УХВАЛА

про відмову в забезпеченні позову

30.08.2021

м. Одеса

Справа № 522/16115/21

Провадження № 2-з/522/445/21

Суддя Приморського районного суду м. Одеси Кріль Х.С. розглянула в письмовому провадженні заяву ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення до подання позовної заяви.

ВСТАНОВИВ:

28.08.2021 до суду надійшла заява ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову до подання позовної заяви.

Заявник просить суд вжити такі заходи забезпечення позову:

- тимчасово заборонити Одеському національному медичному університету ліквідовувати кафедру, в тому числі (але не обмежуючись) вносити зміни до структури та штатного розпису ОНМедУ щодо ліквідації чи реорганізації кафедри «Соціальної медицини, громадського здоров`я та медичного права», створювати інші кафедри, предмет діяльності та спеціальності (спеціалізації) якої будуть тотожними до предмету наукової, освітньої та методичної діяльності, спеціальностям (спеціалізації) кафедри «Соціальної медицини, громадського здоров`я та медичного права», зменшувати навчальне навантаження на кафедру «Соціальної медицини, громадського здоров`я та медичного права»;

- тимчасово зупинити дію рішення Вченої ради Одеського національного медичного університету від 17.06.2021 в частині «ліквідувати з 01.09.2021 кафедру «Соціальної медицини, громадського здоров`я та медичного права»»;

- тимчасово зупинити дію Наказу Одеського національного медичного університету № 266-о від 17.06.2021 в частині «ліквідувати з 01.09.2021 кафедру «Соціальної медицини, громадського здоров`я та медичного права»»;

- тимчасово заборонити Міністерству охорони здоров`я України затверджувати зміни до структури та штатного розпису Одеського національного медичного університету щодо ліквідації, реорганізації кафедри «Соціальної медицини, громадського здоров`я та медичного права», затверджувати нову структуру та штатний розпис Одеського національного медичного університету у яких склад, найменування та підпорядкування кафедри «Соціальної медицини, громадського здоров`я та медичного права» відрізняється структурі та штатному розпису чинному до видачі Наказу Одеського національного медичного університету № 266-о від 17.06.2021.

Заявник зазначає, що є завідувачем кафедри «Соціальної медицини, громадського здоров`я та медичного права». 17.06.2021 проведено засідання Вченої ради університету та прийнято наказ №266-о, яким ліквідовано кафедру. Вважає, що засідання та рішення Вченої ради проведені з значними процедурними порушеннями. Крім того, вважає, сам наказ очевидно протиправним, оскільки з нього не випливає жодних рішень щодо розподілу спеціальностей ліквідованої кафедри; будуть зміни методичної роботи; зміни в трудових правовідносинах; виникнуть перешкоди для здобувачів освіти в освітній та науковій діяльності. Це свідчить про необґрунтованість ліквідації та неефективність такого рішення. У разі не забезпечення позову будуть створені умови, що перешкодять нормальній господарській діяльності університету. Крім того, забезпечення позову у разі задоволення позову позбавить відповідача можливості затягувати виконання рішення суду, посилаючись на повторні зміни в штатному розписі та структурі ОНМедУ, що вимагає тривалого проміжку часу. Обраний захід забезпечення позову не порушує прав інших працівників ОНМедУ та відповідача, так як спрямований на захист прав і інтересів заявника, а також можливість реального виконання рішення суду. Забезпечення позову дозволить зберегти освітній процес, усунути перешкоди у господарській діяльності, запобігти неправомірним порушенням трудових відносин з працівниками кафедри, зупинить триваючі дискримінаційні діяння адміністрації відносно заявника.

Розглянувши заяву, суд не знаходить підстав для забезпечення позову.

Згідно з ч.1 ст.153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом без повідомлення учасників справи.

Частинами 1 і 2 ст. 149 ЦПК України передбачено, що суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Забезпечення позову по суті є обмеженням суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Умовою застосування забезпечення позову, як сукупності процесуальних дій, є обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може ускладнити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог. Такі заходи гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Відповідно до частини третьої статті 150 ЦПК України заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з майновими наслідками заборони відповідачеві вчинити певні дії.

Необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову».

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду, наприклад реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Також при встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи. Обмеження можливості господарюючого суб`єкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків.

Зі змісту заяви вбачається, що ОСОБА_1 має намір оскаржити рішення Вченої ради ОНМедУ від 17.06.2021 та наказ № 266-о від 17.06.2021 в частині «ліквідувати з 01.09.2021 кафедру «Соціальної медицини, громадського здоров`я та медичного права»».

На переконання заявника, незаконність такого рішення Вченої ради полягає у недотриманні процедури прийняття рішення. Крім того, прийняття оскаржуваного рішення пов`язує з тим, що тепер фактично з 01.09.2021 відбудуться незаконні зміни в структурі та штатному розписі університету, зазнають змін трудові правовідносини.

По суті зміни, які впроваджуються спірним рішенням та наказом від 17.06.2021, зумовлять для заявника, як вона зазначає, зміни у трудових правовідносинах між працівниками кафедри та університетом. Щоб запобігти цьому, власне, просить вжити відповідних заходів щодо заборони вчиняти певні дії та зупинення дії рішення.

У контексті цих мотивів, суд звертає увагу, що не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті (ч. 10 ст. 150 ЦПК України). Відповідно у справах про захист трудових чи корпоративних прав не допускається забезпечення позову шляхом зупинення дії рішення про звільнення позивача з роботи та зобов`язання відповідача й інших осіб не чинити перешкод позивачеві у виконанні ним своїх попередніх трудових обов`язків, оскільки таким чином фактично ухвалюється рішення без розгляду справи по суті (п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22.12.2006 № 9).

Відтак, застосування запропонованих заходів забезпечення позову, який буде подано, фактично буде вирішенням спору наперед, являтиме собою підміну судового рішення. З цих підстав забезпечення позову є не допустимим.

Крім того, у справах, в яких позивачем пред`явлено позовні вимоги немайнового характеру, судове рішення у разі задоволення таких вимог не вимагатиме примусового виконання, тому має з`ясовуватись та досліджуватись така підстава вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити або унеможливити ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав та інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутись.

Суд зважає на те, що будь-яке рішення з яким особа не згідна становить для неї певний правовий інтерес, може зумовлювати зміну правовідносин, в тому числі й трудових. Безумовно такі рішення можуть завдавати шкоди і мати наслідки, які заявник оцінює негативно. Однак захист та відновлення цих прав може бути здійснено судом, якщо ці зміни, що передбачаються рішенням від 17.06.2021 та наказом № 266-о від 17.06.2021, дійсно призвели до порушення цих прав. Це означає, що з цією метою не слід автоматично зупиняти дію таких рішень.

Також необґрунтоване вжиття заходів забезпечення позову може привести до правових ускладнень, значно більших, ніж ті, яким вдалося б запобігти. Тому суд повинен у кожному випадку, виходячи з конкретних доказів оцінити, чи не може застосуванням заходів забезпечення позову бути завдано ще більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти (постанова Верховного Суду від 21.05.2021 у справі № 640/17361/20).

Відповідно до п. 4 розділу І Статуту Одеського національного медичного університету, оприлюдненому у відкритому доступі в мережі інтернет на офіційному сайті університету, Університет утворений у формі державної установи, що знаходиться в управлінні Міністерства охорони здоров`я України та працює на засадах неприбутковості. Університет є юридичною особою, має відокремлене майно, може від свого імені набувати майнових і особистих немайнових прав і мати обов`язки, бути позивачем і відповідачем у суді (п. 9 Статуту).

Основними структурними підрозділами Університету є факультети, кафедри, бібліотека, Університетські клініки, клінічні бази Університету та медичні центри (п. 12 розділ І Статуту).

Безпосереднє управління діяльністю закладу вищої освіти здійснює його керівник (ректор, президент, начальник, директор тощо). Його права, обов`язки та відповідальність визначаються законодавством і статутом закладу вищої освіти. Керівник закладу вищої освіти в межах наданих йому повноважень: вирішує питання фінансово-господарської діяльності закладу вищої освіти, затверджує його структуру і штатний розпис (частина перша, частина третя пункт 2 статті 34 Закону України № 1556-VІІ).

Університет має рівні з іншими вищими навчальними закладами права, що становлять зміст його автономії та самоврядування, у тому числі має право утворювати, реорганізовувати та ліквідовувати свої структурні підрозділи (п. 2 розділ ІV Статуту).

Суд бере до уваги і те, що із заявою про зупинення дії зазначеного рішення та наказу ОСОБА_1 звернулася до суду лише 28.08.2021, хоча ці рішення було прийнято 17.06.2021 (передбачають зміни в організації кафедри з 01.09.2021). Тобто, знаючи про прийняті рішення, заявник фактично просить призупинити їх дію безпосередньо перед 01.09.2021 (тобто, початком навчального процесу). Зазначене розцінюється судом, як втручання в організаційно-господарську діяльність університету, що може також призвести до більших ускладнень в навчальному процесі.

Тому дотримуючись балансу між приватним інтересом заявника та інтересами університету, слід виходити з того, якщо такі рішення є протиправними, порушують права та інтереси працівника кафедри, то їх оцінка буде надана судом в межах судового розгляду справи. Водночас зупинення дії рішень, які стосуються організаційно-трудової діяльності кафедри, навчального процесу, порушивши їх перед самим початком запровадження, може завдати більшої шкоди.

З огляду на це, заява про забезпечення позову не підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 149-153, 260, 261, 353 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Одеського апеляційного суду через Приморський районний суд м. Одеси протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання.

Суддя Х.С. Кріль