УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" серпня 2021 р. Київський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді Губської Я.В.

при секретарі Мордухович К.Г.,

за участі державного виконавця Лівенцова І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за поданням старшого державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Харків) про примусове проникнення до іншого володіння боржника

В С Т А Н О В И В:

26 серпня 2021 року до суду надійшло подання старшого державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби м.Харкова Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Левінцева І.О. про примусове проникнення до іншого володіння боржника ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_1 , в якому знаходиться майно, яке належить боржнику ТОВ «Кентуккі Хоум» за рахунок якого можливо задовольнити вимоги стягувача за виконавчим документом. В обґрунтування посилається на те, що на примусовому виконанні Київського відділу державної виконавчої служби м.Харкова Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції перебуває постанова №ХК 28448/1185/НД/АВ/ТД-ФС від 13 травня 2021 року видана ГУ Держпраці в Харківській області про стягнення з ТОВ «Кентуккі Хоум» на користь держави штрафу в розмірі 420 000,00 грн., номер за АСВП 65826857. Загальна сума стягнення з урахуванням боргу згідно виконавчого документа, основної винагороди приватного виконавця та витрат ВП складає 462 202,58 грн. Вказали, що під час виконання вказаних рішень встановлено, що вжиті виконавцем заходи щодо звернення стягнення на рухоме майно боржника не призвели до очікуваного результату у вигляді повного та фактичного виконання обов`язків ТОВ «Кентуккі Хоум» у зв`язку з чим звернулись до суду з даним поданням. Зазначили, що 17.06.2021 року державним виконавцем відділу винесена постанова про відкриття виконавчого провадження №65826857. На адресу боржника, зазначену у виконавчому документі АДРЕСА_1 рекомендованим поштовим відправленням за вих. № 57499 направлені копії вказаних постанов про відкриття виконавчих проваджень. Згідно відомостей АТ «Укрпошта» вищевказана постанова була вручена боржнику 29.06.2021 року, а тому боржник належним чином повідомлений про початок примусового виконання вказаних рішень. Крім того, згідно відповіді ДФС про наявні рахунки у боржників-юридичних осіб та/або ФОП, а також рахунки, відкриті боржником-юридичною особою через свої відокремлені підрозділи, боржник має відкритий рахунок в АТ КБ «Приватбанк». 17.06.2021 року винесена постанова про арешт коштів боржника, яка за допомогою засобів електронної взаємодії автоматизованої системи виконавчого провадження з інформаційними системами банків, направлена для виконання в АТ КБ «Приватбанк». 17.06.2021 року до АТ КБ «Приватбанк» направлені платіжні вимоги №65826857 на списання наявних коштів. За результатами вжитих заходів з рахунків боржника списані грошові кошти в розмірі 3331,91 грн., що є недостатньо для задоволення вимог стягувача за виконавчим документом. Згідно відповіді МВС дані щодо зареєстрованих за боржником транспортних засобів відсутні. Перевіркою відомостей з Єдиного реєстру для ведення автоматизованого обліку тракторів, самохідних шасі, самохідних сільськогосподарських, дорожньо-будівельних і меліоративних машин, сільськогосподарської техніки, інших механізмів, відомостей Державного реєстру цивільних повітряних сил України, Державного суднового реєстру України, Суднової книги України, Єдиного державного реєстру юридичних осіб, ФОП та громадських формувань, Єдиного державного веб-порталу відкритих даних відомостей про власників значних пакетів акцій емітентів цінних паперів, Спеціальної інформаційної системи Укрпатенту, Державного реєстру сортів рослин, придатних для поширення в Україні, Державного реєстру селекційних досягнень в тваринництві - майна належного боржнику на праві власності не виявлено. Також, державним виконавцем було здійснено вихід за адресою зазначеною у виконавчому листі АДРЕСА_1 , де під час вчинення виконавчих дій була встановлена присутність ОСОБА_1 , який представився як володілець приміщення та його представник ОСОБА_2 . Особами було надано Акт про прийняття будівлі кафе від 14.07.2021 року, згідно з якими в односторонньому порядку було прийнято будівлю кафе та фотокопії свідоцтва про право власності на кафе. Після чого третіми особами було викликано працівників поліції, під тиском яких державними виконавцями відділу були зупинені дії з опису та арешту майна, належного боржнику ТОВ «Кентуккі Хоум». За результатами вчинення виконавчих дій складено акт від 23.08.2021 року.

В судовому засіданні заявник ОСОБА_3 подання підтримав та просив суд його задовольнити.

Відповідно до ч.2 ст. 439 ЦПК України суд розглядає подання негайно, але не пізніше наступного дня з дня його надходження до суду, без повідомлення (виклику) сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного чи приватного виконавця.

Тобто законодавець встановив чіткі строки для розгляду вказаного подання.

Суд, вислухавши думку державного виконавця, дослідивши подання та надані до нього документи, вважає що дане подання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

При цьому, згідно ч. 1 та п. 4 ч. 3 ст. 18 ЗУ «Про виконавче провадження», виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право за наявності вмотивованого рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи безперешкодно входити на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень боржника - фізичної особи, особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, проводити в них огляд, у разі потреби примусово відкривати їх в установленому порядку із залученням працівників поліції, опечатувати такі приміщення, арештовувати, опечатувати та вилучати належне боржникові майно, яке там перебуває та на яке згідно із законом можливо звернути стягнення. Примусове проникнення на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень у зв`язку з примусовим виконанням рішення суду про виселення боржника та вселення стягувача і рішення про усунення перешкод у користуванні приміщенням (житлом) здійснюється виключно на підставі такого рішення суду.

В свою чергу, відповідно до конституційних положень права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави (ч. 2 ст. 3 Конституції України). Так, конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України (ч.1 ст. 64 Конституції України). Кожному гарантується недоторканість житла; не допускається проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку інакше як за вмотивованим рішенням суду (ч.ч.1, 2 ст. 30 Конституції України). Гарантія недоторканості житла не поширюється на випадки, коли суспільні інтереси вимагають правомірного обмеження прав людини, зокрема для захисту прав і законних інтересів інших членів суспільства. Обмеження права особи на недоторканість житла, яке визначене в Конституції України і міжнародно-правових актах, визнається легітимним втручанням держави в права людини з метою забезпечення загального блага.

Гарантування кожному прав на повагу та недоторканність житла є не тільки конституційно-правовим обов`язком держави, а й дотриманням взятих Україною міжнародно-правових зобов`язань відповідно до положень Загальної декларації прав людини 1948 року , Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Міжнародного пакту про громадянські та політичні права 1966 року.

Зазначені міжнародні акти згідно з частиною першою статті 9 Конституції України є частиною національного законодавства України.

Відповідно до статті 12 Загальної декларації прав людини 1948 року, статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, пункту 1 статті 17 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права 1966 року ніхто не може зазнавати безпідставного посягання на недоторканність свого житла. При здійсненні своїх прав і свобод кожна людина може зазнавати тільки таких обмежень, які встановлені законом виключно з метою забезпечення належного визнання і поваги до прав і свобод інших та забезпечення справедливих вимог моралі, громадського порядку і загального добробуту в демократичному суспільстві (пункт 2 статті 29 Загальної декларації прав людини 1948 року), стаття 18 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Так, судом встановлено, що на примусовому виконанні Київського відділу державної виконавчої служби м.Харкова Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції перебуває постанова №ХК 28448/1185/НД/АВ/ТД-ФС від 13 травня 2021 року видана ГУ Держпраці в Харківській області про стягнення з ТОВ «Кентуккі Хоум» на користь держави штрафу в розмірі 420 000,00 грн., номер за АСВП 65826857. Загальна сума стягнення з урахуванням боргу згідно виконавчого документа, основної винагороди приватного виконавця та витрат ВП складає 462 202,58 грн.

17.06.2021 року державним виконавцем відділу винесена постанова про відкриття виконавчого провадження №65826857, яка рекомендованим поштовим відправленням за вих. №57499 була направлена на адресу боржника, зазначену у виконавчому документі вул. Ярослава Мудрого 16 А в м. Харкові та згідно відомостей АТ «Укрпошта» вищевказана постанова була вручена боржнику 29.06.2021 року.

Згідно відповіді ДФС про наявні рахунки у боржників-юридичних осіб та/або ФОП, а також рахунки, відкриті боржником-юридичною особою через свої відокремлені підрозділи, боржник має відкритий рахунок в АТ КБ «Приватбанк».

17.06.2021 року винесена постанова про арешт коштів боржника, яка за допомогою засобів електронної взаємодії автоматизованої системи виконавчого провадження з інформаційними системами банків, направлена для виконання в АТ КБ «Приватбанк». 17.06.2021 року до АТ КБ «Приватбанк» направлені платіжні вимоги №65826857 на списання наявних коштів. За результатами вжитих заходів з рахунків боржника списані грошові кошти в розмірі 3331,91 грн., що є недостатньо для задоволення вимог стягувача за виконавчим документом.

Згідно відповіді МВС дані щодо зареєстрованих за боржником транспортних засобів відсутні.

Перевіркою відомостей з Єдиного реєстру для ведення автоматизованого обліку тракторів, самохідних шасі, самохідних сільськогосподарських, дорожньо-будівельних і меліоративних машин, сільськогосподарської техніки, інших механізмів, відомостей Державного реєстру цивільних повітряних сил України, Державного суднового реєстру України, Суднової книги України, Єдиного державного реєстру юридичних осіб, ФОП та громадських формувань, Єдиного державного веб-порталу відкритих даних відомостей про власників значних пакетів акцій емітентів цінних паперів, Спеціальної інформаційної системи Укрпатенту, Державного реєстру сортів рослин, придатних для поширення в Україні, Державного реєстру селекційних досягнень в тваринництві - майна належного боржнику на праві власності не виявлено.

Також, державним виконавцем було здійснено вихід за адресою зазначеною у виконавчому листі АДРЕСА_1 , де під час вчинення виконавчих дій була встановлена присутність ОСОБА_1 , який представився як володілець приміщення та його представник ОСОБА_2 . Особами було надано Акт про прийняття будівлі кафе від 14.07.2021 року, згідно з якими в односторонньому порядку було прийнято будівлю кафе та фотокопії свідоцтва про право власності на кафе. Після чого третіми особами було викликано працівників поліції, під тиском яких державними виконавцями відділу були зупинені дії з опису та арешту майна, належного боржнику ТОВ «Кентуккі Хоум». За результатами вчинення виконавчих дій складено акт від 23.08.2021 року.

Відповідно до частини першої статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело прав.

Виконання судового рішення є також сферою регулювання статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, так як виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції.

Конституційна гарантія недоторканності житла не поширюється на випадки, коли суспільні інтереси вимагають правомірного обмеження прав людини, зокрема для захисту прав і законних інтересів інших членів суспільства.

Отже, за змістом наведених норм національного та міжнародного законодавства, проникнення у житло чи іншого володіння боржника, як обмеження конституційного права особи на недоторканність житла, має виступати виключним засобом забезпечення примусового виконання судового рішення та бути виправданим.

Частиною першою статті 439 ЦПК України передбачено, що питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної особи або особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, щодо якої є виконавчий документ про її відібрання, при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням житла чи іншого володіння особи або судом, який ухвалив рішення за поданням державного виконавця, приватного виконавця.

Рішення суду про проникнення в житло боржника має бути вмотивоване. Це свідчить про те, що суду мають бути надані переконливі докази, які б свідчили про те, що державний виконавець (приватний виконавець) вичерпав всі можливості виконати рішення без примусового проникнення до житла чи іншого володіння боржника, проте це не дало результатів.

Юридично важливою обставиною при розгляді подання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника є не лише факт невиконання рішення та неможливість виконавця потрапити до приміщення боржника для проведення опису й арешту його майна, а саме перешкоджання виконавцю у вчиненні таких дій.

Зазначене узгоджується з висновком Верховного Суду у постанові від 12.03.2020 у справі № 757/41727/19-ц.

Під час розгляду подання судом встановлено, що надані державним виконавцем матеріали справи виконавчого провадження не містять доказів про те, боржник ТОВ «Кентуккі Хоум» був обізнаний про намір державного виконавця вчинити виконавчі дії з опису та арешту його майна та належним чином повідомлено про необхідність добровільного надання доступу до приміщення, доказів, хто користується вищевказаним приміщенням, а отже належних доказів ухилення боржника від виконання рішення суду та перешкоджанню ним у здійсненні виконавчих дій.

Суд зазначає, що у відповідності до ч. 1 ст. 311 ЦК України житло фізичної особи є недоторканим.

Державний виконавець при здійсненні виконавчого провадження має право проводити огляд приміщень, у разі необхідності примусово відкривати їх у встановленому порядку. Проте, примусове входження до житла не є першочерговим заходом примусового виконання рішення суду.

Також, суд звертає увагу на те, що матеріали виконавчого провадження, надані до суду, взагалі не містять доказів того, що вимога виконавця про надання доступу до приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 , взагалі була направлені боржнику ТОВ «Кентуккі Хоум».

Більш того, з відповіді Єдиного державного реєстру фізичних осіб, ФОП та громадських формувань вбачається, що керівником ТОВ «Кентуккі Хоум» є ОСОБА_4 , тобто державним виконавцем не надано належних даних та доказів, яке відношення ОСОБА_1 має до ТОВ «Кентуккі Хоум» та вказаного приміщення, не надано відомостей, що за вказаною адресою знаходиться майно ТОВ «Кентуккі Хоум», яке підлягає опису та арешту, що на думку суду взагалі може призвести до порушення прав третіх осіб, на праві власності яких може знаходиться це приміщення.

Всі ці вищенаведені обставини, про які вказано вище свідчать про передчасність та необґрунтованість подання державного виконавця про примусове проникнення до приміщення боржника, а тому і підстав для задоволення даного подання суд не вбачає станом на теперішній час.

Дані питання є важливими при вирішенні судом подання про примусове входження до житла боржника, і при цьому суд керується необхідністю дотримання вимог чинного законодавства України з метою не порушення прав інших осіб, які є можливими власниками житла, входження до якого просить виконавець, та не допущення процесуальних вимог щодо проведення виконавчих дій згідно Закону України «Про виконавче провадження».

У зв`язку з чим, дослідивши зібрані докази по справі в їх сукупності та давши їм оцінку, суд дійшов висновку про передчасність подання, а тому у його задоволенні слід відмовити.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст. 259-261, 353, 439 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

В задоволенні подання старшого державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Харків) про примусове проникнення до іншого володіння боржника ТОВ «Кентуккі Хоум» за адресою: м. Харків, вул. Ярослава Мудрого, 16-А відмовити.

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: