Єд. унік. № 243/2534/21
Провадження № 2/243/1215/2021
20 квітня 2021 року м. Слов`янськ
Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:
головуючого судді Воронкова Д.В.,
секретаря судового засідання Бочарової М.П.,
розглянувши у відкритому судовому засідання в залі № 17 Слов`янського міськрайонного суду Донецької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -
16.03.2021 року позивач звернулась до суду з даним позовом, обґрунтувавши свої вимоги тим, що на підставі договору дарування від 23 травня 2017 року їй належить квартира АДРЕСА_1 . За вказаною адресою є зареєстрованим відповідач ОСОБА_2 , який з квітня 2020 року в квартирі не проживає, особистих речей в квартирі не має. Оскільки відповідач не мешкає у вказаній квартирі вже більше одного року, а його реєстрація в квартирі створює перешкоди в реалізації позивачем своїх прав, як власника майна, вона вимушена була звернутися до суду із даним позовом та просити суд ухвалити рішення, яким визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням.
Позивач в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити в повному обсязі, не заперечувала проти винесення заочного рішення.
Відповідач до судового засідання не з`явився, про час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином. За вказаних обставин суд вважає можливим розглянути справу у його відсутності та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Вивчивши матеріали справи і дослідивши надані докази, суд в межах заявлених позовних вимог (ст. 13 ЦПК України) встановив наступне.
Відповідно до договору дарування від 23 травня 2017 року, посвідченого приватним нотаріусом Слов`янського міського нотаріального округу Мурадовою С.Г. та зареєстрованого в реєстрі за № 1456, а також Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 87770665 від 23.05.2017 року, вбачається, що власником спірної квартири є ОСОБА_1 (а.с.15-16).
З довідки про склад сім`ї № 249 від 02.03.2021 виданої ТОВ «Керуюча компанія «ЛіраЛТД» року про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб за даними, вбачається, що ОСОБА_2 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.4).
Згідно Акту від 02.03.2021 року, складеного директором ТОВ «Керуюча компанія «Ліра ЛТД» м. Слов`янська, вбачається, що з березня 2020 року по теперішній час ОСОБА_2 у спірній квартирі не мешкає (а.с.5).
Відповідно до ч. 1 ст. 317 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.
За змістом ст. ст. 391, 396 Цивільного кодексу України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, навіть якщо вони не пов`язані із позбавленням права володіння. Позов про усунення порушень права, не пов`язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов`язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння. Такий позов підлягає задоволенню і в тому разі, коли позивач доведе, що є реальна небезпека порушення його права власності чи законного володіння зі сторони відповідача.
За змістом ч. 2 ст. 405 Цивільного кодексу України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
З огляду на вищенаведене суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтовані та підлягають задоволенню, а тому, відповідач має бути визнаний таким, що втратив право користування житловим приміщенням, оскільки його право користування квартирою АДРЕСА_2 перешкоджає позивачу, як власнику житла, розпоряджатися даним житлом на свій розсуд.
Позивач не наполягає на стягненні з відповідача судового збору.
На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 9, 12, 19, 81, 82, 263-265, 280-288 ЦПК України, ст., ст. 346, 383, 391 ЦК України, суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, - задовольнити.
Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме: квартирою АДРЕСА_2 .
Заочне рішення суду може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача про перегляд заочного рішення, яка може бути подана до суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу позивачем до Донецького апеляційного суду через Слов`янський міськрайонний суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.
Суддя Слов`янського
міськрайонного суду
Донецької області Д.В. Воронков