Ухвала

Іменем України

31 серпня 2021 року

м. Київ

справа № 2-777/10

провадження № 61- 13840ск21

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Тітова М. Ю. (суддя-доповідач), Дундар І. О., Краснощокова Є. В., розглянувши касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Есаймент» на ухвалу Інгулецького районного судуміста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 01 лютого 2021 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 27 липня 2021 року в частині заміни сторони виконавчого провадження та видачі дубліката виконавчого листа у справі за заявою товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Есаймент» про заміну сторони виконавчого провадження, поновлення строку пред`явлення виконавчого документа до виконання та видачу дубліката виконавчого листа у справі №2-777/10 за позовом публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2020 року товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Есаймент» (далі - ТОВ «Фінансова компанія «Есаймент») звернулось до Інгулецькогорайонного судуміста Кривого Рогу Дніпропетровської області з заявою про заміну сторони виконавчого провадження, поновлення строку пред`явлення виконавчого документа до виконання та видачу дубліката виконавчого листа.

Заява обґрунтована тим, що упровадженні суду перебуває цивільна справа за № 2-777/10 за позовом публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та кредит» (далі - ПАТ «Банк «Фінанси та кредит») до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості. 06 листопада 2019 року між ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» та ТОВ «Фінансова компанія «Есаймент» було укладено договір відступлення прав вимоги, за яким первісний кредитор відступив право вимоги новому кредитору за кредитними договорами, в тому числі до боржника ОСОБА_1 за кредитним договором від 06серпня 2008 року № 762-пк-2208 та за пов`язаними з ним договорами забезпечення. Також заявник зазначив, що ні АТ «Банк «Фінанси та Кредит», ні заявник не отримували виконавчі листи по справі, виконавчі листи на виконанні не знаходяться, а отже вони є втраченими.

Ухвалою Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 01 лютого 2021 року у задоволенні заяви ТОВ «Фінансова компанія «Есаймент» про заміну сторони виконавчого провадження, поновлення строку пред`явлення виконавчого документа до виконання та видачу дубліката виконавчого листа відмовлено.

Не погодившись з рішенням районного суду, ТОВ «Фінансова компанія «Есаймент» звернулося до Дніпровського апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій просило скасувати оскаржувану ухвалу, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права.

В апеляційній скарзі ТОВ«Фінансова компанія «Есаймент» вказувало на те, що судом не взято до уваги, що заміна кредитора в зобов`язанні внаслідок відступлення права вимоги є різновидом правонаступництва та можлива на будь-якій стадії процесу.

Крім того, заявник зазначав, що згідно з інформацією, наданоюПівденно-Східним міжрегіональним управлінням Міністерства юстиції (м. Дніпро), виконавчі листи відносно боржника на виконанні не знаходяться, архівні дані знищені, як заявник по справі, так і АТ «Банк «Фінанси та Кредит» виконавчі листи не отримували, а отже можна вважати, що їх втрачено та пропущено строк пред`явлення виконавчих документів до виконання за обставин, які не залежали від стягувача.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 27 липня 2021 року ухвалу Інгулецького районного судуміста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 01 лютого 2021 року залишено без змін.

14 серпня 2021 року ТОВ «Фінансова компанія «Есаймент» звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою на ухвалу Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 01 лютого 2021 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 27 липня 2021 року, у якій просило скасуватиоскаржувані рішення.

Підставами для скасування зазначених судових рішень заявник вказує неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Заявник вказує, що судами першої та апеляційної інстанцій не було враховано висновків, викладених у постановах Верховного Суду про застосування норми права у подібних правовідносинах, та винесено необґрунтовані судові рішення про відмову у задоволенні заяви про заміну сторони виконавчого провадження, поновлення строку пред`явлення виконавчого документа до виконання та видачу дубліката виконавчого листа.

Перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про відмову у відкритті касаційного провадження в частині заміни сторони виконавчого провадження та видачі дубліката виконавчого листа з наступних підстав.

Частиною четвертою статті 394 ЦПК України визначено, що у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Виконання судового рішення відповідно до змісту рішення Конституційного Суду України № 5-рп/2013 від 26 червня 2013 року по справі № 1-7/2013 є невід'ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави; невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок правонаступництва.

За приписами частини першої статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною п'ятою статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження є обов'язковими тією мірою, якою вони були б обов'язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Відповідно до частини першої статті 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником.

Крім того, згідно з пунктом 2 розділу 12 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року № 512/5, у разі вибуття однієї зі сторін виконавчого провадження (припинення юридичної особи, а також в інших випадках заміни сторони у виконавчому провадженні), якщо правовідносини допускають правонаступництво, виконавець за заявою сторони виконавчого провадження, а також сама заінтересована сторона мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження її правонаступником. На підставі постановленої судом ухвали виконавець своєю постановою замінює сторону виконавчого провадження. Ухвала суду та постанова виконавця долучаються до виконавчого документа при його передачі до іншого органу державної виконавчої служби або приватного виконавця або поверненні його стягувачу чи до суду.

Відповідно до статей 512 та 442 ЦПК України, статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття кредитора в зобов'язанні він замінюється правонаступником. Виходячи із вказаних законодавчих норм, зокрема з пункту 2 частини першої статті 512 ЦК України, у разі правонаступництва (спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора. Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора.

У зв'язку з такою заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, внаслідок чого припиняється її статус сторони виконавчого провадження і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до частини п'ятої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження», статті 442 ЦПК України за заявою заінтересованої сторони зобов'язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов'язки в зобов'язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.

Судом першої інстанції та апеляційним судом встановлено, що рішенням Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 24 вересня 2010 року у справі № 2-777/10 задоволені позовні вимоги ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» про солідарне стягнення з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 заборгованості за порушення зобов'язання у розмірі 201 152, 93 грн. На підставі вказаного рішення видано виконавчі листи.

Ухвалою Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 04 вересня 2020 року заяву ТОВ «Фінансова компанія «Есаймент» про заміну сторони виконавчого провадження з виконання виконавчого листа у справі № 2-777/10 було задоволено, здійснено заміну стягувача ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» на ТОВ «Фінансова компанія «Есаймент». Підставою для задоволення заяви стало укладення між первісним та новим кредитором договору про відступлення права вимоги від 06 листопада 2019 року.

Також судами попередніх інстанцій встановлено, що заочним рішенням Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 13 липня 2020 року у справі № 213/1054/15-ц частково задоволено позов ТОВ «Фінансова компанія «Есаймент»до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про солідарне стягнення заборгованості, завданої порушенням зобов`язання за кредитним договором та за договорами поруки.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Есаймент» (правонаступника ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит») заборгованість, завдану порушенням зобов`язання за кредитним договором від 06 серпня 2008 року № 762-пк-2008 за період з 20 квітня 2010 року по 19 березня 2015 року у розмірі 49 968, 97 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Вирішено питання стосовно розподілу судових витрат.

Таким чином, суди першої та апеляційної інстанцій дійшли обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення заяви ТОВ «Фінансова компанія «Есаймент» в частині заміни сторони виконавчого провадження, оскільки така заміна вже відбулась і вимоги нового кредитора щодо стягнення заборгованості задоволені судом.

Крім того, відповідно до підпункту 17.4 пункту 1 розділу ХІІІ «Перехідних положень» ЦПК України до дня початку функціонування Єдиного державного реєстру виконавчих документів: у разі втрати виконавчого документа, суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Згідно із частиною першою статті 11 Закону Закон України «Про виконавче провадження» пред`явлення виконавчого документа до виконання - це період часу, в межах якого стягувач має право пред`явити виконавчий документ до примусового виконання.

Відповідно до частини шостої статті 12 Закону України «Про виконавче провадження» стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.

У разі пропуску строку для пред'явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено (частина перша статті 433 ЦПК України).

Згідно з відповіддюначальника управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) від 16 листопада 2020 року виконавчі документи, сторонами за якими є стягувач ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит», а боржниками: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , на виконання до органів державної виконавчої служби у Дніпропетровській області не надходили та не перебувають.

Суди попередніх інстанцій дійшли правильного висновку про те, що строк пред`явлення виконавчого листа №2-777/10 до виконання сплив ще до придбання 06 листопада 2019 року ТОВ «Фінансова компанія«Есаймент» права вимоги до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , доказів отримання виконавчих листів ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» заявником наданоне було, а відповідь начальника управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) про відсутність на виконанні виконавчих листів не може свідчити про їх втрату.

Відповідно до висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного у постанові від 21 серпня 2019 року у справі № 2-836/11 (провадження № 14-308цс19), якщо строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання не сплив або суд його поновив, то заява про видачу дубліката цього документа, який втрачений, вважається поданою у межах встановленого для пред`явлення його до виконання строку. Натомість, коли строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання сплив, і суд його не поновив, то за результатами розгляду заяви про видачу дубліката втраченого виконавчого документа суд відмовляє у задоволенні цієї заяви.

Відмовляючи у задоволенні заяви ТОВ «Фінансова компанія «Есаймент» про видачу дубліката виконавчого листа районний суд, з висновками якого погодився суд апеляційної інстанції, дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення заяви в частині видачі дубліката виконавчого листа, оскільки заявником не надано жодних належних, допустимих та достатніх доказів, які б підтверджували факт втрати виконавчого листа та поважності причин пропуску строку для пред`явлення його до виконання.

Наведені у касаційній скарзі доводи були предметом дослідження у суді апеляційної інстанції з наданням відповідної правової оцінки, яка ґрунтується на вимогах чинного законодавства.

Із змісту касаційної скарги та оскаржуваних судових рішень вбачається, що скарга є необґрунтованою, правильне застосовування судами попередніх інстанцій норм процесуального права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, а наведені у скарзі доводи не дають підстав для висновку про незаконність оскаржених рішень, зводяться до переоцінки доказів та незгоди заявника з висновками суду щодо їх оцінки, що знаходиться поза межами повноважень суду касаційної інстанції

Європейський суд з прав людини зауважує, що спосіб, у який стаття 6 Конвенції застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них. Вимоги до прийнятності апеляції з питань права мають бути більш жорсткими ніж для звичайної апеляційної скарги. З урахуванням особливого характеру ролі Верховного Суду як касаційного суду процедура, яка застосовується у Верховному Суді, може бути більш формальною (пункт 45 рішення Європейського суду з прав людини від 23 жовтня 1996 року у справі «Леваж Престейшинз Сервісиз проти Франції», пункти 37, 38 рішення Європейського суду з прав людини від 19 грудня 1997 року у справі «Бруалла Гомесде ла Торре проти Іспанії»).

Оскільки правильне застосовування судом норм права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, а касаційна скарга щодо оскарження рішень судів першої та апеляційної інстанцій в частині заміни сторони виконавчого провадження та видачі дубліката виконавчого листа є необґрунтованою, у відкритті касаційного провадження слід відмовити.

Керуючись частиною четвертою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Есаймент» на ухвалу Інгулецькогорайонного судуміста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 01 лютого 2021 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 27 липня 2021 року в частині заміни сторони виконавчого провадження та видачі дубліката виконавчого листа у справі за заявою товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Есаймент» про заміну сторони виконавчого провадження, поновлення строку пред`явлення виконавчого документа до виконання та видачу дубліката виконавчого листа у справі № 2-777/10 за позовом публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованостівідмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: М. Ю. Тітов

І. О. Дундар

Є. В. Краснощоков