про забезпечення позову не залежить від вирішення питання про відкриття провадження у справі. Законодавець не покладає обов`язку на суд відкрити провадження у справі, а тільки потім вирішувати питання про забезпечення позову, такий висновок міститься у постанові Верховного Суду від 14.06.2021 року у справі № 308/8567/20.

Згідно з п.1 ч.1 ст.152 ЦПК України, заява про забезпечення позову подається до подання позовної заяви - за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом для відповідного позову, або до суду за місцезнаходженням предмета спору - якщо суд, до підсудності якого відноситься справа, визначити неможливо.

Згідно з п.п.1,2 ч.1 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб, забороною вчиняти певні дії.

Відповідно до положень ч.3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Згідно з п.4 ч.1 ст. 151 ЦПК України заява про забезпечення позову повинна містити захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності.

Відповідно до п.4 Постанови Пленуму Верховного суду України від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів заявника від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Згідно ч.3 статті 150 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 10.02.2020 у справі № 381/4019/18 зазначено, що: «співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову.

Судом встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Трайгон Фармінг Харків» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача державний реєстратор Матусівської сільської ради Шполянського району Черкаської області Степової Таїсії Борисівни. Предметом позову є визнання недійсною угоди про розірвання договору оренди землі № б/н від 04.12.2020 року (земельної ділянки з кадастровим номером :05:001:0501) та скасування рішення про державну реєстрацію припинення речового права, а також визнання права оренди земельної ділянки. Позов обґрунтований тим, що представник позивача, укладаючи оспорювану угоду, діяв з перевищенням своїх повноважень, які були обмежені, про що зазначено у відповідній довіреності.

За даними Державного реєстру речових прав на нерухоме майно ( номер інформаційної довідки 270969067, доданої до позову), право оренди ТОВ «Трайгон Фармінг Харків» на земельну ділянку кадастровий номер № :05:001:0501 є припиненим 11.03.2021 року на підставі угоди про розірвання договору оренди землі б/н від 04.12.2020, укладеної між ТОВ «Трайгон Фармінг Харків» та ОСОБА_1 10.03.2021р. Право власності на вказану земельну ділянку зареєстроване за ОСОБА_1 ..

Укладення зазначеної додаткової угоди орендар заперечує.

Отже, судом встановлено, що між Товариством з обмеженою відповідальністю «Трайгон Фармінг Харків» та ОСОБА_1 , ОСОБА_2 існує спір щодо недійсності угоди про розірвання договору оренди землі.

Із викладених у позовні заяві позивачем обставини, якими товариство обґрунтовує свої позовні вимоги, вбачається, що його звернення до суду направлено на відновлення порушеного, на думку позивача, права орендаря за договором оренди, внаслідок неправомірних дій відповідачів у справі з припинення угоди.

Права орендаря у випадку їх відновлення в судовому порядку передбачають зокрема право користування земельною ділянкою на підставі та умовах договору оренди , укладеного між позивачем та ОСОБА_1 .

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про те, що реалізація власником права розпорядження (передання в оренду, продажу тощо) спірною земельною ділянкою до вирішення судом спору по суті може утруднити або зробити неможливим виконання судового рішення у разі задоволення заявлених Товариством з обмеженою відповідальністю «Трайгон Фармінг Харків»» вимог з точки зору відновлення усіх прав орендаря.

Разом з тим, суд приймає до уваги висновки Верховного Суду у справі №643/12369/19 від 19.02.2021 року, у яких Суд зауважує, що арешт майна - це накладення заборони на право розпоряджатися майном з метою його збереження до визначення подальшої долі цього майна. Заборона на відчуження об`єкта нерухомого майна - це перешкода у вільному розпорядженню майном. Враховуючи мету застосування заходів забезпечення позову, їх вжиття щодо нерухомого майна не вимагає обмеження в користуванні ним, оскільки для найменшого порушення інтересів відповідача та збереження нерухомого майна обґрунтованою може бути визнана лише заборона відчуження такого нерухомого майна без позбавлення відповідача та інших осіб права користування ним.

Враховуючи встановлені обставини, в межах заяви про забезпечення позову, суд вважає, що накладення заборони розпорядження земельною ділянкою щодо якої виник спір, буде співмірним із заявленими позивачем вимогами та підлягає застосуванню судом з метою забезпечення реалізації в майбутньому рішення суду, якщо воно буде прийняте на користь позивача, та здійснення ефективного захисту прав останнього.

При цьому суд, оцінюючи співвідношення негативних наслідків від вжиття такого заходу забезпечення позову з тими наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, вважає, що тимчасове обмеження прав ОСОБА_1 у зазначений вище спосіб є менш обтяжливим, оскільки у разі відмови у задоволенні пред`явлених до неї позовних вимог, ці права будуть відновленими та за бажанням реалізованими, в той час, як невжиття заходів щодо обмеження цих прав може призвести до незворотних наслідків для позивача щодо реалізації ним як права орендаря за договором оренди або значно утруднити ефективний захист чи поновлення порушених прав позивача, за захистом яких він звернувся до суду, та спонукати до залучення у спорі інших заінтересованих осіб, породжуючи нові спори щодо відновлення прав орендаря.

Щодо іншої частини вимог заявника суд виходить з наступного.

Заявник зазначає, що спірна земельна ділянку в період дії договору оренди землі, укладеного ТОВ «Трайгон Фармінг Харків» та ОСОБА_1 оброблялася, вносилися добрива, та була засіяна. Проте не зазначено, якою культурою було засіяно, та коли. Заявником не було надано ні актів обстеження земельної ділянки, ні будь яких інших доказів, які б підтверджували, що саме на спірній земельній ділянці позивачем були здійснені посіви сільськогосподарських культур. Надані до позову акти витрат садового матеріалу та мінеральних добрив, дорожні листи трактористів, не підтверджують факт засівання зернових культур саме на спірній земельній ділянці, оскільки в них відсутня інформація, де саме були використані добрива та посівний матеріал, та на якій земельній ділянці проводилися роботи з обробітку ґрунту.

Разом з тим, предметом спору є визнання додаткової угоди до договору оренди спірної земельної ділянки недійсним, скасування рішення про державну реєстрацію припинення речового права, а також визнання права оренди земельної ділянки.

Тобто, метою вказаного позову є захист прав ТОВ «Трайгон Фармінг Харків» на поновлення договору оренди спірної земельної ділянки, а не захист його прав щодо недопущення збитків пов`язаних з незавершеним виробництвом на спірній земельній ділянці (збір урожаю).

Заявником не було вказано обґрунтованості доводів щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням заявлених позовних вимог та яким чином невжиття вказаного виду забезпечення позову (заборона обробітку ґрунту та заборона збору урожаю) призведе до невиконання судового рішення.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що клопотання позивача про забезпечення позову в частині заборони ОСОБА_1 та будь-яким іншим особам, окрім ТОВ «Трайгон Фармінг Харків» та/або уповноваженим ним особам, до набрання законної сили судовим рішенням у даній справі вчиняти будь-які дії, спрямовані на обробіток землі, в тому числі збір урожаю на земельній ділянці з кадастровим номером :05:001:0501, загальною площею 1,6121 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 57, яка знаходиться на території Лип`янської сільської ради Шполянського (наразі, у зв`язку з укрупненням районів, Звенигородського) району Черкаської області поза межами населених пунктів, що перебуває у власності ОСОБА_1 , задоволенню не підлягає.

За викладених обставин, суд вважає, що заява про забезпечення позову підлягає частковому задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись нормами ст.ст.149, 150 -153, 157, 258, 260, 353-355 ЦПК України, суддя -

УХВАЛИВ:

Заяву ТОВ «Трайгон Фармінг Харків» задовольнити частково.

Вжити заходи забезпечення позову шляхом заборони вчиняти будь-які дії з розпорядження (відчуження, передання в оренду тощо) земельною ділянкою для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,6121 га, кадастровий номер :05:001:0501, яка знаходиться на території Лип`янської сільської ради Звенигородського району Черкаської області належить на праві власності ОСОБА_1 , до вирішення спору по суті та набрання судовим рішенням за результатами розгляду спору законної сили.

В іншій частині заяви відмовити.

Примірник ухвали направити учасникам справи та до Шполянського відділу державної виконавчої служби у Звенигородському районі Черкаської області Центрального Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ).

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Черкаського апеляційного суду, через Шполянський районний суд протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя О.В. Симоненко