Справа № 591/5221/21
У Х В А Л А

Іменем України

30 серпня 2021 року м.Київ

Суддя Деснянського районного суду міста Києва Бабко В.В., перевіривши матеріали заяви ОСОБА_1 , стягувач: Товариства з обмеженої відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс», орган стягнення: Приватний виконавець Закорко Вадим Вікторович про вжиття заходів по забезпеченню позову по справі,-

ВСТАНОВИВ:

28.08.2021 в провадження Деснянського районного суду міста Києва за підсудністю з Зарічного районного суду м.Суми надійшла справи за заявою ОСОБА_1 про вжиття заходів по забезпеченню позову по справі.

Дослідивши матеріали заяви та доданих до неї документів, суд дійшов висновку про неможливість прийняття заяви про вжиття заходів по забезпеченню позову по справі до провадження Деснянського районного суду міста Києва, з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України - завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно вимог ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

Відповідно до ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної безпеки такого порушення.

Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника.

Відповідно до ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. У відповідності до ст. 150 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, зупиненням стягнення на підставі виконавчого документу, який оскаржується боржником у судовому порядку.

Згідно із ч. 2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Забезпечення позову у цивільному судочинстві спрямоване на створення умов для реального виконання судового рішення.

При цьому, при вирішенні питання про забезпечення позову, суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не учасниками даного судового процесу.

Судом установлено, що заява про вжиття заходів по забезпеченню позову по справі до подачі позову надійшла до Зарічного районного суду м.Суми 27.07.2021.

30.07.2021 суддя Зарічного районного суду м.Суми Северинова А.С. постановила ухвалу про передачу заяви про вжиття заходів по забезпеченню позову по справі до Деснянського районного суду міста Києва за встановленою підсудністю. Зокрема, зазначалось, що місце проживання заявниці по м.Суми не зареєстроване, а місцезнаходження відповідача знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Однак зі змісту заяви про вжиття заходів по забезпеченню позову по справі вбачається, що ОСОБА_1 має намір звернутися до суду з позовною заявою про неправомірність винесення виконавчого напису, згідно якого винесена Постанова Приватного виконавця виконавчого округу Сумської області про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника.

Згідно положень ЦПК України існує загальна підсудність за місцезнаходженням відповідача (ст. 27 ЦПК України) та альтернативна підсудність за вибором позивача (ст. 28 ЦПК України).

Відповідно до ч. 12 ст. 28 ЦПК України, позови до стягувача про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, або про повернення стягненого за виконавчим написом нотаріуса можуть пред`являтися також за місцем його виконання.

Згідно із положень ч. 2 ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження», місцем виконання буде вважатися або місце знаходження боржника, або місце знаходження його майна.

Отже виконуючи приписи ч.2 ст.24 Закону України «Про виконавче провадження» Приватним виконавцям виконавчого округу Сумської області було відкрито виконавче провадження, оскільки зазначена адреса боржника, місце проживання/перебування: АДРЕСА_2 .

До того ж, доказом місця роботи з якої може бути відрахування, ОСОБА_1 надала довідку ТОВ «Діагностика здоров`я» про те, що перебуває на посаді сестри медичної за сумісництвом, а місце роботи (товариство) знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 .

Доказів, що позовна заява може бути подана до Деснянського районного суду міста Києва, матеріали справи не містять, оскільки потенційний відповідач ТОВ «ФК «Онлайн Фінанси» має місцезнаходження: м.Київ, Хоткевича Гнати, 12, оф.177, що відноситься до Дніпровського району міста Києва.

Потенційний позивач ОСОБА_1 зазначила, що поживає за адресою: АДРЕСА_2 , однак Зарічним районним судом міста Суми, так і не здійснено належного встановлення місця проживання, є лише довідка про реєстрацію місця проживання особи в якій зазначено, що по місту Суми не зареєстрована, однак з довідки місця роботи беззаперечно встановлено, що ОСОБА_1 працю в м.Суми, що дає підстави вважати, що місце проживання знаходиться по місту роботи, а саме в м.Суми.

Відповідно до ч.16 ст.28 ЦПК України, позивач має право на вибір між кількома судами, яким згідно з цією статтею підсудна справи, за виключної підсудності, встановленої статтею 30 цього Кодексу.

Таким чином, враховуючи, що ані потенційний позивач, ані потенційний відповідач не знаходяться на території Деснянського району міста Києва, а місце виконання буде визначатися саме місце роботи боржника, то дана справа не підсудна Деснянському районному суду міста Києва.

На підставі зазначеного, відсутні підстави для підсудності даної справи Деснянському районному суду міста Києва за правилами загальної підсудності, передбаченими частиною другою статті 27 ЦПК України, оскільки до спірних правовідносин підлягають застосування правила, передбачені частиною 12 статті 28 ЦПК України.

Частиною першою статті 32 ЦПК України передбачено, що спори між судами про підсудність не допускаються. У той же час, в силу вимог частини першої статті 378 ЦПК України порушення правил підсудності є підставою для скасування судового рішення.

У рішенні Європейського суду з прав людини (далі - Суд) від 20 липня 2006 року у справі "Сокуренко і Стригун проти України" (заяви N 29458/04 та N 29465/04) зазначено, що відповідно до прецедентної практики цього Суду термін "встановленим законом" у статті 6 Конвенції спрямований на гарантування того, "що судова гілка влади у демократичному суспільстві не залежить від органів виконавчої влади, але керується законом, що приймається парламентом" [див. рішення у справі "Занд проти Австрії" (Zand v. Austria), заява N 7360/76]. У країнах з кодифікованим правом організація судової системи також не може бути віддана на розсуд судових органів, хоча це не означає, що суди не мають певної свободи для тлумачення відповідного національного законодавства. Фраза "встановленого законом" поширюється не лише на правову основу самого існування "суду", але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. У своїх оцінках цей Суд дійшов висновку, що не може вважатися судом, "встановленим законом", національний суд, що не мав юрисдикції судити деяких заявників, керуючись практикою, яка не мала регулювання законом.

Отже, поняття "суду, встановленого законом" зводиться не лише до правової основи самого існування "суду", але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність, тобто охоплює всю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Таким чином, проаналізувавши зміст заяви, вивчивши додані до неї документи, суд дійшов висновку, що заява не може бути прийнята до провадження Деснянським районним судом міста Києва, оскільки за правилами підсудності повинна розглядатися Зарічним районним судом міста Києва.

Керуючись Законом України «Про виконавче провадження», статтями 2, 4, 14, 19, 28, 31, 32, 260-26, 149-150 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у прийнятті до провадження заяву ОСОБА_1 , стягувач: Товариства з обмеженої відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс», орган стягнення: Приватний виконавець Закорко Вадим Вікторович про вжиття заходів по забезпеченню позову по справі.

Матеріали справи № 591/5221/21 повернути до Зарічного районного суду міста Суми.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Ухвала складена та підписана 30.08.2021.

Суддя В.В. Бабко