Справа №: 653/2246/20
Провадження № 2/653/35/21
У Х В А Л А

іменем України

30 березня 2021 року

Генічеський районний суд Херсонської області в складі:

головуючого судді Берлімової Ю.Г.

за участю секретаря Волвенко А.О.

представника відповідача Гули М.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Генічеськ цивільну справу за позовом ФОП ОСОБА_1 в інтересах якого діє ОСОБА_2 до публічного акціонерного товариства «ЕК «Херсонобленерго» про визнання незаконною відмову у заміні засобу вимірювальної техніки (електролічильника) на електричній мережі споживача,

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа підприємець ОСОБА_1 в інтересах якого діє ОСОБА_2 звернувся до суду із позовом до публічного акціонерного товариства «ЕК «Херсонобленерго» про визнання незаконною відмову у заміні засобу вимірювальної техніки (електролічильника) на електричній мережі споживача.

Позов обґрунтовано тим, що 28 серпня 2002 року ФОП ОСОБА_1 , як споживач уклав договір про постачання електричної енергії №4166 (зі змінами внесеними Додатковою угодою від 27 серпня 2013 року) з відповідачем по справі Публічним акціонерним товариством «ЕК «Херсонобленерго» у особі постачальника Генічеського РЕЗ і ЕМ, про постачання електричної енергії додатковим об`єктом тир (атракціони), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

У зв`язку з тим, що на вищевказаному об`єкті господарювання встановлені раніше відповідачем електролічильники виходили з ладу, у позивача виникли сумніви у добропорядності постачальника, та він за власні кошти придбав прибор вимірювальної техніки електролічильник, який відповідає Кодексу комерційного обліку. Але постачальник, в особі працівників Генічеського РЕЗ і ЕМ, категорично відмовилися приєднати прибор до його електромережі та опломбувати його. На неодноразові звернення узаконити приєднання тиру до електричних мереж системи розподілу відповідач в категоричній формі відмовляється.

Враховуючи вищевикладене просить визнати дії відповідача про відмову у заміні засобу вимірювальної техніки (електролічильника), його підключення та опломбування на електричній мережі споживача об`єкту тир (атракціони) незаконними та зобов`язати відповідача відновити електропостачання, підключити та опломбувати прибор вимірювальної техніки.

Представник відповідача ОСОБА_3 в судовому засіданні просить закрити провадження у вказаній цивільній справі, так як вона не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Суд, вислухавши думку представника відповідача, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що предметом позову є виконання умов договору про постачання електричної енергії, укладеного між позивачем (фізичною особою-підприємцем) та відповідачем (юридичною особою), а також зобов`язання відповідача вчинити певні дії, щодо підключення, опломбування та заміні вимірюваної техніки (електролічильника) на об`єкті господарювання споживача електричної енергії ФОП ОСОБА_1 , а саме тиру (атракціонів).

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, можуть бути суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

Відповідно до частини першої статті 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Справи, що відносяться до юрисдикції господарських судів, визначено статтею 20 ГПК України.

Відповідно до п. 1 ч.1 цієї статті господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи-підприємці.

Велика Палата Верховного Суду у своїх постановах, зокрема у постановах від 15.05.2019 року в справі № 686/19389/17, від 09.10.2019 року в справі № 209/172/14-ц, від 16.10.2019 року в справі № 663/1738/16-ц визначила співвідношення понять фізичної особи та фізичної особи-підприємця та їх правового статусу та прийшла до висновку, що для встановлення факту користування відповідачами земельною ділянкою з метою здійснення господарської, зокрема, підприємницької діяльності, потрібно встановити факт ведення діяльності як фізичною особою-підприємцем на цій земельній ділянці, спрямованої на виготовлення та реалізацію, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру.

Виходячи зі змісту та підстав поданого позову, відносини між фізичною особою підприємцем ОСОБА_1 та публічним акціонерним товариством «ЕК «Херсонобленерго» є правовідносинами юридичної особи та фізичної особи-підприємця щодо надання послуг з постачання електричної енергії, що виникли на підставі договору про постачання електричної енергії, укладеного між ФОП ОСОБА_1 та ПАТ «ЕК «Херсонобленерго» у 2002 році (зі змінами внесеними Додатковою угодою від 27 серпня 2013 року).

На момент укладання договору про постачання електричної енергії позивач, який є стороною даного договору, здійснював підприємницьку діяльність на земельній ділянці, і був зареєстрований як фізична особа-підприємець у встановленому законом порядку.

Тобто, між позивачем та відповідачем наявний спір щодо правочину, сторонами якого є юридична особа та фізична особа-підприємець, що відповідає ознакам спору, який підлягає розгляду в порядку господарського судочинства згідно з наведеними вище приписами ГПК України.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Отже, даний спір відноситься до юрисдикції господарських судів та згідно п.1 ч. 1 ст.255 ЦПК України справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

З огляду на викладене, провадження у справі підлягає закриттю у зв`язку із предметною підсудністю розгляду даного спору в порядку господарського судочинства.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 2, 4, 12-13, 255-256, 258-261, 263, 353-354 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у цивільній справі за позовом ФОП ОСОБА_1 в інтересах якого діє ОСОБА_2 до публічного акціонерного товариства «ЕК «Херсонобленерго» про визнання незаконною відмову у заміні засобу вимірювальної техніки (електролічильника) на електричній мережі споживача закрити у зв`язку з тим, що справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Херсонського апеляційного суду через Генічеський районний суд херсонської області.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Генічеського районного суду Ю. Г. Берлімова