ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 554/6529/19 Номер провадження 22-ц/814/2020/21Головуючий у 1-й інстанції Бугрій В. М. Доповідач ап. інст. Чумак О. В.
У Х В А Л А

30 серпня 2021 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Полтавського апеляційного суду в складі:

головуючого судді: Чумак О.В.

суддів: Кривчун Т.О., Дряниці Ю.В.

розглянувши заяву судді Дряниці Ю.В. про самовідвід у цивільній справі за апеляційними скаргами ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 30 червня 2021 року, за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, -

В С Т А Н О В И Л А :

У провадженні Полтавського апеляційного суду перебуває цивільна справа № 554/6529/19 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про відшкодування шкоди, за апеляційними скаргами ОСОБА_5 та ОСОБА_2 на рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 30 червня 2021 року.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27 серпня 2021 року, проведеного на підставі самовідводу судді Пікуля В.П., до розгляду справи залучено члена колегії суддів - суддю Дряницю Ю.В.

30.08.2021 р. суддя Дряниця Ю.В. подав заяву про самовідвід з підстав передбачених п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України, мотивуючи її тим, щовін тривалий час особисто знайомий з позивачем ОСОБА_2 , з яким підтримує дружні відносини.

Перевіривши заяву про самовідвід, колегія суддів приходить до такого висновку.

Відповідно до п. 5 ч.1 ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

За змістом ст. 40 ЦПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом (п. 1).

Пункт 1 статті 6 Конвенції гарантує кожному право звернутися до суду з будь-якою вимогою щодо своїх цивільних прав та обов`язків. У такий спосіб здійснюється «право на суд», яке відповідно до практики Суду включає не тільки право ініціювати провадження, але й право отримати «вирішення» спору судом (рішення у справі «Кутій проти Хорватії» (Kutit v Croatia), № 48778/99, пункт 25, ЕCHR 2002-II).

Наявність безсторонності суду відповідно до п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод визначається за суб`єктивними та об`єктивними критеріями.

Об`єктивний критерій полягає зокрема у тому, чи забезпечив суд відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності.

ЄСПЛ у рішенні по справі «Олександр Волков проти України» (Заява № 21722/11) (пункти 104 та 106) зазначив, що існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно встановлюватися згідно з: (і) суб`єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та (іі) об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований, сумнів у його безсторонності (серед інших, рішення у справах «Фей проти Австрії» (Fеуv.Аustria), від 24 лютого 1993 року, Series А № 255, пп. 28 та 30, та «Веттштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland), заява № 33958/96, п. 42, ЕСНК 2000-ХІІ). У цьому відношенні навіть вигляд має певну важливість - іншими словами, «має не лише здійснюватися правосуддя - ще має бути видно, що воно здійснюється».

Адже йдеться про довіру, яку в демократичному суспільстві суди повинні вселяти у громадськість (див. рішення від 26 жовтня 1984 року у справі «Де Кюббер проти Бельгії» (DeCubber v. Belgium), Series А, № 86).

Отже, з наведеного слідує, що рішення суду, ухвалене за наслідками вирішення спору, не має викликати сумнівів щодо його законності та об`єктивності.

Колегія суддів, враховуючи наведені суддею Дряницею Ю.В. в заяві про самовідвід підстави, зметою запобігання виникнення сумнівів в об`єктивності, неупередженості та безсторонності при розгляді даної справи, приходить до висновку про задоволення його заяви про самовідвід.

Справу необхідно передати до канцелярії апеляційного суду для повторного розподілу за програмою автоматизованої системи документообігу суду.

Керуючись ст.ст. 36, 37, 40ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Заяву судді Дряниці Ю.В. про самовідвід задовольнити, а справу передати до канцелярії Полтавського апеляційного суду для повторного розподілу її за програмою автоматизованої системи документообігу суду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий : О.В.Чумак

Судді: Т.О.Кривчун

Ю.В.Дряниця