ОБОЛОНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
____________________________________________________________________________
Провадження №2-з/756/334/21
УХВАЛА

28 серпня 2021 року м. Київ

Оболонський районний суд м. Києва, в складі:

головуючого судді Диби О.В.

за участю секретаря П`яла Ю.Б,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Лосєв Володимир Володимирович про визнання шлюбного договору недійсним,

УСТАНОВИВ:

У провадженні Оболонського районного суду м. Києва перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Лосєв Володимир Володимирович про визнання шлюбного договору недійсним.

Протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 27.08.2021 було передано заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову шляхом накладення арешту на наступні об`єкти: житловий будинок АДРЕСА_1 , загальною площею 298,2 кв. м; гараж АДРЕСА_2 загальною площею 58,3 кв. м; гараж АДРЕСА_3 загальною площею 31,1 кв. м; домоволодіння по АДРЕСА_4 ; загальною площею 57,6 кв. м; автомобіль марки «БМВ» д.н.з. НОМЕР_2 , 2015 року випуску; причіп для човнів «ПГМФ 8902» д.н.з. НОМЕР_3 , 2004 року випуску; автомобіль марки «Мітсубісі» д.н.з. НОМЕР_4 , 1988 року випуску; мотоцикл «Хонда» 1800А, 1832, 2008 року випуску; ПА 2 0, 1998 року випуску; земельну ділянку по АДРЕСА_5 , площею 0, 1716 га; земельну ділянку, Білогордська сільська рада Київської обл., площею 1,1831 га; земельну ділянку у с. Білогородка Києво-Святошинського р-ну Київської обл., площею, 0,899 га; підземні паркінги місце № 55, 56, 57, 58 по АДРЕСА_6 , ЖК «Оазис», що належать на праві власності ОСОБА_2 .

Вказала, що предметом спору є майно, придбане за спільні кошти у шлюбі, за умовами оскаржуваного договору відповідач має право самостійно розпоряджатись спірним майном без згоди позивача, то існує вірогідність того, що ОСОБА_2 може відчужити майно на користь третіх осіб. Таким чином, у позивача є підстави вважати, що невжиття заходів забезпечення позову може ускладнити чи унеможливити виконання можливого рішення суду.

В порядку, визначеному ч. 1 ст. 153 ЦПК України суд вважає за можливе розглядати заяву про забезпечення позову без повідомлення учасників справи.

Повно та всебічно дослідивши наявні в матеріалах заяви докази у їх сукупності, суд вважає встановленими наступні обставини.

Згідно з ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Частиною 1 ст. 151 ЦПК України визначено, що у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Згідно п. 1 та 2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України передбачено можливість забезпечення позову накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб та забороною вчиняти певні дії.

Відповідно до абз. 1 ч. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» суд (суддя), розглядаючи заяву про забезпечення позову, має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Крім того, у своєму правовому висновку, сформульованому у постанові від 13.01.2020 у справі №922/2163/17 Верховний Суд зазначив, що достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду, наприклад, реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду, наприклад, реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Таким чином, дослідивши матеріали заяви, суд вважає, що заява про забезпечення позову шляхом накладення арешту на належні відповідачу житловий будинок АДРЕСА_1 , загальною площею 298,2 кв. м; гараж АДРЕСА_2 загальною площею 58,3 кв. м; гараж АДРЕСА_3 загальною площею 31,1 кв. м; домоволодіння по АДРЕСА_4 ; загальною площею 57,6 кв. м; автомобіль марки «БМВ» д.н.з. НОМЕР_2 , 2015 року випуску; причіп для човнів «ПГМФ 8902» д.н.з. НОМЕР_3 , 2004 року випуску; автомобіль марки «Мітсубісі» д.н.з. НОМЕР_4 , 1988 року випуску; мотоцикл «Хонда» 1800А, 1832, 2008 року випуску; ПА 2 0, 1998 року випуску; земельну ділянку по АДРЕСА_5 , площею 0, 1716 га; земельну ділянку, Білогордська сільська рада Київської обл., площею 1,1831 га; земельну ділянку у с. Білогородка Києво-Святошинського р-ну Київської обл., площею, 0,899 га; підземні паркінги місце № 55, 56, 57, 58 по АДРЕСА_6 , ЖК «Оазис», задоволенню не підлягає у зв`язку із тим, що обставини, на які посилається заявник як підстави для забезпечення позову ніяким чином не підтверджені.

З огляду на положення ч. 1 ст. 151 ЦПК України, дослідивши матеріали поданої заяви, суд вважає, що заява про вжиття заходів про забезпечення позову є не обґрунтованою, тому не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 149, 150, 153, 353 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_5 , зареєстрована: АДРЕСА_7 , проживає: АДРЕСА_8 ) про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Лосєв Володимир Володимирович про визнання шлюбного договору недійсним - залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку через шляхом подання апеляційної скарги через суд першої інстанції протягом 15 днів з дня її проголошення;

Ухвала суду набирає законної сили після її проголошення.

Суддя О.В. Диба