Номер провадження 2/754/2277/21
РІШЕННЯ

Іменем України

20 квітня 2021 року Деснянський районний суд м.Києва в складі:

головуючого - судді Зотько Т.А.,

за участі секретаря судового засідання - Микитюк А.В.,

позивачки ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Києві цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В :

Позивачка ОСОБА_1 звернулась до Деснянського районного суду м. Києва з позовною заявою до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, посилаючись на той факт, що між ними було укладено 20.09.2017 шлюб, спільних неповнолітніх дітей сторони не мають. Між сторонами погіршились відносини, що призвело до припинення ведення спільного господарства та підтримання шлюбно-сімейних відносин, внаслідок чого позивачка змушена звертатись до суду з вказаним позовом.

Ухвалою судді від 16.12.2020 було відкрито провадження у справі та призначено судовий розгляд.

У судовому засіданні відповідач заявив суду клопотання про надання строку на примирення.

Ухвалою суду від 04.02.2021 р. було зупинено провадження у справі, подружжю надано строк для примирення протягом двох місяців.

05.04.2021 року строк наданий подружжю для примирення - сплинув.

Ухвалою судді від 19.04.2021 було поновлено провадження у справі та призначено її до розгляду по суті у судовому засіданні.

Позивачка у судовому засіданні зазначила, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просила суд про їх задоволення. Також пояснила суду, що з відповідачем не підтримують шлюбно-сімейні відносини та не проживають разом, а відтак наміру зберігати даний шлюб вона немає.

Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги не визнав. Зазначив суду, що вони дійсно проживають окремо, однак він заперечує проти розірвання шлюбу, за час наданий судом для примирення вони не відновлювали шлюбно-сімейних відносин, оскільки дружина категорично проти цього заперечує, а тому він просить суд подовжити ще строк на примирення, оскільки бажає зберегти сім`ю.

Вислухавши пояснення учасників справи, дослідивши зібрані в справі письмові докази, суд приходить до висновку про задоволення вимог позивачки з огляду на наступне.

Судом встановлено, що між сторонами 20.09.2017 року було укладено шлюб, що зареєстрований Дніпровським районним у м.Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м.Києві (а/з №2113), що підтверджується відповідною копією свідоцтва про шлюб (а.с.4).

Спільних дітей сторони не мають.

Відповідно до ст.ст. 21, 24 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

За змістом положень ч. 2 ст. 36 та ст. 51 СК України, шлюб не може бути підставою для надання особі пільг чи переваг, а також для обмеження її прав та свобод, які встановлені Конституцією України. Дружина та чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань.

Дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній (ст. 55 Сімейного кодексу України).

Відповідно до ст.16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження, під час шлюбу та під час його розірвання.

Відповідно до ч. 1 ст. 110, ст. 112 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Позивачка скористалась даним правом та звернулась до суду з вищевказаним позовом, наполягає на розірванні шлюбу.

Відповідно до ст. 1 СК України, побудова сімейних відносин та збереження шлюбу відбувається на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємоповаги та підтримки.

Відповідно до ст. 111 Сімейного кодексу України, суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.

Як роз`яснено у п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року за №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя.

З метою збереження шлюбу, судом було надано подружжю строк на примирення терміном 2 місяці, однак позитивного результату досягнуто не було.

Як свідчать пояснення сторін у судовому засіданні, вони проживають окремо один від одного та не ведуть спільного господарства, за час наданий судом для примирення сторони не відновлювали шлюбно-сімейних відносин у зв`язку з категоричною відмовою позивачки, яка не має наміру зберігати шлюб з відповідачем.

Згідно ч.2 ст.112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення.

Відповідно до ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

Згідно положень ч.ч.3, 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Відповідно до норм сімейного законодавства, добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків.

Оскільки позивачка зазначила суду, що наполягає на розірванні даного шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням позивачки до шлюбу та шлюбних відносин, що є неприпустимим.

Суд дійшов висновку, що сім`я фактично розпалась, вжиті судом заходи по збереженню шлюбу подружжя позитивного результату не надали, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбує порушенням права позивачки на свободу та особисту недоторканість, що призведе до порушення її інтересів, що має істотне значення при вирішенні даної справи судом, а тому є всі наявні підстави для задоволення позову щодо розірвання шлюбу.

Згідно ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, витрати по сплаті судового збору у розмірі 840,80 грн. підлягають стягненню на користь позивача з відповідача.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.21, 24, 36, 51, 55, 56, 105, 110-112, 114 СК України, ст.ст.12, 13, 81, 141, 263, 265, 273, 354 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб, зареєстрований 20.09.2017 року Дніпровським районним у м.Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м.Києві (а/з №2113) між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 - розірвати.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Києва, РНОКПП - НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , РНОКПП - НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , витрати по сплаті судового збору у розмірі 840,80 грн..

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Деснянський районний суд міста Києва.

Повний текст рішення суду складений 20.04.2021.

Суддя: