Справа № 346/2936/17
Провадження № 22-ц/4808/997/21
Головуючий у 1 інстанції Калинюк О. П.
Суддя-доповідач Томин
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 серпня 2021 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд в складі:

головуючої Томин О.О.

суддів: Мелінишин Г.П., Пнівчук О.В.

за участю секретаря Єлісевич О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця - ОСОБА_1 на рішення Коломийського міськрайонного суду, ухвалене суддею Калинюком О.П. 13 квітня 2021 року в м. Коломиї, повний текст якого виготовлено 23 квітня 2021 року, у справі за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до фізичної особи-підприємця - ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю "Віконенко" про розірвання договору та повернення грошових коштів,

в с т а н о в и в:

У червні 2017 року ОСОБА_2 та ОСОБА_3 звернулися в суд з позовом до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про розірвання договору та повернення грошових коштів.

Позовні вимоги мотивовано тим, що 5 вересня 2016 року між ОСОБА_3 та ФОП ОСОБА_1 було укладено Договір купівлі-продажу вікон, оформлений замовленням №231. На виконання умов вказаного Договору 28.10.2016 року позивачами сплачено 45936 грн. 51 коп.

Однак під час першого монтажу віконних конструкцій, що відбувся в листопаді 2016 року, позивачами виявлено недолік одного із вікон, а саме: воно не відчинялося належним чином. Зазначене вважають істотним недоліком, оскільки воно перешкоджає користуванню виробом за цільовим призначенням.

Внаслідок цього відповідач разом зі своїми працівниками демонтували дану конструкцію та відповідач зобов`язався усунути вказаний недолік.

5 червня 2017 року ФОП ОСОБА_1 повернув віконну конструкцію, однак, у зв`язку з тим, що зазначений недолік залишився невиправленим, позивачі відмовилися її приймати та звернулися до відповідача із вимогою про усунення порушення прав споживача та виконання умов укладеного договору належним чином. Однак письмову вимогу останній залишив без задоволення та відмовився повертати позивачам кошти, оплачені за неякісну продукцію.

З огляду на викладене ОСОБА_2 та ОСОБА_3 просили суд розірвати вищезазначений договір купівлі-продажу та стягнути з ФОП ОСОБА_1 вартість неналежно виготовленого виробу в розмірі 21365,32 грн.

Ухвалою Коломийського міськрайонного суду від 28.11.2017 року залучено до участі у справі Товариство з обмеженою відповідальністю "Віконенко" в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача.

Рішенням Коломийського міськрайонного суду від 13.04.2021 року в позов задоволено частково. Розірвано Договір купівлі-продажу, укладений 05.09.2016 року між фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 та ОСОБА_3 та оформлений письмовим замовленням №231, в частині віконного блоку "PERFECT" Passive 8-k розмірами 3000 х 2040 мм.Стягнуто з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 , 21365 гривень 32 копійки, оплачених згідно із Договором купівлі-продажу від 05.09.2016 року, в частині віконного блоку "PERFECT" Passive 8-k розмірами 3000 х 2040 мм. Стягнуто з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 9420 гривень судових витрат. Стягнуто з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 617 гривень 60 копійок на користь держави. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, ФОП ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу. Вважає дане рішення незаконним та необґрунтованим, ухваленим з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Зазначає, що обґрунтовуючи недоліки віконної конструкції, позивачі вважали, що середня поворотно-відкидна стулка вікна не відкривається належним чином. Однак суд першої інстанції не встановив чи дійсно така по параметрах радіусу її повороту не відповідає нормативним вимогам - стандартам та технічним умовам, як і не встановлено, що віконний блок виготовлений з недоліками.

Вказує, що виходячи зі змісту ст. 8 та п. 12 ст. 1 ЗУ «Про захист прав споживачів», вимоги позивачів можуть бути задоволені лише при виявленні істотних недоліків, які виникли з вини виробника товару, підтверджених при необхідності висновком експертизи. А в даній справі суд не встановив жодних недоліків товару.

Вважає, що в матеріалах справи наявне підтвердження, що спірний віконний блок немає недоліків і виробничих дефектів, Зокрема, про це вказано у висновку судової будівельно-технічної експертизи. Однак суд першої інстанції не надав оцінку вказаному висновку експертизи і в порушення вимог ст. 110 ЦПК України відхилив його без зазначення належних мотивів.

Таким чином висновок суду про те, що спірний віконний блок має недоліки, не підтверджений жодним доказом.

На думку апелянта не відповідає матеріалам справи і висновок суду, про те, що відповідач не подав належні докази щодо узгодження всіх істотних умов в договорі. Зокрема, ФОП ОСОБА_1 надав ОСОБА_3 в повному об`ємі належну інформацію про вказаний товар, погодив з ним всі необхідні вихідні дані для його виготовлення і порядок відчинення спірного віконного блоку.

Просить скасувати рішення Коломийського міськрайонного суду від 13 квітня 2021 року та ухвалити нове, яким в позові відмовити.

ОСОБА_2 та ОСОБА_3 подали відзив на апеляційну скаргу. Вважають, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим. Зазначають, що факт існування невідповідності виробу підтвердив представник третьої особи ТОВ "Віконенко". Отже доводи апелянта, щодо цього є безпідставними. Вказують, що стороною відповідача не надано доказів про те, що при прийнятті замовлення у позивачів ними було чітко узгоджено всі вимоги до спірного предмету вказаного договору. Просять у задоволенні апеляційної скарги відмовити, а рішення місцевого суду залишити без змін.

В судовому засіданні апеляційного суду апелянт доводи апеляційної скарги підтримав.

Позивачі та їх представник проти задоволення апеляційної скарги заперечили, просили рішення суду залишити без змін.

Представник третьої особи ТОВ "Віконенко" в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, повідомлявся про час та місце розгляду справи у встановленому законом порядку.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення апелянта, позивачів та їх представника, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до частини першої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, на виготовлення віконних систем між фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 та ТОВ «Віконенко» 17.06.2016 року укладено Договір поставки №872 (т. 1, а.с. 29-33).

05.09.2016 року між фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 та ОСОБА_3 укладено Договір купівлі-продажу вікон, що підтверджується замовленням («заказом») №231, відповідно до якого загальна вартість замовлення становить 45936,15 грн., яка сплачена замовником (т. 1, а.с. 8, 10-11).

На виконання вказаного Договору 06.09.2016 року ФОП ОСОБА_1 в ТОВ «Віконенко» було оформлено замовлення №ЧВ-203609. Згідно додатку А до ДСТУ Б В.2.6-15:2011 «Типорозміри виробів» вказано, що по віконних блоках, що відчиняються, допустима висота визначена в межах від 600 до 2100 мм, а ширина - від 600 до 2700 мм (т. 1, а.с. 115-117).

Замовлений віконний блок шириною 3000 мм (позиція №2 у замовленні №ЧВ-203609 від 06.09.2016 року (по якому і виник спір) не відповідає вимогам Додатку А до ДСТУ Б В.2.6-15:2011.

09.12.2016 року фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 повернуто позивачам спірну віконну конструкцію «PERFECT Passive8-к» для визначення можливих варіантів зміни конфігурації конструкції.

16.12.2016 року ТОВ «Віконенко» оформлено рекламацію покупця №14241, запропоновано відповідачу варіанти зміни та проведено розрахунок доплати. Однак, у зв`язку із відмовою відповідача від погодження та оплати запропонованих змін конструкцію повернуто йому у попередньому стані (т. 2, а.с. 62-66).

Судом встановлено також, що відповідно до Висновку експерта за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи №4343 від 27.11.2019 року, складеного Львівським науково-дослідним інститутом судових експертиз на виконання ухвали суду 14.05.2019 року, встановити, чи можливе подальше використання віконного блоку «PERFECT» Passive 8-k розміром 3000*2040 мм за цільовим призначенням без сертифіката відповідності не надається можливим. У віконному блоці «PERFECT» розміром 3000х2040 мм згідно даних візуального огляду представленого для дослідження об`єкта відсутні дефекти та недоліки, в тому числі і виробничі. Згідно фактично проведеного огляду встановлено, що відкривання-закривання середньої поворотно-відкидної стулки вищевказаного віконного блоку функціонує нормально. Виготовлений віконний блок відповідає схемі Замовлення №231 від 05.09.2016 року та не відповідає схемі Замовлення №ЧВ-203609 від 06.09.2016 року. Встановити, чи змінились (не змінились) якісні характеристики (властивості) даного віконного блоку внаслідок його тривалого зберігання та невикористання за призначенням з 05.04.2017 року по час проведення експертизи не надається можливим, оскільки в матеріалах справи відсутній висновок щодо його якісних характеристик станом на час проведення дослідження (т. 1, а.с. 219-222).

Допитаний у виїзному судовому засіданні в суді першої інстанції за місцем знаходження спірного віконного блоку експерт ОСОБА_4 підтримав наданий висновок та зазначив, що невідповідність віконного блоку схемі замовлення від 06.09.2016 року полягає в тому, що в цьому замовленні було позначено відкидання крайніх стулок, внаслідок чого вікно відкривається тільки на 90 градусів.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач з 05.04.2017 року після відмови позивачів від отримання спірного віконного блоку, останній знаходиться у нього, незважаючи на повну оплату позивачем ОСОБА_3 вартості такого товару, а тому таке зберігання є таким, що здійснюється без достатніх правових підстав. Крім того стороною відповідача не надано доказів того, що при прийнятті замовлення у позивачів сторонами чітко узгоджено всі вимоги до спірного предмету вказаного договору, і що відповідач надав саме таку інформацію безпосередньому виробнику ТОВ «Віконенко». Тому позивачі вправі вимагати розірвання спірного договору та повернення сплачених на його виконання коштів в частині спірного віконного блоку. Також з відповідача на користь позивача ОСОБА_3 підлягають стягненню понесені ним витрати на проведення експертизи у розмірі 9420 грн. та судовий збір.

Однак, апеляційний суд не може в повній мірі погодитись із таким висновком з огляду на наступне.

За положенням статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Згідно із частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Захист цивільних прав - це застосування цивільно-правових засобів з метою забезпечення цивільних прав.

Порушення права пов`язано з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково.

При оспоренні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи.

Таким чином, порушення, невизнання або оспорення суб`єктивного права є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту.

З урахуванням цих норм суд повинен встановити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси позивача, виходячи із підстав позову та встановлених обставин, і залежно від встановленого вирішити питання про задоволення позовних вимог (повністю чи частково) або відмову в їх задоволенні.

Частиною 1 статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Згідно з ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до ст. 671 ЦК України якщо за договором купівлі-продажу переданню підлягає товар у певному співвідношенні за видами, моделями, розмірами, кольорами або іншими ознаками (асортимент), продавець зобов`язаний передати покупцеві товар в асортименті, погодженому сторонами.

Стаття 672 ЦК України передбачає, що якщо продавець передав товар в асортименті, що не відповідає умовам договору купівлі-продажу, покупець має право відмовитися від його прийняття та оплати, а якщо він вже оплачений, - вимагати повернення сплаченої за нього грошової суми. Якщо продавець передав покупцеві частину товару, асортимент якого відповідає умовам договору купівлі-продажу, і частину товару з порушенням асортименту, покупець має право на свій вибір: 1) прийняти частину товару, що відповідає умовам договору, і відмовитися від решти товару; 2) відмовитися від усього товару; 3) вимагати заміни частини товару, що не відповідає асортименту, товаром в асортименті, який встановлено договором; 4) прийняти весь товар.

У разі відмови від товару, асортимент якого не відповідає умовам договору купівлі-продажу, або пред`явлення вимоги про заміну цього товару покупець має право відмовитися від оплати цього товару, а якщо він вже оплачений, - вимагати повернення сплаченої за нього грошової суми.

Відповідно до ст. 688 ЦК України покупець зобов`язаний повідомити продавця про порушення умов договору купівлі-продажу щодо кількості, асортименту, якості, комплектності, тари та (або) упаковки товару у строк, встановлений договором або актами цивільного законодавства, а якщо такий строк не встановлений, - в розумний строк після того, як порушення могло бути виявлене відповідно до характеру і призначення товару.

Статтею 708 ЦК України передбачено, що у разі виявлення покупцем протягом гарантійного або інших строків, встановлених обов`язковими для сторін правилами чи договором, недоліків, не застережених продавцем, або фальсифікації товару покупець має право за своїм вибором: 1) вимагати від продавця або виготовлювача безоплатного усунення недоліків товару або відшкодування витрат, здійснених покупцем чи третьою особою, на їх виправлення; 2) вимагати від продавця або виготовлювача заміни товару на аналогічний товар належної якості або на такий самий товар іншої моделі з відповідним перерахунком у разі різниці в ціні; 3) вимагати від продавця або виготовлювача відповідного зменшення ціни; 4) відмовитися від договору і вимагати повернення сплаченої за товар грошової суми.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 8 Закону України «Про захист прав споживачів»у разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку істотних недоліків, які виникли з вини виробника товару (продавця, виконавця), або фальсифікації товару, підтверджених за необхідності висновком експертизи, споживач, в порядку та у строки, що встановлені законодавством і на підставі обов`язкових для сторін правил чи договору, має право за своїм вибором вимагати від продавця або виробника: 1) розірвання договору та повернення сплаченої за товар грошової суми; 2) вимагати заміни товару на такий же товар або на аналогічний, з числа наявних у продавця (виробника), товар.

Згідно з п. 12 ч. 1 ст. 1 даного Закону істотний недолік - недолік, який робить неможливим чи недопустимим використання товару відповідно до його цільового призначення, виник з вини виробника (продавця, виконавця), після його усунення проявляється знову з незалежних від споживача причин і при цьому наділений хоча б однією з нижченаведених ознак: а) він взагалі не може бути усунутий; б) його усунення потребує понад чотирнадцять календарних днів; в) він робить товар суттєво іншим, ніж передбачено договором.

За вимогами п. 2 ч. 4 ст. 17 цього Законуу разі коли під час гарантійного строку необхідно визначити причини втрати якості продукції, продавець (виконавець, виробник) зобов`язаний у триденний строк з дня одержання від споживача письмової згоди організувати проведення експертизи продукції. Експертиза проводиться за рахунок продавця (виконавця, виробника). Якщо у висновках експертизи буде доведено, що недоліки виникли після передачі продукції споживачеві внаслідок порушення ним встановлених правил використання, зберігання чи транспортування або дій третіх осіб, вимоги споживача не підлягають задоволенню, а споживач зобов`язаний відшкодувати продавцю (виконавцю, підприємству, яке виконує його функції) витрати на проведення експертизи. Споживач, продавець (виконавець, виробник) мають право на оскарження висновків експертизи у судовому порядку.

Отже, згідно ст. 17 Закону України «Про захист прав споживачів»за умови виникнення необхідності у визначенні причин втрати якості товару під час гарантійного строку продавець зобов`язаний провести експертизу продукції; при цьому на споживача покладається обов`язок лише довести наявність істотного дефекту продукції,тягар доказуванняпричин виникнення недоліку товару покладений на продавця.

З аналізу наведених вище норм законодавства слідує, що право споживача на розірвання договору та повернення сплаченої за товар грошової суми можливе за обставин проведення відповідної експертизи, за результатами якої буде встановлено фальсифікація товару, або що товар містить істотні недоліки. Такий висновок експертизи і буде належним доказом наявності чи відсутності істотних недоліків товару.

Звертаючись до суду із позовом ОСОБА_2 та ОСОБА_3 посилались на те, що придбаний ними товар містив істотні недоліки.

Однак, як вбачаєтьсяз Висновку експерта від 27.11.2019 року за №4343, складеного Львівським науково-дослідним інститутом судови х експертиз на виконання ухвали суду, у віконному блоці «PERFECT» розміром 3000х2040 мм згідно даних візуального огляду представленого для дослідження об`єкта відсутні дефекти та недоліки, в тому числі і виробничі. Згідно фактично проведеного огляду встановлено, що відкривання-закривання середньої поворотно-відкидної стулки вищевказаного віконного блоку функціонує нормально. Виготовлений віконний блок відповідає схемі Замовлення №231 від 05.09.2016 року (т. 1, а.с. 219-222).

Разом з тим матеріали справи не містять доказів того, що віконний блок «PERFECT» розміром 3000х2040 мм містить істотні недоліки чи фальсифікацію, за яких позивач має право у відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 8 Закону України «Про захист прав споживачів» вимагати розірвання договору та повернення сплаченої за товар грошової суми.

Оцінивши докази, які містяться в матеріалах справи, колегія суддів приходить до висновку, що позивачами не доведено обставин на які вони посилався при зверненні до суду з даним позовом, а тому, вимоги про розірвання договору та повернення суми сплачених коштів задоволенню не підлягають.

Зазначено суд першої інстанції не врахував, а тому рішення місцевого суду на підставі статті 376 ЦПК України підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Відповідно до ч.ч. 1, 13 ст. 141 ЦПК Україниякщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином з позивачів на користь відповідача підлягає стягненню в рівних частинах судовий збір в сумі 1920,00 грн., сплачений за подання апеляційної скарги (по 960,00 грн. з кожного).

Керуючись ст.ст. 374, 376, 381-384, 389, 390 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця - ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Коломийського міськрайонного суду від 13 квітня 2021 року скасувати та ухвалити нове.

В задоволенні позову ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до фізичної особи-підприємця - ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю "Віконенко" про розірвання договору та повернення грошових коштів відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , який проживає за адресою АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) 960 (дев`ятсот шістдесят) грн. 00 коп. судового збору, сплаченого за подання апеляційної скарги.

Стягнути з ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрований за адресою: с. Стопчатів Косівського району Івано-Франківської області, РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , який проживає за адресою АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) 960 (дев`ятсот шістдесят) грн. 00 коп. судового збору, сплаченого за подання апеляційної скарги.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Головуюча: О.О. Томин

Судді: Г.П. Мелінишин

О.В. Пнівчук

Повний текст постанови складено 31 серпня 2021 року.