ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 22-ц/821/350/21 Справа № 710/582/20
УХВАЛА

20 квітня 2021 року м. Черкаси Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів цивільної палати:

суддя-доповідачФетісова Т.Л.
суддіВініченко Б.Б., Сіренко Ю.В.
секретар Торопенко Н.М.

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач (скаржник) - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження заяву позивача про відмову від позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про витребування майна з чужого незаконного володіння,

в с т а н о в и в :

у червні 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, яким просила стягнути з відповідача на свою користь кошти у розмірі 40000,00 грн., мотивуючи про те, що вона 23.03.2017 в усній формі домовилась з відповідачем про купівлю в нього будинку по АДРЕСА_1 за 40000,00 грн. Цього ж дня позивач передала відповідачу під розписку в присутності свідків 18000,00 грн. і зобов`язалася доплатити протягом трьох місяців решту суми - 22000,00 грн., а відповідач зобов`язався підготувати документи для нотаріального посвідчення купівлі-продажу майна. Виконуючи домовленості, відповідач 23.03.2017 зареєстрував в державному реєстрі своє право власності та 29.03.2017 зробив експертну оцінку домоволодіння. 28.05.2017 позивач в присутності свідків передала під розписку відповідачу ще 22000,00 грн. Відповідач передав ключі від домоволодіння позивачу. З 2018 року позивач користувалася зазначеним домоволодінням. Проте відповідач це майно не перереєстрував на неї, а навесні 2020 року її присадибну ділянку захопив ОСОБА_3 , який зазначив, що зробив це з дозволу відповідача. На запит позивача ОСОБА_2 зазначив, що він відмовляється укладати договір купівлі-продажу з позивачем і сплачені кошти повертати не буде, що обумовило звернення до суду з цим позовом.

Рішенням Шполянського районного суду Черкаської області від 04.12.2020 ці позовні вимоги задоволено.

Не погоджуючись з таким рішенням суду першої інстанції, відповідач подав 06.01.2021 апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм та процесуального права та на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, просив рішення суду першої інстанції скасувати та новим рішенням залишити без задоволення позовні вимоги.

При апеляційному перегляді справи позивачем до апеляційного суду подано 19.04.2021 заяву про відмову від позову, якою вона просила закрити провадження у справі у зв`язку із фактичним вирішенням спору між сторонами шляхом укладення договору купівлі-продажу домоволодіння за яким нею набуто право власності на будинок по АДРЕСА_1 .

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши заяву про відмову від позову, колегія суддів приходить до висновку про прийняття відмови від позову та закриття провадження у справі, виходячи з такого.

Відповідно до ч. 3 ст. 13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Відповідно до ст.206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. До ухвалення судового рішення у зв`язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення. У разі відмови позивача від позову суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі.

Згідно п.4 ч.1 ст.255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом.

В суді апеляційної інстанції позивач має право відмовитися від позову, а сторони укласти мирову угоду відповідно до загальних правил про ці процесуальні дії незалежно від того, хто подав апеляційну скаргу (ст.373 ЦПК України).

Згідно з вимогами ч.2 ст.373 ЦПК України, якщо заява про відмову від позову чи мирова угода сторін відповідають вимогам статей 206, 207 цього Кодексу, суд постановляє ухвалу про прийняття відмови позивача від позову або про затвердження мирової угоди сторін, якою одночасно визнає нечинним судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, та закриває провадження у справі.

Згідно до вимог ч.2 ст.256 ЦПК України передбачено, що у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається. Наявність ухвали про закриття провадження у зв`язку з прийняттям відмови позивача від позову не позбавляє відповідача в цій справі права на звернення до суду за вирішенням цього спору.

Наслідки відмови від позову та закриття провадження з цих підстав позивачу зрозумілі, що вбачається, зокрема, зі змісту її заяви про закриття провадження від 19.04.2021.

За таких обставин, враховуючи що відмова від позову є правом позивача, у суду відсутні підстави не прийняти відмову позивача від позову, колегія суддів дійшла висновку про прийняття відмови ОСОБА_1 від позову та, як наслідок цього, рішення суду першої інстанції слід визнати нечинним і закрити провадження у справі.

Керуючись ст. ст. 206, 255, 373 ЦПК України, апеляційний суд,

у х в а л и в :

заяву ОСОБА_1 про відмову від позову - задовольнити.

Прийняти відмову ОСОБА_1 від позову до ОСОБА_2 про витребування майна з чужого незаконного володіння.

Рішення Шполянського районного суду Черкаської області від 04.12.2020 у цій справі - визнати нечинним.

Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про витребування майна з чужого незаконного володіння - закрити.

Ухвала апеляційного суду набирає чинності з дня її постановлення та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення в порядку та за умов, визначених цивільним процесуальним законодавством.

Повну ухвалу складено 20.04.2021.

Суддя-доповідач

Судді