Провадження № 2-н/638/3394/21
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 вересня 2021 року м. Харків

Суддя Дзержинського районного суду м. Харкова Рибальченко Л.М., розглянувши заяву ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітньої доньки, -

встановив:

30.08.2021 заявник ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 , аліментів на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи стягнення з 16 серпня 2021 року і до повноліття дитини.

Дослідивши матеріали заяви, суд дійшов висновку про таке.

Відповідно до положень ст.ст. 160, 167 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених ст. 161 ЦПК України. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги.

Частиною 5 ст. 183 СК України передбачено, що той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

Подана заява не відповідає положенням ст. 163 ЦПК України, а саме заявником не надано доказів на підтвердження наявності в нього права вимоги, а саме проживання дитини з заявником.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 167 ЦПК України, за результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

Згідно п. 8 ч. 1ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо із поданої заява не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

Відповідно до ч. 1 ст. 166 ЦПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених ст.165 ч.1 п. 1, 2, 8, 9 ЦПК України, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою, в порядку, встановленому розділом ІІ ЦПК України, після усунення її недоліків.

Таким чином, беручи до уваги те, що з заяви ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення аліментів з ОСОБА_2 на неповнолітньої доньки та наданих до неї документів не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги (стягнення аліментів), заявнику слід відмовити у видачі судового наказу.

Керуючись ст.ст. 163, 165 ч.1 п. 8 ст.166, ч. 1 ст.258-261 ЦПК України, суд,-

постановив:

Відмовити ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітньої доньки.

Роз`яснити, що відмова у видачі судового наказу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою, в порядку, встановленому розділом ІІ «Наказне провадження» Цивільного процесуального кодексу України, після усунення її недоліків.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи за вебадресою: http://dg.hr.court.gov.ua/sud2011/ на Офіційному вебпорталі судової влади України.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду через Дзержинський районний суд м. Харкова протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Суддя