ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 596/1647/20Головуючий у 1-й інстанції Митражик Е.М.
Провадження № 22-ц/817/756/21 Доповідач - Парандюк Т.С.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 серпня 2021 року м. Тернопіль

Тернопільський апеляційний суд в складі:

головуючого - Парандюк Т.С.

суддів - Сташків Б. І., Храпак Н. М.,

за участі секретаря -Дідух М.Є.

та сторін - представника заявника ОСОБА_1 адвоката Череватого П.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 596/1647/20 за апеляційними скаргами ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на рішення Гусятинського районного суду Тернопільської області від 28 квітня 2021 року, ухваленого суддею Митражик Е.М., повний текст рішення складений 30 квітня 2021 року, у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дітей,

В С Т А Н О В И В:

у листопаді 2020 року ОСОБА_1 звернулася в суд із позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , визначені у твердій грошовій сумі по 4500 грн. щомісячно на дітей, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позовної заяви до суду та до досягнення дітьми повноліття.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що вона з відповідачем 13.07.2007 року зареєструвала у відділі РАЦС Гусятинського РУЮ Тернопільської області, актовий запис № 42 шлюб. Від даного шлюбу в них є троє дітей: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , які проживають разом з нею та перебувають на її утриманні. Рішенням Гусятинського районного суду Тернопільської області від 01.06.2016 року шлюб було розірвано. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, хоча має можливість надавати, оскільки їздить за кордон на роботу та має стабільний заробіток. На даний час вона знаходиться у важкому матеріальному становищі і їй важко утримувати себе та дітей.

Рішенням Гусятинського районного суду Тернопільської області від 28 квітня 2021 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дітей - задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дітей: сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , визначені в твердій грошовій сумі в розмірі по 1300 грн. щомісячно на кожну дитину, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 18 листопада 2020 року до досягнення старшою дитиною повноліття.

В задоволенні решти позову - відмовлено.

Дане рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допущено до негайного виконання.

Стягнуто з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір у розмірі 768 грн. 40 коп.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 адвокат Череватий П.М. просить змінити рішення Гусятинського районного суду Тернопільської області від 28 квітня 2021 року та винести рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги представник ОСОБА_1 адвокат Череватий П.М. зазначив, що суд першої інстанції неправомірно прийшов до висновку що ОСОБА_2 не має змоги платити аліменти у розмірі 4500 грн. на трьох дітей, оскільки він ніде не працює та має на утриманні неповнолітнього сина від іншого шлюбу. Однак, будь-яких доказів, що ОСОБА_6 перебуває на утримані відповідача до суду не подано. Також відповідно до акту обстеження матеріально побутових умов сім`ї вбачається, що син відповідача ОСОБА_6 разом із ним не проживає. Сама лише наявність у відповідача дитини від іншого шлюбу не свідчить про те, що він несе витрати пов`язані з її матеріальним утриманням.

Також, у судовому засіданні 03.06.2021 року в ході розгляду іншого спору між цими ж сторонами про визначення місця проживання дітей, відповідач ОСОБА_2 на запитання суду та учасників процесу повідомив, що регулярно їздить на заробітки закордон, де отримує щомісячну заробітну плату у розмірі орієнтовно 3000 Євро.

В апеляційні скарзі представник ОСОБА_2 адвокат Чудопалов Ю.Ю. просить скасувати рішення Гусятинського районного суду від 28 квітня 2021 року та ухвалити нове, яким відмовити у задоволені позовних вимог у повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги представник ОСОБА_2 адвокат Чудопалов Ю.Ю. зазначив що при винесенні рішення і встановлення розміру твердої грошової суми аліментів на утримання дітей було не враховано доводи сторони відповідача і відповідно неповно з`ясовано обставини справи.

Суд неправомірно не взяв до уваги результат магнітно-резонансної томографії, адже даний висновок надає змогу отримати відомості про незадовільний стан здоров`я відповідача, що обмежує його у виборі місця працевлаштування та впливає на його матеріальне становище.

Під час розгляду справи позивач не надав і суд не витребував ніяких доказів про наявність чи відсутність іншого майна, зокрема, про наявність нерухомості та транспортних засобів, а також не було витребувано доказів з органів державної податкової служби про наявність чи відсутність у відповідача доходів. Будь-яких інших доказів, які б свідчили про рівень матеріального забезпечення відповідача протилежною стороною не надано, а судом не здобуто.

На утриманні у відповідача перебувають двоє осіб: неповнолітній син ОСОБА_6 від попереднього шлюбу та матір, яка є особою пенсійного віку, що підтверджується пенсійним посвідченням серії НОМЕР_1 .

Рішення суду вмотивовано важким матеріальним становищем позивачки, проте доказів, які б підтверджували це у матеріалах справи немає.

Відзивів на апеляційні скарги від сторін не поступило.

У судовому засіданні представник ОСОБА_1 адвокат Череватий П.М. свою апеляційну скаргу підтримав з мотивів, викладених в ній, а проти апеляційної скарги представника ОСОБА_2 адвоката Чудопалова Ю.Ю. заперечив.

Представник ОСОБА_2 адвокат Чудопалов Ю.Ю. в апеляційну інстанцію не з`явився, будучи належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду справи на електронну пошту, зазначену в апеляційній скарзі ІНФОРМАЦІЯ_4 , яку отримав 26.07.2021 року о 16:27:48. Клопотань чи заяв про відкладення розгляду справи не поступило.

Вручення судової повістки представникові учасника справи вважається врученням повістки і цій особі (стаття 130 частина 5 ЦПК України).

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 372 ЦПК України - неявка у судове засідання будь-якого учасника процесу за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, тому колегія суддів вважає за можливе розглянути справу у відсутності представника ОСОБА_2 адвоката Чудопалова Ю.Ю.

Розглянувши справу в межах позовних вимог та доводів апеляційних скарг, заслухавши пояснення представника заявника ОСОБА_1 адвоката Череватого П.М., доповідача, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційні скарги представника ОСОБА_1 адвоката Череватого П.М. та представника ОСОБА_2 адвоката Чудопалова Ю.Ю. не підлягають до задоволення.

Згідно із ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судом встановлено, що сторони з 13.07.2007 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Гусятинського районного суду Тернопільської області від 01.06.2016 року розірвано (справа №596/1272/16-ц, а. с. 7).

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є батьками: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що вбачається із відповідних копій свідоцтв про народження серії НОМЕР_2 , серії НОМЕР_3 , серії НОМЕР_4 (а.с. 4, 5, 6).

Згідно акту обстеження матеріально побутових умов сім"ї № 241 від 13.11.2021 року місцем тимчасового проживання ОСОБА_1 разом із дітьми є АДРЕСА_1 без реєстрації, власником якої є ОСОБА_7 . Батько ОСОБА_2 допомагає матеріально утримувати дітей, але з дітьми не проживає (а.с. 8).

ОСОБА_2 зареєстрований та проживає разом із матір`ю ОСОБА_8 , яка є пенсіонером, в АДРЕСА_2 . В даному будинку ще зареєстровані, але не проживають ОСОБА_1 та троє дітей з січня 2019 року (акт № 5 від 12.01.2021 року, а.с. 44).

Частинами 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року передбачено, що держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Згідно до ст. ст. 180, 182 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Частинами 3, 8 ст. 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Стаття 8 Закону України "Про охорону дитинства" - кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Згідно з пунктом 17 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен урахувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

08 липня 2017 року набрав чинності Закон України від 17 травня 2017 року "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо покращення захисту права дитини на належне утримання", яким частину другу статті 182 СК України викладено в редакції: Розмір аліментів не може бути меншим 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Статтею 7 Законом України "Про державний бюджет на 2020 рік" встановлено прожитковий мінімум дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2020 року - 2218 гривень, з 1 липня - 2318 гривень, з 1 грудня - 2395 гривень.

Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» розмір прожиткового мінімуму для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня - 2395 гривень, з 1 липня - 2510 гривень, з 1 грудня - 2618 гривень.

Задовольняючи частково позовні вимоги при визначені розміру аліментів в сумі 1300 грн на кожну дитину, судом першої інстанції враховано, що відповідач є молодою, здоровою особою, офіційно не працевлаштований, проживає із матір`ю пенсіонеркою, на утриманні має ще неповнолітню дитину від попереднього шлюбу.

В апеляційній інстанції представник заявника ОСОБА_1 . Адвокат Череватий П.М. повідомив про те, що остання працює продавцем у ФОП, є багатодітною матір`ю, однак підтверджуючих документів не долучив.

Статтею 12 ЦПК України, передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У відповідності до ст. 76 ЦПК України доказами є будь - які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

В матеріалах справи відсутні будь-які докази щодо тяжкого матеріального становища позивачки на яке вона посилається як підставу стягнення аліментів, а також, що визначений судом розмір аліментів в сумі 1300 грн на кожну дитину є недостатнім для належного задоволення матеріальних потреб дітей.

Посилання заявника ОСОБА_1 на те, що ОСОБА_2 регулярно їздить на заробітки закордон, де отримує щомісячну заробітну плату у розмірі орієнтовно 3000 Євро, судом вірно не взято до уваги, оскільки ці твердження не підтверджено жодним доказом, а у відповідності до вимог ч. 6 ст. 81 ЦПК України - доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Безпідставними є посилання представника ОСОБА_2 адвоката Чудопалова Ю.Ю. про те, що на його утриманні перебувають двоє осіб: неповнолітній син ОСОБА_6 від попереднього шлюбу та матір, яка є особою пенсійного віку в зв`язку з чим необхідно відмовити у стягнені аліментів, оскільки долучені до матеріалів справи копії свідоцтва про народження дитини та пенсійного посвідчення не свідчать про те, що ці особи перебувають саме на утриманні відповідача та потребують його матеріальної допомоги.

Не заслуговують на увагу твердження представника ОСОБА_2 адвоката Чудопалова Ю.Ю. про те, що згідно протоколу магнітно - резонансної томографії Медичного центру ультразвукової діагностики від 10.03.2020 року у ОСОБА_2 діагностовано ознаки остехондрозу та початкових проявів спондилоартрозу, а тому він не має об`єктивної можливості працювати та утримувати на належному рівні дітей, оскільки в даному документі відсутні висновки лікаря щодо визнання останнього непрацездатним та неможливістю виконувати будь-яку роботу. В матеріалах справи відсутні докази визнання ОСОБА_2 інвалідом.

Також голослівними є посилання представника ОСОБА_2 адвоката Чудопалова Ю.Ю. на не витребування судом доказів щодо матеріального становища сторін (наявність нерухомості, транспортних засобів, інших доходів), оскільки суперечать вимогам статей 83, 84 ЦПК України, так як матеріали справи не містять жодного клопотання сторони щодо звернення в ту чи іншу установу, яка б відмовила у наданні такої інформації.

Інші докази та обставини, на які посилається заявник в апеляційній скарзі, були предметом дослідження суду першої інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судом першої інстанції були дотримані норми матеріального та процесуального права.

Європейський суд з прав людини вказав що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Оскаржене судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що постановлене у справі рішення є законним та обґрунтованим і підстав для його зміни чи скасування, за наведеними у скарзі доводами, апеляційний суд не вбачає, оскільки їх доводи суттєвими не являються, носять суб`єктивний характер, не відповідають обставинам справи і правильності висновків суду не спростовують.

Судові витрати за розгляд справи в суді апеляційній інстанції покласти на сторони в межах ними понесеними у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України.

Оскільки ухвалами суду апеляційної інстанції від 30 червня 2021 року було зупинено виконання оскаржуваного рішення суду першої інстанції до закінчення його перегляду в апеляційному порядку, а колегія суддів дійшла висновку про те, що відсутні підстави для скасування судового рішення, яке переглядалось, тому виконання рішення Гусятинського районного суду Тернопільської області від 28 квітня 2021 року підлягає поновленню.

Керуючись ст. ст. 367, 369, 374, 375, 381, 382, 383, 384, 389, 390 ЦПК України, суд апеляційної інстанції, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційні скарги представника ОСОБА_1 адвоката Череватого Петра Миколайовича та представника ОСОБА_2 адвоката Чудопалова Юрія Юрійовича - залишити без задоволення.

Рішення Гусятинського районного суду Тернопільської області від 28 квітня 2021 року залишити без зміни.

Поновити дію рішення Гусятинського районного суду Тернопільської області від 28 квітня 2021 року.

Судові витрати за розгляд справи в апеляційній інстанції покласти на сторони в межах ними понесеними.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 30 серпня 2021 року.

Головуюча Т.С. Парандюк

Судді: Б.І. Сташків

Н.М. Храпак