Житомирський апеляційний суд
Справа №287/1888/20 Головуючий у 1-й інст. Винар Л. В.
Категорія 53 Доповідач Микитюк О. Ю.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2021 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого Микитюк О.Ю. суддів Григорусь Н.Й.

Борисюка Р.М.

розглянувши у письмовому провадженні без повідомлення учасників у місті Житомирі цивільну справу № 287/1888/20

за позовом ОСОБА_1 до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Ю.ЕС.АЙ» про відшкодування шкоди, заподіяної смертю потерпілого

за апеляційною скаргою адвоката Ієговської Анастасії Олександрівни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 ,

на рішення Олевського районного суду Житомирської області від 01 липня 2021 року, ухвалене під головуванням судді Винара Л.В.в м.Олевськ,

в с т а н о в и в:

У листопаді 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ТОДВ «Страхова компанія «Ю.ЕС.АЙ» про відшкодування шкоди, заподіяної смертю потерпілого-моральної шкоди в розмірі 25038грн. та 150228грн. страхового відшкодування пов`язаного із втратою годувальника. В обґрунтування позову зазначила, що 21.11.2019 внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, від наїзду автомобіля VOLKSWAGEN, державний номерний знак НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_2 , загинув велосипедист ОСОБА_3 , її син. Слідство у кримінальній справі за фактом ДТП триває.

Рішенням Олевського районного суду Житомирської області від 01 липня 2021 позов задоволено частково. Стягнуто з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Ю.ЕС.АЙ» на користь ОСОБА_1 25038грн. страхового відшкодування моральної шкоди, заподіяної смертю потерпілого. Вирішено питання судових витрат. В решті позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі адвокат Ієговська А. О., яка діє в інтересах ОСОБА_1 , просить скасувати рішення в частині відмови у позові та ухвалити в цій частині нове судове рішення про задоволення позову. Апелянт посилається на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що позивачка має право на відшкодування вразі втрати годувальника на підставі ст.1200 ЦК України, оскільки отримує мінімальний дохід 1700 грн., потребує стороннього догляду, хворіє. Така правова позиція висвітлена в постанові Верховного Суду №643/207/16-ц від 13.03.2019, постановах Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду.

Апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Встановлено, що 21.11.2019 року в Олевському районі Житомирської області відбулась дорожньо-транспортна пригода в якій, водій ОСОБА_2 , керуючи автомобілем марки VOLKSWAGEN, державний номерний знак НОМЕР_1 , допустив зіткнення з велосипедистом ОСОБА_3 . Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди велосипедист ОСОБА_3 від отриманих тілесних ушкоджень загинув.

За фактом дорожньо-транспортної пригоди 30.11.2019 року було відкрито кримінальне провадження №0000459 за ознаками злочину передбаченого ч.2 ст.286 КК України. Досудове розслідування не завершено.

Відповідальність водія транспортного засобу - автомобіля марки «Volkswagen Caddy» реєстраційний номер НОМЕР_1 , на дату вчинення дорожньо-транспортної пригоди була застрахована згідно полісу №АО3727296 у ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ.».

Позивачка ОСОБА_1 є матір`ю загиблого ОСОБА_3 . Листом від 12.08.2020 року за вих. № 51-4843 ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ.» повідомило представника позивачки, що рішення щодо виплати страхового відшкодування буде прийнято після отримання страховиком рішення по кримінальній справі за фактом ДТП.

Відповідно до частини першої статті 979 Цивільного кодексу України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю потерпілого в ДТП, а також особам, яким завдано шкоди смертю годувальника, та витрати на поховання, якщо смерть потерпілого настала в результаті страхового випадку, здійснюється у порядку, передбаченому параграфом 2 глави 82 ЦК України та Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Згідно пункту 22.1 статті 22 Закону у разі настання страхового випадку, страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Положеннями статті 27 Закону встановлено, що страхове відшкодування (регламентна виплата) виплачується, якщо смерть потерпілого внаслідок ДТП настала протягом одного року після ДТП та є прямим наслідком цієї ДТП.

Страховик здійснює відшкодування шкоди, заподіяної смертю потерпілого на умовах, встановлених статтею 1200 ЦК України, кожній особі, яка має право на таке відшкодування, рівними частинами. Загальний розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) утриманцям одного померлого не може бути меншим, ніж 36 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку.

Відповідно до частини першої статті 1200 ЦК України у разі смерті потерпілого, право на відшкодування шкоди мають непрацездатні особи, які були на його утриманні або мали на день його смерті право на одержання від нього утримання, а також дитина потерпілого, народжена після його смерті.

Відповідно до частини першої статті 35 Закону для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику заяву про страхове відшкодування.

Для отримання страхового відшкодування, матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, встановлено спеціальний порядок, який включає в себе обов`язкове подання потерпілим чи іншою особою, яка має право на отримання відшкодування, страховику заяви про страхове відшкодування з наданням документів, перелік яких закріплений у п. 35.2 вказаної статті, зокрема, документи, що підтверджують перебування на утриманні потерпілого, його доходи за попередній (до настання дорожньо-транспортної пригоди) календарний рік, розміри пенсій, надані утриманцям внаслідок втрати годувальника, - у разі вимоги заявника про відшкодування шкоди у зв`язку із смертю годувальника.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 є пенсіонеркою, отримує пенсію в розмірі 1700 грн. на місяць, проживала разом з сином ОСОБА_3 по АДРЕСА_1 .

За повідомленням Головного управління ДПС України в Житомирській області ОСОБА_3 не зареєстрований в Державному реєстрі фізичних осіб-платників податків на території Житомирської області, реєстраційний номер облікової картки платника податків не отримував, тому немає інформації про суми отриманих ним доходів.

В позовній заяві відсутні посилання на джерела і розмір доходів ОСОБА_3 . Позивачка та її представник не довели, що ОСОБА_3 утримував матір і що ОСОБА_1 має право на виплати, передбачені ст.1200 ЦК України.

Рішення ухвалено із дотриманням норм матеріального та процесуального права, підстави для його скасування відсутні.

Відповідно до п.2 ч.3 ст.389 ЦПК України судові рішення у малозначних справах не підлягають касаційному оскарженню. Дана справа є малозначною в силу вимог закону (п.1 ч.6 ст.19 ЦПК України).

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381 - 384, 389-391 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу адвоката Ієговської Анастасії Олександрівни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 , залишити без задоволення, а рішення Олевського районного суду Житомирської області від 01 липня 2021 року.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Головуюча: Судді: