Дата документу 18.08.2021 Справа № 317/784/20
Запорізький Апеляційний суд
ЄУН 317/784/20Головуючий у 1-й інстанції Ачкасов О.М. Повний текст рішення складено 03.02.2021 року.
Пр. № 22-ц/807/1502/21Суддя-доповідач Гончар М.С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 серпня 2021 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді (судді-доповідача) Гончар М.С.

суддів Маловічко С.В., Подліянової Г.С.

за участі секретаря Семенчук О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 на рішення Запорізького районного суду Запорізької області від 29 січня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз» (далі АТ «ОГРС «Запоріжгаз») про захист прав споживачів, визнання дій незаконними та стягнення моральної шкоди

ВСТАНОВИВ:

У березні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду із вищезазначеним позовом (а.с. 1-3), в якому просив:- визнати незаконними дії АТ «ОГРС «Запоріжгаз» по відключенню від газопостачання будинку по АДРЕСА_1 ;- стягнути з АТ «ОГРС «Запоріжгаз» на його користь 25000,00 грн. моральної шкоди.

В обґрунтування свого позову позивач зазначав, що за адресою: АДРЕСА_1 , відкрито особовий рахунок № НОМЕР_1 на ім`я позивача. Нарахування обсягів спожитого природного газу за даним особовим рахунком до 06.06.2019 р., тобто на дату припинення газопостачання/розподілу природного газу, здійснювалось згідно показів лічильників газу. 02.08.2019 р. за вищевказаною адресою працівниками АТ «Запоріжгаз» було виявлено порушення відповідно до пп.3 п.1 гл.2 розділу ХІ Кодексу ГРМ- «несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ, позаштатний режим ЗВТ», про що було складено акт про порушення №1855.На підставі зазначеного акту було демонтовано лічильник газу G-4 NPM Газдевайс, заводський номер №2190724, про що було складено протокол направлення засобу вимірювальної техніки на експертизу №1855 із зазначенням дати експертизи - 05.08.19 р. та було припинено газопостачання позивача. Позивач вважає, що припинення газопостачання було вчинено незаконно, чим грубо порушені були його права. Позивач зазначив, що він є інвалідом першої групи, потребує постійного стороннього догляду, однак у зв`язку із тим, що його житловий будинок був відключений від споживання газу з 02.08.2019 р. по кінець грудня 2019 р., він був змушений проживати у холодному будинку, неодноразово звертатись до АТ «Запоріжгаз» з вимогами про відновлення газопостачання, все вищевикладене підірвало здоров`я позивача, тому він просить суд визнати дії відповідача незаконними та стягнути з відповідача на його користь моральну шкоду у розмірі 25 000,00 грн., у зв`язку із чим був вимушений звернутися до суду із позовом.

В автоматизованому порядку для розгляду цієї справи визначено суддю суду першої інстанції Ачкасова О.М. (а.с. 24).

Ухвалою судді суду першої інстанції (а.с. 27) відкрито спрощене позовне провадження у цій справі з викликом сторін.

Рішенням Запорізького районного суду Запорізької області від 29 січня 2021 року (а.с. 116-118) у задоволенні позову ОСОБА_1 у цій справі відмовлено у повному обсязі.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права судом першої інстанції при його ухваленні, позивач ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 у своїй апеляційні скарзі (а.с. 124-125) просив рішення суду першої інстанції скасувати у повному обсязі та ухвалити нове, яким позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити в повному обсязі.

В автоматизованому порядку для розгляду цієї справи визначено колегію суддів Запорізького апеляційного суду: головуючого суддю (суддю-доповідача) Гончар М.С., суддів Маловічко С.В. та Подліянову Г.С. (а.с. 127).

Ухвалою апеляційного суду апеляційне провадження за вищезазначеною апеляційною скаргою відкрито 07 квітня 2021 року (а.с. 135), справу призначено до апеляційного розгляду (а.с. 136), з урахуванням навантаженості судді-доповідача та колегії суддів Запорізького апеляційного суду та відпустки судді доповідача у період з 09 червня 2021 року по 23 липня 2021 року (а.с.154).

Відповідач АТ «ОГРС «Запоріжгаз» подав відзив на вищезазначену апеляційну скаргу позивача у цій справі (а.с. 144-146).

У судове засідання 18 серпня 2021 року належним чином повідомлений апеляційним судом про дату, час і місце розгляду цієї справи, у тому числі через свого представника адвоката Пономаренка О.О. (а.с. 143), що узгоджується із вимогами ст. 130 ч. 5 ЦПК України, позивач ОСОБА_1 не з`явився, про причини своєї неявки апеляційний суд не сповістив, клопотань про відкладення розгляду цієї справи апеляційному суду не подавав.

В силу вимог ст. 372 ч. 2 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи апеляційним судом.

При вищевикладених обставинах, апеляційний суд визнав неповажними причини неявки у дане судове засідання позивача ОСОБА_1 і на підставі ст. 372 ч. 2 ЦПК України ухвалив: розглядати дану справу апеляційним судом у даному судовому засіданні за відсутністю останнього за присутністю його представника адвоката Пономаренка О.О. (а.с. 72), а також представника відповідача АТ «ОГРС «Запоріжгаз» адвоката Прохода І.В. (а.с. 147).

Відводів у цій справі не заявлено, самовідводи відсутні.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд дійшов висновку про те, що апеляційна скарга позивача ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 у цій справі підлягає залишенню без задоволення з таких підстав.

В силу вимог ст. 367 ч. 1 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За змістом ст. 381 ч. 1 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги приймає постанову за правилами ст. 35 і глави 9 розділу ІІІ цього Кодексу з особливостями, зазначеними у ст. 382 цього Кодексу.

Встановлено, що суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні позову позивача у повному обсязі у цій справі, керувався ст. ст. 12, 13, 80, 81, 89, 128, 131, 141, 223, 259, 263-265, 268, 274-279 ЦПК України, ст. ст. 3, 11, 15, 16, 20, 23 ЦК України та виходив із необґрунтованості та недоведеності позовних вимог позивача у цій справі, відсутності підстав для задоволення останніх.

Апеляційний суд погоджується із таким висновком суду першої інстанції, вважає його правильним, а рішення суду першої інстанції таким, що ухвалено із додержанням вимог закону, є правильним та законним.

Ст. 263 ЦПК України містить вимоги щодо законності і обґрунтованості судового рішення, а ст. 264 ЦПК України питання, які вирішує суд під час ухвалення рішення суду.

Рішення суду першої інстанції вимогам ст. ст. 263-264 ЦПК України у цій справі відповідає.

Так, при вирішенні цієї справи суд першої інстанції правильно виходив із такого.

ОСОБА_1 зареєстрований та проживає у житлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , є споживачем газу, на його ім`я відкрито особовий рахунок № НОМЕР_1 (копія паспорту з відміткою про реєстр рацію а.с. 18-20).

Згідно із актом про припинення (обмеження) розподілу природного газу від 06.06.2019 р. (копія а.с.45), газопостачання було припинено за адресою: АДРЕСА_1 , з підстав незабезпечення власником (балансоутримувачем та/або орендарем(наймачем) технічного обслуговування згідно з вимогами ПБСГ.

02.08.2019 р. працівниками АТ «Запоріжгаз» складено акт про порушення №1855 (копія а.с.39), а саме встановлено несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ, позаштатний режим ЗВТ.

Згідно із протоколом №1855 щодо направлення засобу вимірювальної техніки на експертизу від 02.08.2019 року (копія а.с.40), було демонтовано лічильник газу G-4 NPM Газдевайс, заводський номер №2190724, та направлено на експертизу.

Відповідно до акту №0693 експертизи лічильника газу від 05.08.2019 р. (копія а.с. 41) судом першої інстанції вбачається, що було виявлено несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ: відсутність на лічильнику пломби з відбитками тавра про повірку ЗВТ, що надає вільний доступ до фіксування гвинта відлікового механізму. Наявний доступ в роботу відлікового механізму. Позаштатний режим роботи ЗВТ (відсутність зміни показань лічильника газу при фактичній витраті). Лічильник не придатний до подальшої експлуатації, підлягає заміні, що також підтверджується протоколом повірки №0693 (копія а.с.42) та довідкою про непридатність законодавчого регульованого засобу вимірювальної техніки № 3-0502-19 від 05.08.2019 р.(копія а.с. 49).

Протоколом №1539 від 16.08.2019 р. (копія а.с. 43) засідання комісії з розгляду актів про порушення АТ «Запоріжгаз», яка визначає правомірність та приймає щодо них відповідне рішення, акт про порушення №1855 від 02.08.2019 р. був задоволений в частині втручання в роботу ЗВТ.

З листа Відділу НКРЕКП у Запорізькій області №40-12/1803 від 08.11.2019 р. (копія а.с. 4-9), вбачається, що згідно інформації наданої АТ «Запоріжгаз», за адресою: АДРЕСА_1 , відкрито особовий рахунок № НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_1 . Нарахування обсягів спожитого природного газу до 06.06.2019 р. (дата припинення газопостачання/розподілу природного газу) здійснювались згідно показників лічильника газу. Встановлено газові прилади, газова плита, двоконтурний газовий котел. Крім того, зазначено, що в примірнику акту про порушення №1855 наданому споживачем до Відділу підпис споживача та позначка про відмову від підписання акту відсутні. 05.08.2019 р. було проведено експертизу лічильника газу G-4 NPM Газдевайс, заводський номер №2190724 та складено акт №0693 з висновками комісії, в якому зазначено «виявлено несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ: відсутність на лічильнику пломби з відбитками тавра про повірку ЗВТ, що надає вільний доступ до фіксування гвинта відлікового механізму. Наявний доступ в роботу відлікового механізму. Позаштатний режим роботи ЗВТ (відсутність зміни показань лічильника газу при фактичній витраті). Лічильник не придатний до подальшої експлуатації, підлягає заміні». Зокрема, зазначено, що за заявою споживача від 07.08.2019 р. засідання комісії з розгляду актів про порушення відбулося 16.08.2019 р., за присутності споживача розглянуто акт №1855 та прийнято рішення задовольнити акт про порушення в частині втручання в роботу ЗВТ, про що складено протокол засідання комісії №1539. З зазначеного листа також вбачається, що донарахування об`єму (обсягу) та його вартості по особовому рахунку споживача не проводилось.

20.12.2019 р. працівниками АТ «Запоріжгаз» було відновлено газопостачання за адресою: АДРЕСА_1 (лист АТ «Запоріжгаз» №69001.3-Лв-15787-1219 від 27.12.2019 р., копія а.с. 52).

Допитана у суді першої інстанції свідок ОСОБА_3 , пояснила, що вона є майстром цеху експлуатації газорозподільних мереж та 06.06.2019 р. вона брала участь по роботі з пуску газу в смт. Малокатеринівка, було відключено все селище від газопостачання. Повинен був перекритий газ по усім домоволодінням та забезпечена безпека. Було демонтовано кран вводу газу системи газопостачання до домоволодіння ОСОБА_4 , оскільки не було доступу, нікого не було вдома, встановили заглушку, яка була опломбована інвентарною пломбою. Усі їх дії були відображені в акті про припинення газопостачання. На питання представника позивача пояснила, що договору між АТ «Запоріжгаз» та власником домоволодіння на технічне обслуговування не було, причина, що зазначена в акті, найбільш підходила, споживач не був присутній при складанні акту, акт був зданий у відділ відправки кореспонденції (відділ балансування), були присутні лише працівники «Запоріжгазу», що зазначено в акті.

Допитана у суді першої інстанції свідок ОСОБА_5 , пояснила, що вона є майстром групи ПВРПГ АТ «Запоріжгаз», головна її задача - безпечний пуск газу. Зазначила, що ОСОБА_4 її знайомий. На питання представника відповідача пояснила, що у смт. Малокатеринівка, влітку 2019 р. проводилися ремонтні роботи на газопроводі. Після ремонту на газопроводі, вони групою виїхали на місце, тиждень працювали, повинні були для безпеки потрапити у кожне домоволодіння і перевірити на безпеку, наявність порушень, витоків газу, в тому числі у будинках. За тиждень вони не змогли потрапити у будинок ОСОБА_4 , оскільки вдома нікого не було, вони залишали записки, розмовляли із сусідами з метою забезпечення доступу, але це результатів не дало. Потрібно було запустити газ, була можливість з вулиці перекрити газопостачання до будинку, що вони і зробили. На питання представника позивача свідок пояснила, що вони склали акт про відключення, оскільки не було доступу до газових приладів, за відсутності споживача. Зазначила, що вони попереджали про відключення, а відправлення копії акту про відключення не належить до її посадових обов`язків. У підключенні газу до будинку ОСОБА_4 вона участі не брала. На запитання суду пояснила, що у комісії була ОСОБА_3 , акт передали до відділу інспектування.

Від допиту свідків з боку позивача, у суді першої інстанції позивач та його представник відмовились.

Як правильно було встановлено судом першої інстанції з матеріалів цієї справи, пояснень позивача та його представника, представника відповідача, свідків, наданого суду першої інстанції відзиву представника відповідача, жодних штрафів відносно несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ (відсутність на лічильнику пломби з відбитками тавра про повірку ЗВТ, що надає вільний доступ до фіксування гвинта відлікового механізму), відповідачем відносно позивача ухвалено не було, донарахування обсягу спожитого газу та його вартості не здійснювалось.

Відповідно до вимог п. 34 Правил надання населенню послуг з газопостачання, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №2246 від 09.12.1999 року, споживач несе відповідальність згідно із законодавством за пошкодження лічильника газу, пломб, індикаторів дії впливу постійного магнітного поля на ньому, порушення цілості або пошкодження повірочного тавра, а також дії, що призводять до заниження показань лічильника; зривання пломб на газових приладах та пристроях, опломбованих газопостачальним або газорозподільним підприємством; порушення інших вимог цих правил.

За вимогами п. 35 Правил, про порушення, допущені споживачем під час користування газом, відповідальні представники газорозподільного (газопостачального) підприємства складають акт у двох примірниках, один з яких залишається у споживача. На підставі акта визначається розмір завданих споживачем збитків, які відшкодовуються ним відповідно до законодавства.

Відповідно до п. 2.2. Порядку відшкодування збитків, завданих газопостачальнику або газорозподільному підприємству внаслідок порушення споживачем природного газу Правил надання населенню послуг з газопостачання, затвердженого Постановою НКРЕ України №475 від 29.05.2003 року, у разі пошкодження лічильника газу, повірочного тавра, цілісності його пломб з вини споживача або дій споживача, що призвело до заниження показань лічильника, розрахунок збитків здійснюється за нормами з урахуванням кількості підключених газових приладів, пристроїв, розміру опалювальної площі, кількості осіб, яким надавались послуги з газопостачання, та кількості днів з часу останнього контрольного зняття представником газопостачального або газорозподільного підприємства показань лічильника газу до дня виявлення порушення, але не більше ніж за 6 місяців.

Згідно ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Згідно ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на судовий захист.

Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Під способом захисту суб`єктивних цивільних прав, розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушення.

Власник порушеного права може скористатися не будь-яким, а цілком конкретним способом захисту свого права. Частіше за все спосіб захисту порушеного права прямо визначається спеціальним законом, який регламентує конкретні цивільні правовідносини.

Ст. 16 ЦК України визначається перелік основних способів захисту цивільних прав та інтересів. Позов про визнання права подається у випадках, коли належне певній особі право не визнається, оспорюється іншою особою або у разі відсутності в неї документів, що засвідчують приналежність їй права. Тобто, метою подання цього позову є усунення невизначеності у суб`єктивному праві, належному особі, а також створення сприятливих умов для здійснення суб`єктивного права особою. Зазначений спосіб захисту за загальним правилом не пов`язаний з безпосереднім порушенням права особи. Проте цей позов також може поєднуватися з іншими позовами, наприклад, щодо вимог про захист права власності з віндикаційним, негаторним позовом або з позовом про виключення майна з опису або звільнення з-під арешту. ігнорування вимог Правил безпеки є неприпустимими, оскільки газопроводи та споруди на них є об`єктом підвищеного ризику, а виконання Правил безпеки є певною гарантією надійності функціонування системи газопостачання, безпеки життя та здоров`я населення.

Згідно із п. 1 глави 7 розділу VI Кодексу газорозподільних систем Оператор ГРМ в установленому законодавством порядку має право припинити/обмежити газопостачання (розподіл природного газу) на об`єкт споживача (у тому числі побутового споживача) з дотриманням ПБСГ та нормативних документів, що визначають порядок обмеження/припинення природного газу, у таких випадках: 12) в інших випадках, передбачених законодавством.

Якщо припинення газопостачання (розподілу природного газу) на об`єкт побутового споживача буде здійснюватися у випадках, визначених у підпунктах 1 - 5 (крім випадку подання споживачем письмової заяви про припинення газопостачання), 9 цього пункту, Оператор ГРМ має надіслати рекомендованим поштовим відправленням або надати з позначкою про вручення повідомлення про припинення газопостачання/розподілу природного газу побутовому споживачу не менше ніж за три доби до запланованої дати припинення газопостачання (розподілу природного газу).

Пункт 6 глави 7 розділу VI Кодексу газорозподільних систем зазначає, що відновлення газопостачання (розподілу природного газу) здійснюється Оператором ГРМ протягом двох робочих днів у містах та п`яти календарних днів у сільській місцевості за письмовим зверненням споживача (його постачальника) про відновлення газопостачання (розподілу природного газу) та після усунення порушень (за їх наявності) і відшкодування Оператору ГРМ витрат на припинення та відновлення газопостачання (розподілу природного газу).

З метою відновлення розподілу природного газу, працівниками АТ «Запоріжгаз» у присутності споживача 29.11.2019 р., було проведено обстеження та встановлено, що підключення неможливо здійснити так як споживачем самостійно замінена газова плита та відсутній договір на сервісне обслуговування газового котла. За результатами обстеження був складений акт.

У відповідності до п. 5.5. Правил заміна газового обладнання виконується за заявою власника (орендаря (наймача)) до газорозподільного підприємства суб`єктом господарювання, який має дозвіл на виконання зазначених робіт, виданий центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю.

Заміна обладнання оформлюється ескізом у разі заміни газового обладнання без зміни функціонального призначення, потужності та системи димовідведення. В інших випадках - з оформленням виконавчо-технічної документації.

Відключення газу перед заміною газового обладнання здійснюється газорозподільним підприємством за заявою власника (балансоутримувача та/або орендаря (наймача)). Пуск газу після заміни газового обладнання проводиться газорозподільним підприємством за зверненням власника (балансоутримувача та/або орендаря (наймача)) після проведення інструктажу із безпечної його експлуатації.

Документи щодо заміни газового обладнання передаються до архіву газорозподільного підприємства.

Всупереч вказаним положенням Правил позивачем самостійно, без залучення газорозподільного підприємства, було здійснено заміну газового обладнання, що і стало причиною припинення (обмеження) розподілу природного газу, ненадання доступу до будинку (газового обладнання, технічної документації) працівникам відповідача тривалий час.

Крім того, як зазначив представник відповідача у суді першої інстанції, жодних дій щодо донарахування об`єму (обсягу) та його вартості по особовому рахунку споживача не проводилось, вимогою заявленого позову є визнання незаконними дій АТ «ОГРС «Запоріжгаз» та стягнення моральної шкоди з відповідача на користь позивача моральної шкоди у розмірі 25000,00 грн., які представник відповідача вважає необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог позивача, вважав позов необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню, оскільки позивач дійсно не надав доступу до свого домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , в період часу, коли у смт. Малокатеринівка проводилися роботи на газопроводі та кожний власник будинку у смт. Малокатеринівка повинен був надати доступ представникам АТ «Запоріжгаз», для перевірки на безпеку, порушення, витоків газу, однак за тиждень вони не змогли потрапити у будинок ОСОБА_4 , оскільки вдома нікого не було, вони залишали записки, розмовляли із сусідами з метою забезпечення доступу, але це результатів не дало. Враховуючи, що у смт. Малокатеринівка необхідно було запустити газ, та враховуючи, що була можливість з вулиці перекрити газопостачання до будинку ОСОБА_4 , вони відключили будинок позивача від газопостачання. Суд першої інстанції вважав, що ігнорування вимог Правил безпеки є неприпустимим, оскільки газопроводи та споруди на них є об`єктом підвищеного ризику, а виконання Правил безпеки є певною гарантією надійності функціонування системи газопостачання, безпеки життя та здоров`я населення, тому відключення газопостачання 06.06.2019 р. було законним, згодом 02.08.2019 р., було зафіксовано порушення, про що був складений акт.

Певні порушення порядку припинення газопостачання, що були встановлені НКРЕКП, не спростовують доводи представника відповідача та не свідчать про незаконність припинення газопостачання.

Зокрема, позивач просив суд першої інстанції стягнути з відповідача на його користь моральну шкоду у розмірі 25000,00 грн ., посилаючись на те, що він є особою з інвалідністю першої групи безстроково, потребує постійного стороннього догляду (а.с.16-17), та у зв`язку із тим, що його житловий будинок був відключений від споживання газу з 02.08.2019 р. по кінець грудня 2019 р., та він був змушений проживати у холодному будинку, неодноразово звертався до АТ «Запоріжгаз» з вимогами про відновлення газопостачання, все вищевикладене підірвало його здоров`я.

Відповідно до ч. ч. 1,2 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювана, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювана та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Згідно з правовою позицією Верховного Суду України, висловленою у постанові від 09 листопада 2016 року у справі № 6-1575цс16, спори про відшкодування фізичній особі моральної шкоди розглядаються, зокрема: коли право на її відшкодування безпосередньо передбачено нормами Конституції України або випливає з її положень; у випадках, передбачених законодавством, яке встановлює відповідальність за заподіяння моральної шкоди; при порушенні зобов`язань, які підпадають під дію Закону України «Про захист прав споживачів» чи інших законів, що регулюють такі зобов`язання і передбачають відшкодування моральної шкоди.

Зі змісту позовної заяви та доданих до неї документів, пояснень представника відповідача та свідків, вбачається відсутність доказів на підтвердження завданої позивачу моральної шкоди.

Представниками АТ «Запоріжгаз» не було завдано моральної шкоди позивачеві, оскільки їх дії з припинення газопостачання були законними, позивачеві не було здійснено донарахування об`єму (обсягу) газу та його вартості по особовому рахунку споживача та було відновлено газопостачання без нарахування будь-яких штрафних санкцій, тому позовні вимоги в частині стягнення моральної шкоди, які є похідними від основних вимог, не підлягають задоволенню.

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відмову у задоволенні позову ОСОБА_1 у цій справі у повному обсязі.

Доводи апеляційної скарги позивача ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 дублюють доводи позовної заяви позивача у цій справі, яким суд першої інстанції вже надав належну оцінку, з якою погоджується апеляційний суд.

Ці доводи є такими, що не спростовують правильно встановлених судом першої інстанції фактичних обставин цієї справи та правильних висновків суду першої інстанції у цій справі, а лише відображають позицію позивача у цій справі, викладену в його позові, яку він та його представник вважають такою, що є єдино вірною та єдино можливою.

Так, за змістом ст. 20 ч. 1 ЦК України право на захист особа здійснює на свій розсуд.

Проте, в силу вимог ст. 5 ч. 1 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права…фізичних осіб… у спосіб, визначений законом…

Судом першої інстанції було правильно встановлено, що згідно із актом про припинення (обмеження) розподілу природного газу від 06.06.2019 року (копія а.с. 45), газопостачання було припинено за адресою: АДРЕСА_1 з підстав незабезпечення власником (балансоутримувачем та/або орендарем (наймачем) технічного обслуговування згідно з вимогами ПБСГ.

20.12.2019 року працівниками АТ «ОГРС «Запоріжгаз» було відновлено газопостачання за адресою домоволодіння позивача (лист АТ «ОГРС «Запоріжгаз» № 69001.3-Лв-15787-1219 віл 27.12.2019 року (копія а.с. 52).

Судом першої інстанції було правильно встановлено, що при припиненні розподілу газу за адресою позивача відповідачем при вищевикладених обставинах порушень не виявлено, а тому у суду відсутні правові підстави для визнання незаконними дії АТ «ОГРС «Запоріжгаз» по відключенню від газопостачання будинку позивача за адресою: АДРЕСА_1 у цій справі.

Позовні вимоги позивача до відповідача про стягнення моральної шкоди у сумі 25000,00 грн. у цій справі за своїм змістом є похідними від первісних позовних вимог позивача до відповідача про визнання незаконними вищезазначених дій відповідача. В разі відмови судом у цій справі первісних позовних вимог до відповідача, похідні від них позовні вимоги позивача до у відповідача у цій справі також не підлягали задоволенню.

Суд першої інстанції розглянув дану справу з додержанням вимог ЦПК України, тобто в межах заявлених позивачем позовних вимог та на підставі доказів сторін, яким надав відповідну оцінку з дотриманням вимог ст. 89 ЦПК України.

За змістом якої: «Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів; ж одні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили; суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності; суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів)».

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ст. 12 ч. 3 ЦПК України).

Підстави для звільнення від доказування позивача, передбачені ст. 82 ЦПК України, у цій справі відсутні.

Позивач ОСОБА_1 та його представник не надали суду першої інстанції належних, допустимих доказів в обґрунтування позову позивача у цій справі.

Апеляційний суд на виконання вимог ст. 12 ч. 5 ЦПК України сприяв повному та всебічному апеляційному перегляду законності та обґрунтованості рішення суду першої інстанції у цій справі в межах доводів апеляційної скарги позивача ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 .

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї (ст. 367 ч. 2 ЦПК України).

В силу вимог ст. 367 ч. 3 ЦПК України докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Проте докази, передбачені ст. 367 ч. ч. 2, 3 ЦПК України, у цій справі відсутні, і зокрема позивачем ОСОБА_1 чи представником останнього апеляційному суду не надані.

Згідно із ст. 376 ч. 3 ЦПК України передбачені порушення норм процесуального судом першої інстанції, які є обов`язковою підставою для скасування або зміни рішення.

В силу вимог ст. 376 ч. 2 ЦПК України лише порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи, можуть бути підставою для скасування або зміни рішення.

Встановлено, що у цій справі відсутні порушення судом першої інстанції норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування чи зміни рішення, а також відсутні порушення норм процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення цієї справи по суті.

При вищевикладених обставинах, доводи апеляційної скарги позивача ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 не ґрунтуються на законі та доказах, наявних у матеріалах цієї справи, рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, ухваленим з додержанням вимог ЦПК України.

Встановлено, що хоча суд першої інстанції в оскаржуваному рішенні у цій справі й посилався на ст. 141 ЦПК України, проте фактично не вирішував питання про розподіл понесених судових витрат між сторонами, пов`язаних із розглядом цієї справи судом першої інстанції, а тому останнє також в апеляційному порядку не переглядалось. Однак, воно може бути вирішено судом першої інстанції у подальшому за власною ініціативою або за заявою учасників цієї справи в порядку, передбаченому ст. 270 ЦПК України.

За таких обставин, апеляційний суд не вбачає передбачених законом підстав для скасування рішення суду першої інстанції у цій справі або ж його зміни.

Крім того, в силу вимог ст. 141 ЦПК України у разі відмови позивачу у задоволенні його вищезазначеної апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції у цій справі, останній не має права на компенсацію за рахунок відповідача будь-яких судових витрат, пов`язаних із розглядом цієї справи апеляційним судом.

Також, встановлено, що позивач, як споживач, в силу вимог закону був звільнений від сплати судового збору за подачу вищезазначеної апеляційної скарги у цій справі.

Керуючись ст. ст. 7, 12-13, 81-82, 89, 141, 367-369, 371-372, 374-375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Запорізького районного суду Запорізької області від 29 січня 2021 року у цій справі залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, проте, може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту цієї постанови.

Повний текст постанови апеляційним судом складений 27.08.2021 року.

Головуючий суддяСуддяСуддя
Гончар М.С. Маловічко С.В.Подліянова Г.С.