УХВАЛА

Іменем України

241/1097/21

4-с/241/1/2021

26.08.2021 року Першотравневий районний суд Донецької області у складі:головуючого судді Чудопалової С.В. за участю секретаря Небиліченко Т.В., представника заявника ОСОБА_1 , представника стягувача Пазій О.І. розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Мангуш скаргу ОСОБА_2 про визнання неправомірними дій державного виконавцяКальміуського відділу державної виконавчої служби у місті Маріуполі Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) та скасування арешту з грошових коштів, які перебувають на банківському рахунку, який призначено для зарахування та виплати заробітної плати,-

ВСТАНОВИВ: ОСОБА_2 звернувся до суду зі скаргою, в якій просить визнати неправомірними дії державного виконавця Кальміуського відділу державної виконавчої служби у місті Маріуполі Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Урютової Ю.В. щодо прийняття постанови від 26.04.2021 про арешт коштів боржника у виконавчому провадженні № 47222914 та скасувати ареш т з грошових коштів, які перебувають на банківському рахунку НОМЕР_1 , відкритому у ПАТ «ПУМБ», ЄДРПОУ , який призначено для зарахування та виплати заробітної плати. Свої вимоги скаржник мотивує тим, що на примусовому виконанні Кальміуського відділу державної виконавчої служби у місті Маріуполі Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) перебуває виконавче провадження № 47222914 про стягнення з нього на користь ОСОБА_3 аліментів в розмірі ј частини заробітку. 06.07.2021 скаржник дізнався про те, що на підставі постанови державного виконавця Кальміуського відділу державної виконавчої служби у місті Маріуполі Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Урютової Ю.В. від 26.04.2021 про арешт коштів боржника, накладено арешт на банківський рахунок, який використовується для нарахування заробітної плати. Зазначає,що рахунок НОМЕР_1 , відкритий у ПАТ «ПУМБ», ЄДРПОУ , використовується виключно для зарахування заробітної плати від ТОВ «Метінвест-Промсервіс», працівником якого він є. Вказує на те, що звертався до Кальміуського відділу державної виконавчої служби у місті Маріуполі Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) з проханням розблокувати рахунок, на який зараховується заробітна плата, проте йому відмовили та порадили звертатися до суду. Зауважує на тому, що не ухиляється від сплати аліментів та від погашення заборгованості з аліментів. На підставі постанови від 13.05.2021 про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, з його заробітної плати утримується 25% - в рахунок погашення заборгованості з аліментів, та 25% - поточна сума аліментів, тобто, щомісяця з нього утримується 50% заробітної плати на користь стягувача. Однак, через накладення арешту на банківський рахунок, не може користуватися й залишком заробітної плати. Скаржник є єдиним працюючим членом родини. Дружина інвалід третьої групи, та малолітня донька ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працюють. Тому, без отримання нарахованої йому заробітної плати родина залишилася без засобів для існування. Зазначає, що накладення арешту на рахунок боржника, який призначений для виплати заробітної плати та інших виплат, унеможливлює своєчасне здійснення таких виплат, що невідворотно призводить до порушення конституційних прав громадян, які працюють, на оплату праці. За таких обставин, вважаючи свої права порушеними, скаржник звернувся до суду з вказаною скаргою.

Скаржник у судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд скарги за його відсутності, за участі його представника адвоката Майської А.В. Представник скаржника у судовому засіданні доводи скарги підтримала у повному обсязі та просила задовольнити скаргу. Зазначила, що банківський рахунок НОМЕР_1 , відкритий у ПАТ «ПУМБ», ЄДРПОУ , використовується скаржником виключно для зарахування та отримання заробітної плати. Іншого порядку отримання заробітної плати, окрім як шляхом зарахування на банківський рахунок, у роботодавця скаржника ТОВ «Метінвест-Промсервіс», не передбачено, тому на звернення скаржника до бухгалтерії підприємства щодо виплати йому заробітної плати через касу підприємства або поштовим переказом, він отримав відмову. Отже, скасування арешту з грошових коштів, які перебувають на банківському рахунку, що використовується для виплати заробітної плати, є єдиною можливістю для отримання скаржником винагороди за працю. Через накладений на банківський рахунок арешт, скаржник не отримав заробітну плату за червень, липень та частину серпня 2021 року, тому триває порушення його конституційного права на своєчасне одержання винагороди за працю. Від державного виконавця Кальміуського відділу державної виконавчої служби у місті Маріуполі Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) надійшов відзив на скаргу, у якому він просить суд розглянути скаргу за його відсутності та відмовити у її задоволенні. У відзиві державний виконавець зазначив, що скарга боржника є безпідставною та необґрунтованою. Борг зі сплати аліментів станом на 12.05.2021 складає 183 365,03 грн. Документального підтвердження того, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом до виконавчої служби не надходило, тому підстави для скасування арешту відсутні. Представник стягувача ОСОБА_5 в судовому засідання вимоги скарги визнала частково, зазначила, державним виконавцем порушені вимоги ст..56 Закону України «Про виконавче провадження» , оскільки у оскаржуваній постанові державний виконавець повинен був вказати суму, у розмірі якої необхідно накладати арешт, а тому постанова підлягає скасуванню. Дослідивши вказану скаргу та матеріали справи, суд встановив наступне. Із матеріалів справи вбачається, що на виконанні Кальміуського відділу державної виконавчої служби у місті Маріуполі Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) перебуває виконавче провадження № 47222914 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліментів в розмірі ј частини заробітку. Відповідно до п.1 ч.2ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом. У межах виконання вказаного судового рішення державним виконавцем 26.04.2021 у виконавчому провадженні № 47222914 було винесено постанову про арешт коштів боржника, згідно якої державним виконавцем постановлено накласти арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом. Згідно до виписки ПАТ «ПУМБ» від 07.07.2021 за картковим рахунком НОМЕР_1 , відкритим на ім`я скаржника, зарахування на картку здійснюються з призначенням «Виплата ТОВ «Метінвест-Промсервіс» з чого можливо встановити, що жодних інших нарахувань, окрім заробітної плати, на картковий рахунок не надходить. Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Частиною 1 статті 5 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» встановлено, що державний виконавець, приватний виконавець під час здійснення професійної діяльності є незалежними, керуються принципом верховенства права та діють виключно відповідно до закону. Виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право: накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей (п. 7 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження»). Статтею 56 вказаного закону передбачено, що арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно боржника може накладатися виконавцем шляхом, зокрема, винесення постанови про арешт коштів та інших цінностей боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах. Відповідно до ч. 3 ст. 52 Закону України «Про виконавче провадження» не підлягають арешту в порядку, встановленому цим Законом, кошти, що перебувають на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом. Банк, інша фінансова установа, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у разі надходження постанови виконавця про арешт коштів, що знаходяться на таких рахунках, зобов`язані повідомити виконавця про цільове призначення рахунку та повернути постанову виконавця без виконання в частині арешту коштів, що знаходяться на таких рахунках. При цьому стаття 48 Закону України «Про виконавче провадження» встановлює невичерпний перелік рахунків, на кошти на яких накладати арешт заборонено, зазначаючи, що законом можуть бути визначені й інші кошти на рахунках боржника, звернення стягнення або накладення арешту на які заборонено. Отже, виконуючи рішення суду, виконавець може накладати арешт на будь-які кошти на рахунках боржника в банківських установах, крім тих, накладення арешту на які заборонено законом. При цьому саме банк, який виконує відповідну постанову виконавця про арешт коштів боржника, відповідно до частини третьої статті 52 Закону повинен визначити статус коштів і рахунка, на якому вони знаходяться, та в разі їх знаходження на рахунку, на кошти на якому заборонено накладення арешту, банк зобов`язаний повідомити виконавця про цільове призначення коштів на рахунку та повернути його постанову без виконання, що є підставою для зняття виконавцем арешту із цих коштів згідно із ч. 4 ст. 59 Закону. Також виконавець може самостійно зняти арешт з усіх або частини коштів на рахунку боржника у банківській установі в разі отримання документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом. Статтею 73 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено перелік коштів, на які не може бути звернено стягнення. Положення вказаної статті не містять вказівки на заробітну плату. В той же час, відповідно до статті 68 Закону України «Про виконавче провадження» стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника звертається у разі відсутності в боржника коштів на рахунках у банках чи інших фінансових установах, відсутності чи недостатності майна боржника для покриття в повному обсязі належних до стягнення сум, а також у разі виконання рішень про стягнення періодичних платежів. Статтею 43 Конституції України гарантовано, що право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. Відповідно до ч.ч.1,2 ст.128 КЗпПУ при кожній виплаті заробітної плати загальний розмір усіх відрахувань не може перевищувати двадцяти процентів, а у випадках, окремо передбачених законодавством України, - п`ятидесяти процентів заробітної плати, яка належить до виплати працівникові. При відрахуванні з заробітної плати за кількома виконавчими документами за працівником у всякому разі повинно бути збережено п`ятдесят процентів заробітку. За змістом ст. 72 Законом України «Про виконавче провадження» на заробітну плату може бути звернено стягнення, проте законом визначений максимальний можливий розмір такого стягнення не більш як 20 %. Проте, державний виконавець наклав арешт і на зарплатний рахунок боржника, що виключає можливість власника рахунку користуватися іншою відсотковою частиною таких коштів. За вказаних обставин суд приходить до висновку, що доводи скарги частково знайшли своє ствердження в судовому засіданні, тому скарга в частині скасування арешту з грошових коштів, які містяться на зарплатному рахунку боржника підлягає до задоволення. Проте накладення арешту на інші рахунки боржника є однією з функцій державного виконавця, спрямованих на примусове виконання рішення суду та забезпечення його виконання, що також прямо встановлено законом. Суд вважає, що державний виконавець діяв у межах своїх повноважень, та дії державного виконавця щодо винесення постанови про арешт коштів боржника є правомірними. Таким чином, з дотриманням передбаченого законодавством порядку дослідження доказів, ухвалення судових рішень, судом повно та всебічно з`ясовано всі обставини справи, на підставі яких скарга підлягає задоволенню в частині скасування арешту з грошових коштів, які перебувають на зарплатному рахунку, оскільки права скаржника щодо його права вільно розпоряджатися та володіти своєю власністю (заробітною платою) порушені та підлягають захисту. Керуючись ст.ст.447,448,449,451 Цивільного процесуального кодексу України, суд, - У Х В А Л И В: Скаргу ОСОБА_2 про визнання неправомірними дій державного виконавця Кальміуського відділу державної виконавчої служби у місті Маріуполі Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) та скасування арешту з грошових коштів, які перебувають на банківському рахунку, призначеному для виплати заробітної плати, задовольнити частково. Скасувати арешт з грошових коштів, які перебувають на банківському рахунку НОМЕР_1 , відкритому на ім`я ОСОБА_2 у ПАТ «ПУМБ», ЄДРПОУ , який призначено для зарахування та виплати заробітної плати. У задоволенні решти вимог відмовити. Ухвала може бути оскаржена до Донецького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 15-ти денний строк з дня проголошення ухвали. Повний текст ухвали буде складено 28.08.2021 Суддя С.В. Чудопалова