Справа № 465/513/20 Головуючий у 1 інстанції: Марків Ю.С.
Провадження № 22-ц/811/1431/21 Доповідач в 2-й інстанції: Ванівський О. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 серпня 2021 року Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Ванівського О.М.

суддів:Цяцяка Р.П., Шеремети Н.О.,

при секретарі: Івасюті М.В.,

за участі: представника апелянта адвоката Гірника В.М., відповідача ОСОБА_1 та її представника адвоката Кісь О.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 адвоката Гірника Володимира Миколайовича на рішення Франківського районного суду м. Львова від 05 березня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , третя особа Пята Львівська державна нотаріальна контора про визначення додаткового строку на прийняття спадщини,-

ВСТАНОВИВ:

В січні 2020 року ОСОБА_3 звернулася до суду із позовною заявою до ОСОБА_1 з участю третьої особи П`ятої Львівської державної нотаріальної контори про визначення додаткового строку на прийняття спадщини.

В обґрунтування позовних вимог зазначала, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що до дня смерті був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . На день смерті сина залишилось спадкове майно частина квартири АДРЕСА_2 та частина квартири АДРЕСА_3 . Заповіт сином позивачки складений не був, відповідно відкрилась після його смерті спадщина за законом. Спадкоємцями першої черги на час відкриття спадщини були батьки спадкодавця ОСОБА_2 та ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , а також відповідач по справі ОСОБА_1 переживше подружжя спадкодавця. На початку січня 2020 року позивачкою отримано повідомлення від державного нотаріуса П`ятої Львівської державної нотаріальної контори, за змістом якого нотаріус просить протягом десяти днів з часу отримання повідомлення з`явитись для вирішення питання права на спадщину після смерті ОСОБА_4 08.01.2020 року позивачкою, як нею зазначається надіслано заяву до нотаріальної контори з проханням видати свідоцтво про право на спадщину по смерті її сина, однак отримала відповідь про необхідність звернення до суду для надання додаткового строку на прийняття спадщини, оскільки такий пропущено. Позивачка у своїй позовній заяві обгрунтовує пропуск строку на прийняття спадщини у зв`язку з різким погіршенням здоров`я, що в тому числі утруднило самостійне пересування, вимагало проходження лікування як в умовах стаціонару, так і амбулаторно. Зазначає, що нею не вчинено жодних дій, які б свідчили про відмову від прийняття спадщини по смерті сина ОСОБА_4 . Після спливу строку на прийняття спадщини, як зазначає позивачка, після 07.01.2018 року, а також і протягом 2019-2019 років стан її здоров`я не відновився, а лише погіршувався. Просить позов задовольнити, визначити їй додатковий строк для прийняття спадщини після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 сина ОСОБА_4 , два місяці після набрання рішенням законної сили.

Рішенням Франківського районного суду м. Львова від 05 березня 2021 року в задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_1 з участю третьої особи П`ятої Львівської державної нотаріальної контори про визначення додаткового строку на прийняття спадщини відмовлено.

Рішення суду оскаржив представник ОСОБА_2 адвокат Гірник Володимир Миколайович, подавши апеляційну скаргу.

Вважає, що рішення суду не відповідає вимогам ч.ч.1,2,3,5 ст. 263 ЦПК України.

Зазначає, що мотиви позову полягали у тому, що спадкоємцями першої черги на час відкриття спадщини були батьки спадкодавця - позивач ОСОБА_2 та батько спадкодавця - ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , а також відповідач ОСОБА_1 - переживше подружжя спадкодавця. Спадковим майном є 1/3 частка квартири АДРЕСА_3 та квартира АДРЕСА_1

За змістом ч. 2 cm. 1269 ЦК України заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто.

На початку січня 2020 року позивачем отримано повідомлення від державного нотаріуса П`ятої Львівської державної нотаріальної контори за змістом якого нотаріус просить протягом десяти днів з часу отримання повідомлення з`явитись для вирішення питання права на спадщину після смерті ОСОБА_4

08 січня 2020 року позивачем надіслано заяву до нотаріальної контори з проханням видати свідоцтво про право на спадщину по смерті сина - ОСОБА_4 , на частини вказаних вище квартир на що отримала роз`яснення про необхідність звернення до суду для надання додаткового строку для прийняття спадщини, оскільки такий пропущено. Хоча навіть будучи обізнаною у цих питаннях раніше позивач все одно не мала можливості вчинити такі дії в межах визначеного законом строку за наявності виключно поважних причин. Позивач навела суду достатньо мотивів наявності таких поважних причин і докази на їх підтвердження.

Отже встановленню підлягали обставини наявності чи відсутності у позивача поважної причини пропуску визначеного частиною першою статті 1270 ЦК України строку для прийняття спадщини у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Суд повинен був встановити наявність або відсутність таких поважних причин у період з 08.07.2017 року по 08.01.2018 року, тобто продовж шести місяців протягом яких позивач вправі була реалізувати своє право на прийняття спадщини у спосіб подачі заяви до нотаріальної контори. Позивач надала суду докази про обставини, які підлягали перевірці та встановленню.

Неможливість реалізації спадкових прав позивачем у визначений законом термін обумовлено також різким погіршенням стану здоров`я, що в тому числі утруднило самостійне пересування і вимагало проходження лікування як в умовах стаціонару так і амбулаторно.

Вважає, що суд не надав жодної оцінки письмовим доказам, а отже не встановив дійсні обставини справи, що свідчить про невідповідність висновків суду обставинам справи.

Додатковими і вагомими обставинами, які обумовлюють поважність причини неможливості в межах визначеного законом строку для реалізації спадкових прав, був факт отримання позивачем після смерті сина, а саме ІНФОРМАЦІЯ_4 , важкої травми - перелом шийки бедра. Така травма отримана у похилому віці, унеможливлює пересування особи. Суд не врахував підтвердженого факту госпіталізації позивача в цей же день у ІІ-ге травматологічне відділення Комунальної міської клінічної лікарні швидкої медичної допомоги. 21.07.2017 року позивача прооперовано з приводу закритого базального перелому шийки правої стегнової кістки.

Вважає, що суд першої інстанції не надав належної оцінки цим доказам, а тому висновки суду не відповідають обставинам справи.

Просить скасувати рішення Франківського районного суду м. Львова від 05 березня 2021 року та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_2 задовольнити в повному обсязі.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення представника апелянта адвоката Гірника В.М. на підтримання доводів апеляційної скарги, відповідача ОСОБА_1 та її представника адвоката Кісь О.Р. на заперечення доводів апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що така не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до вимог ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції відповідає зазначеним вимогам.

Згідно з вимогами ч.1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати; 7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення;8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої прийшов до висновку про відсутність підстав, передбачених статтею 1272 ЦК України, для визначення спадкоємцю ОСОБА_2 додаткового строку для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, оскільки, зазначені позивачем обставини, на думку суду, не є об`єктивними та непереборними труднощами, з якими закон пов`язує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду з огляду на наступне.

Встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 07.07.2017 року виданим Франківським районним у місті Львові відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області, про що зроблений відповідний актовий запис №658.

Після смерті ОСОБА_4 відкрилась спадщина на його майно.

Як вбачається з матеріалів спадкової справи № 782/2017 до майна померлого ОСОБА_4 від 07 липня 2017 року, 24 січня 2018 року ОСОБА_1 звернулась до П`ятої Львівської державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом.

Відповідно до свідоцтва про одруження серії НОМЕР_2 від 20.09.2002 року, ОСОБА_4 та ОСОБА_6 одружились 16.11.1996 року, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис за №387.

Відповідно до витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №718494 від 05.06.2003 року, квартира за адресою: АДРЕСА_4 належала на праві спільної сумісної власності ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , ОСОБА_5 .

Відповідно до матеріалів вищевказаної спадкової справи, а саме інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно,Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №111523971 від 24.01.2018 року, ОСОБА_4 належала на праві спільної сумісної власності квартира за адресою: АДРЕСА_4 , а також на праві приватної власності квартира за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно з свідоцтвом про право на спадщину за законом від 24.01.2018 року, державним нотаріусом П`ятої Львівської державної нотаріальної контори посвідчено, що спадкоємцем майна ОСОБА_4 є його дружина ОСОБА_1 . Спадщина, на яку видано свідоцтво, складається з: 1/2 частки квартири АДРЕСА_2 .

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 від 26.08.1977 року, ОСОБА_4 народився ІНФОРМАЦІЯ_5 , про що зроблено відповідний запис №667, батьками є ОСОБА_5 та ОСОБА_2 .

ІНФОРМАЦІЯ_6 помер ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , про що складено відповідний актовий запис №476, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_4 , виданий Личаківським районним у місті Львові відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області.

Як вбачається з повідомлення державного нотаріуса П`ятої Львівської державної нотаріальної контори Ясинської Н.М. № 3916/02-14 від 23.12.2019 року, ОСОБА_2 повідомлено, що їй потрібно з`явитись протягом десяти днів з дня одержання повідомлення в приміщення П`ятої Львівської державної нотаріальної контори для вирішення питання права на спадщину після смерті ОСОБА_4 .

Відповідно до виписки із медичної карти стаціонарного хворого №18639 від 03.08.2017 року ОСОБА_2 перебувала на стаціонарному лікуванні у Комунальній міській клінічній лікарні швидкої медичної допомоги з 18.07.2017 по 03.08.2017 року з діагнозом закритий базальний перелом шийки правої стегнової кістки. Лікувальні і трудові рекомендації нагляд травматолога поліклініки з 04.08.2017, хода за допомогою ходунків без навантаження на хвору ногу.

Як вбачається з витягу з медичної карти стаціонарного хворого №5575 від 09.08.2019 року ОСОБА_2 перебувала на стаціонарному лікуванні з 19.07.2019 року по 31.07.2019 року з діагнозом злоякісне новоутворення молочної залози, 19.07.2019 року проведено хірургічне лікування (операція мастектомія за Мадденом зліва).

Відповідно до довідки про отримання допомоги №3796 від 11.01.2020 року, виданої гр.. ОСОБА_7 про те, що вона перебувала на обліку в управлінні праці та соціального захисту населення та їй, відповідно до Постанови КМУ №558 від 29.04.2004 року «Про порядок призначення та оплати компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги» з 28.02.2018 року по 21.06.2019 року призначено компенсацію за надання послуг ( ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_7 ).

Відповідно до виписки з медичної карти стаціонарного хворого №3222, ОСОБА_2 перебувала на стаціонарному лікуванні з 26.05.2009 року до 06.06.2009 року з діагнозом хронічний панкреатит, в стадії загострення.

05 січня 2020 року ОСОБА_2 звернулась до П`ятої Львівської державної нотаріальної контори з заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину на частину квартири АДРЕСА_2 та частину квартири АДРЕСА_3 .

Відповідно до повідомлення №71/02-14 від 15.01.2020 року державного нотаріуса П`ятої Львівської державної нотаріальної контори Ясинської Н.М. ОСОБА_2 повідомлено, що для включення її до кола спадкоємців їй необхідно подати в нотаріальну контору завірену в установленому законом порядку заяву спадкоємців, які прийняли спадщину, про згоду на включення її до кола спадкоємців або рішення суду про визначення їй додаткового строку, достатнього для подання нею заяви про прийняття спадщини та роз`яснено право на звернення до суду за місцем відкриття спадщини для надання додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини.

Як вбачається з листа №401 від 08.07.2020 Комунального некомерційного підприємства «1-а міська поліклініка м.Львова» наданого на адвокатський запит ОСОБА_8 , ОСОБА_2 перебувала на стаціонарному лікуванні у 2-му травматологічному відділенні КНП ЛШМД з 18.07.2017 по 03.08.2017 з діагнозом закритий базальний перелом шийки правої стегнової кістки. За станом здоров`я пересуватись самостійно та повноцінно в межах квартири та за її межами не могла, в межах квартири пересувалась згідно рекомендацій лікаря травматолога за допомогою ходунків без навантажень на хвору ногу. Після проведеної операції до березня 2018 року пересувалась в межах квартири за допомогою ходунків, палички та сторонньої допомоги. Громадським транспортом не користувалась.

Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи (частина перша та друга статті 1220 ЦК України).

За правилами статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях ;12611265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Згідно ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Особа, яка подала заяву про прийняття спадщини, може відкликати її протягом строку, встановленого для прийняття спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Як роз`яснено в п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування» вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Правила частини третьої 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ціобставини суд визнав поважними.

За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій, які має оцінити суд з урахуванням доводів та заперечень учасників справи та врахувавши її фактичних обставин.

Якщо ж у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через відсутність інформації про смерть спадкодавця, незнання норм закону, тощо, то правові підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні.

Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постановах: від 04 листопада 2015 року 6-1486цс15 та від 23 серпня 2017 року № 6-1320цс17, а також у постановах Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду: від 26 червня 2019 року у справі № 565/1145/17 (провадження № 61-38298 св 18), від 17 жовтня 2019 року у справі № 766/14595/16 (провадження № 61-6700св19), від 30 січня 2020 року у справі № 487/2375/18 (провадження № 61-10136св19), від 31 січня 2020 року у справі № 450/1383/18 (провадження № 61?21447св19).

Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини, невизначеність між спадкоємцями, хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, проживання у спадковому майні після відкриття спадщини, несприятливі погодні умови тощо.

Оцінка поважності причин пропуску строку звернення із заявою про прийняття спадщини повинна, у першу чергу, стосуватися періоду від моменту відкриття спадщини й до спливу шестимісячного строку, встановленого законом для її прийняття. Саме протягом цього періоду мають існувати об`єктивні та істотні перешкоди для прийняття спадщини. Інші періоди досліджуються, якщо ці перешкоди почали існувати протягом шестимісячного строку та тривали до моменту звернення до нотаріуса або до суду.

ОСОБА_2 , як на підставу поважності пропуску строку на прийняття спадщини серед іншого зазначає важкий моральний стан.

Проте, моральні страждання, не є об`єктивними та непереборними труднощами, з якими закон пов`язує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини, оскільки глибокі душевні страждання у зв`язку зі смертю близько чи знайомої людини відчуває переважна більшість людей. Законодавець, встановлюючи строк для прийняття спадщини тривалістю шість місяців для усіх спадкоємців, очевидно враховував, що морально-психологічну сторону прийняття спадщини для спадкоємців.

До аналогічних висновків прийшов Верховний Суд у постанові від 20 січня 2021 року у справі №752/11156/18-ц.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що з наданих позивачкою документів не вбачається, що протягом вересня 2017 - січня 2018 року вона не могла виходити з дому чи була обмежена постільним режимом.

У відповідності до вимог ст..76-81 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обгрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для справи. Докази повинні бути належними, допустимими та достовірними. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Пропуск спадкоємцем строку для прийняття спадщини без поважних причин не свідчить про наявність у такого спадкоємця порушеного, невизнаного або оспорюваного права, яке підлягає захисту в судовому порядку.

Аналогічний висновок викладено в постанові Верховного Суду від 6 червня 2018 року у справі № 592/9058/17-ц.

Отже, доводи апеляційної скарги є не обґрунтованими, не підлягають задоволенню та не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції порушено норми матеріального чи процесуального права під час розгляду даної справи, а тому оскаржуване рішення суду належить залишити без змін.

Відповідно до ст. 129 Конституції України основними засадами судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.

Колегія суддів вважає, що cудом правильно встановлено фактичні обставини справи, вірно застосовано матеріальний закон та дотримано процедуру розгляду справи, встановлену ЦПК України, ухвалено справедливе рішення, тому підстав для його зміни чи скасування колегія суддів не убачає.

Відповідно до ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Львівський апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ:

апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 адвоката Гірника Володимира Миколайовича залишити без задоволення.

Рішення Франківського районного суду м. Львова від 05 березня 2021 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови.

Повний текст постанови складено 26 серпня 2021 року.

Головуючий: Ванівський О.М.

Судді Цяцяк Р.П.

Шеремета Н.О.