Дата документу 21.04.2021 Справа № 937/8086/20
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №937/8086/20 Головуючий у 1 інстанції: Ковальова Ю.В.
Провадження № 22-ц/807/709/21 Суддя-доповідач: Дашковська А.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«21» квітня 2021 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Дашковської А.В.,

суддів: Кримської О.М.,

Маловічко С.В.,

розглянувши в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу з апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 12 листопада 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Представництва в Україні Турецькі авіалінії про захист прав споживача, стягнення збитку та відшкодування моральної шкоди за невиконання договору пасажирських перевезень,

ВСТАНОВИВ:

В жовтні 2020 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Представництва в Україні Турецькі авіалінії про захист прав споживача, стягнення збитку та відшкодування моральної шкоди за невиконання договору пасажирських перевезень.

В обґрунтування вимог послалась на те, що 25 серпня 2020 року вона через відповідача замовила два квитки на рейс ТК-1470 Airbus А321 номери квитків 235- та 235- на виліт 27 серпня 2020 року о 09.55 годин із Запоріжжя до Санкт-Петербургу через Стамбул (Туреччина), Анталію (Туреччина), вартість квитків становила 15011,70 грн.

Після прибуття 27 серпня 2020 року за три години до відльоту в аеропорт м. Запоріжжя для реєстрації її та її неповнолітнього сина ОСОБА_2 було знято з рейсу та не допущено до посадки на літак працівником відповідача з посиланням на те, що вона є громадянами України і для них закритий кордон з ОСОБА_3 .

Після звернення до відповідача отримала письмове повідомлення про нарахування суми повернення в розмірі 2922 грн.

Вважала, що відповідач не виконав зобов`язання щодо перевезення, кошти не повернув.

Також їй спричинено моральну шкоду, яка полягає в суттєвих емоційних стражданнях, пов`язаних з невиконанням договору перевезення, поглиблених відсутністю будь-якої інформації про причини відмови, відповідач безпідставно відмовляє в поверненні коштів, вона не змогла прилетіти до м. Санкт-Петербург, де має постійну роботу, син не зміг продовжити навчання в школі, вона змушена шукати роботу в м. Мелітополь, влаштувати сина до школи, змінити спосіб життя.

На підставі зазначеного просила стягнути з відповідача на її користь матеріальні збитки в розмірі 14011,70 грн., витрати на проїзд до м. Запоріжжя і до м. Мелітополь в розмірі 475,70 грн., витрати на поштове направлення претензії в розмірі 44,60 грн., моральну шкоду в розмірі 50 000 грн.

Ухвалою Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 12 листопада 2020 року справу передано на розгляд Печерського районного суду м. Києва.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою суду, 05 січня 2021 року ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на укладання договору по авіаперевезення з діючою філією перевізника на території України, порушення вимог ч. 3 ст. 31 ЦПК України, просила скасувати ухвалу суду та направити справу до Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області для продовження розгляду.

Компанія «Тюркіш Ерлайнз Інк.» в особі Представництва «Тюркіш Ерлайнз Інк.» подало відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначило, що на даний спір розповсюджується виключна підсудність, представництво знаходиться в Голосіївському районі м. Києва, а ні в Печерському, також справа може бути підсудна Шевченківському районному суду м. Львова за місцем знаходження комерційного підприємства, через яке було укладено договір перевезення, ТОВ «Тікетс.Юей».

Ухвалою Запорізького апеляційного суду від 19 березня 2021 року року апеляційне провадження за вищезазначеною апеляційною скаргою відкрито, та ухвалою Запорізького апеляційного суду від 21 квітня 2021 року справу призначено до апеляційного розгляду без повідомлення учасників справи в порядку ч. 2 ст. 369 ЦПК України.

Відповідно до частин першої, третьої статті 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою. Розгляд справ у суді апеляційної інстанції здійснюється в судовому засіданні з повідомленням учасників справи, крім випадків, передбачених статтею 369 цього Кодексу.

За приписами ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Оскаржувана ухвала суду першої інстанції у цій справі входить до переліку ухвал, які розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи (п. 9 ч. 1 ст. 353 ЦПК України).

Згідно з частиною тринадцятою статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право: скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Згідно з ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Передаючи справу на розгляд до Печерського районного суду м. Києва, суд першої інстанції виходів з того, що позов пред`явлено до перевізника, а тому до вказаного позову підлягають застосуванню правила виключної підсудності.

Колегія суддів частково погоджується з вказаним висновком суду.

Згідно з с. 5 ст. 28 ЦПК України позови про захист прав споживачів можуть пред`являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування споживача або за місцем заподіяння шкоди чи виконання договору.

У ч. 4 ст. 30 ЦПК України передбачено, що позови до перевізників, що виникають з договорів перевезення вантажів, пасажирів, багажу, пошти, пред`являються за місцезнаходженням перевізника.

Відповідно до частини шістнадцятої статті 28 ЦПК України позивач має право на вибір між кількома судами, яким згідно з цією статтею підсудна справа, за винятком виключної підсудності, встановленої статтею 30 цього Кодексу.

Тлумачення ч.ч. 5, 16 ст. 28, ч. 4 ст. 30 ЦПК України свідчить, що правила підсудності справ за вибором позивача не поширюються на позови, які підлягають пред`явленню за правилами виключної підсудності.

Матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 звернулась до суду з вказаним позовом до Представництва в Україні Турецькі авіалінії.

Предметом позову у цій справі є відшкодування шкоди, яка заподіяна у зв`язку з неналежним виконанням договору перевезення пасажирів.

З урахуванням наведеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позов про відшкодування шкоди має пред`являтися за місцезнаходженням перевізника, за правилами виключної підсудності.

Колегія суддів також звертає увагу на те, що згідно з ст. 29 Конвенції про уніфікацію деяких правил міжнародних повітряних перевезень, вчиненої 28.05.1999 року у м. Монреалі, дата набрання чинності для України: 06.05.2009 року, під час перевезення пасажирів, багажу та вантажу будь-який позов стосовно заподіяної шкоди, незалежно від його підстави, чи то на підставі цієї Конвенції, договору, у зв`язку з правопорушенням або на будь-якій іншій підставі, може бути поданий лише відповідно до умов і меж відповідальності, які передбачені цією Конвенцією, без шкоди для визначення кола осіб, що мають право на позов, та їхніх відповідних прав. При будь-якому такому позові штрафи, штрафні санкції чи будь-які інші виплати, що не стосуються компенсації фактичної шкоди, не підлягають стягненню.

Відповідно до ч. 1 ст. 33 цієї Конвенції позов про відповідальність повинен бути поданий за вибором позивача на території однієї з держав-сторін або до суду за місцем знаходження перевізника, або за місцем його основної діяльності, або за місцем, де знаходиться комерційне підприємство, через яке був укладений договір, або до суду місця призначення перевезення.

Таким чином, при визначенні підсудності справ щодо спорів, які виникають з міжнародних повітряних перевезень, необхідно відповідно до ст. 3 Закону України «Про захист прав споживачів» пріоритет надати нормам міжнародного права, якими також визначена підсудність, зокрема, за місцем знаходження перевізника.

В той же час, суд першої інстанції не звернув уваги на те, що відповідач знаходиться за адресою: вул. Саксаганського, 83, м. Київ, що територіально відноситься до Голосіївського району міста Києва, а не Печерського району міста Києва, тому ця справа підсудна Голосіївському районному суду міста Києва

З огляду на зазначене, ухвала суду першої інстанції підлягає зміні на підставі п. 3 ст. 376 ЦПК України в частині визначення суду першої інстанції з направленням справи на розгляд до Голосіївського районного суду міста Києва.

Керуючись ст. ст. 279, 368, 369, 374, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 12 листопада 2020 року у цій справі змінити в частині визначення суду першої інстанції.

Справу за позовом ОСОБА_1 до Представництва в Україні Турецькі авіалінії про захист прав споживача, стягнення збитку та відшкодування моральної шкоди за невиконання договору пасажирських перевезень направити для розгляду до Голосіївського районного суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складений 21 квітня 2021 року.

Головуючий А.В. Дашковська

Судді: О.М. Кримська

С.В. Маловічко