УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 568/1174/21

Провадження № 2/568/927/21

28 серпня 2021 р. м.Радивилів

Суддя Радивилівського районного суду Рівненської області Сільман А.О., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Відділу освіти, культури, туризму, молоді та спорту Радивилівської міської ради Дубенського району Рівненської області, третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Бугаївський заклад дошкільної освіти (ясла-садок) "Дивосвіт" комбінованого типу Радивилівської міської ради Дубенського району Рівненської області, Сестрятинська гімназія Радивилівської міської ради Дубенського району Рівненської області про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі та стягнення моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Радивилівського районного суду із позовом до Відділу освіти, культури, туризму, молоді та спорту Радивилівської міської ради Дубенського району Рівненської області про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі та стягнення моральної шкоди.

При ознайомленні з матеріалами позовної заяви, суд встановив, що позовну заяву подано без додержання вимог викладених у статтях 175 - 177 ЦПК України.

Відповідно до ч.4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору.

У відповідності до Закону України «Про судовий збір» визначено правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою, сплачується 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Стаття 5 Закону України «Про судовий збір» визначає пільги щодо сплати судового збору, при цьому не звільняє від сплати судового збору за вимогу про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

За змістом приписів статей 94, 116, 117 Кодексу законів про працю України та статей 1, 2 Закону України від 24 березня 1995 року № 108/95-ВР «Про оплату праці» середній заробіток за час вимушеного прогулу за своєю правовою природою є спеціальним видом відповідальності роботодавця та не входить до структури заробітної плати.

Пільга щодо сплати судового збору, передбачена пунктом 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», згідно з якою від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі, не поширюється на вимоги позивачів про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні (або за час вимушеного прогулу) під час розгляду таких справ в усіх судових інстанціях.

Отже, за подання позову про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, позивач не звільняються від сплати судового збору, оскільки це є компенсація за порушені права, а не заробітна плата.

Однак, позивач не надав суду докази на підтвердження сплати судового збору за позовну вимогу про стягнення середньомісячного заробітку за час вимушеного прогулу.

Крім того, як вбачається із змісту позовної заяви, позивач просить стягнути на її користь за рахунок бюджетних асигнувань Відділу освіти культури, туризму, молоді та спорту Радивилівської міської ради Дубенського району Рівненської області завдану їй незаконним звільненням моральну шкоду в розмірі 50000 грн.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви про відшкодування моральної шкоди судовий збір сплачується в розмірі 1,5 відсотка цін позову, але не менше 1 прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» з 01.01.2021 встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб у розмірі 2 270 грн.

Таким чином, при подачі позовної заяви з вимогою про відшкодування моральної шкоди позивач має сплатити судовий збір у розмірі 2270 грн.

Однак, до позовної заяви позивач не надав докази сплати судового збору у встановленому розмірі.

Разом з тим, в мотивувальній частині позовної заяви, позивач просить звільнити її від сплати судового збору за подачу даного позову. Долучає довідку про доходи та утримання податків з першого кварталу 2020 року по перший квартал 2021 року, відомості з Державного реєстру фізичних осіб -платників податків, довідку з пенсійного фонду.

Питання про відстрочення, розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати регулюється Законом України "Про судовий збір".

Так, положеннями ст.8 вказаного Закону, передбачено, що враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі. Суд може зменшити розмір судовому збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

У статті 129 Конституції України передбачено, що однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Креуз проти Польщі" від 19 червня 2001 року зазначено, що вимога сплати зборів цивільними судами у зв`язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права доступу до суду (пункт 60).

Вирішуючи клопотання про звільнення від сплати судового збору за подання позовної заяви, суд врахував, що зазначені заявником обставини не є безумовними підставами для звільнення від сплати судового збору, а є лише правом суду.

Аналіз клопотання про звільнення від сплати судового збору свідчить, що вказані обставини (відсутність інформації про доходи) не можуть вважатись достатньою підставою для звільнення від сплати судового збору. Оскільки, в жодній мірі не характеризують майновий стан позивача на підтвердження неможливості сплати судового збору та відсутності інших коштів для сплати судового збору на момент подання позовної заяви. Такими документами, наприклад, можуть бути довідки про доходи (зокрема і фіскальних органів), про склад сім`ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім`ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка фіскального органу про перелік розрахункових та інших рахунків, тощо.

Оскільки наведені доводи та надані документи не є беззаперечними доказами, які підтверджують скрутний майновий стан заявника та відсутність у нього можливості сплатити судовий збір, та не дають змоги в повній мірі оцінити його майновий стан на час звернення в суд, у задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору за подання позовної заяви необхідно відмовити.

Варто зазначити, що відмова у задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору за подання позовної заяви не може вважатися обмеженням доступу до суду у розумінні пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини.

Аналогічна правова позиція викладена в Постановах Верховного суду у справі № 554/597/17, № 272/811/19, № 520/16754/16.

Як вбачається із ч. 1-2 ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст. 175 і ст. 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, де зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи те, що позивачем не сплачено судовий збір, до позовної заяви не додані відповідні докази, за таких обставин, позовну заяву необхідно залишити без руху та надати позивачу строк для усунення недоліків.

Керуючись ст.ст. 175, 185, 260-261 ЦПК України, Законом України "Про судовий збір", суд

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору - відмовити.

Позовну заяву ОСОБА_1 про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі та стягнення моральної шкоди - залишити без руху.

Надати позивачу- 10-денний строк з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху для усунення встановлених недоліків, а саме надати: докази сплати судового збору.

Роз`яснити позивачу, що при невиконанні вимог даної ухвали, позовна заява вважається неподаною та повертається позивачу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не підлягає оскарженню.

Суддя А.О. Сільман