КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер апеляційного провадження: 22-ц/824/7608/2021
У Х В А Л А

01 вересня 2021 року м. Київ

Справа № 761/12226/20

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді-доповідача Ящук Т.І.,

суддів Махлай Л.Д., Немировської О.В.,

розглянувши заяву представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про відвід колегії суддів Ящук Т.І., Махлай Л.Д., Немировської О.В.

у справі за позовом ОСОБА_1 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Надра» Білої Ірини Володимирівни, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про визнання протиправними дій щодо невключення в Реєстр акцептованих вимог кредиторів

за апеляційною скаргою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, яка подана представником Музичук Лесею Василівною, на рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 04 лютого 2021 року,

встановив:

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 04 лютого 2021 року задоволено позов ОСОБА_1 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Надра» Білої Ірини Володимирівни, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про визнання протиправними дій щодо невключення в Реєстр акцептованих вимог кредиторів.

Визнано протиправними дії Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «КБ «Надра» та Фонду гарантування вкладів фізичних осіб щодо невключення в Реєстр акцептованих вимог кредиторів ПАТ «КБ «Надра» кредиторських вимог ОСОБА_1 .

Зобов`язано Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «КБ «Надра» та Фонд гарантування вкладів фізичних осіб включити до Реєстру акцептованих вимог кредиторів ПАТ «КБ «Надра» кредиторські вимоги ОСОБА_1 на суму 168 322 166,75 грн., серед яких: 59 618 048,20 грн. - сума незаконно списаної курсової різниці; 22 893 330,50 грн. - сума індексу інфляції; 12 838 297,50 грн. - три відсотки річних; 72 972 490,55 грн. - сума спричинених збитків, як такі, що підлягають задоволенню згідно до восьмої черговості вимог кредиторів (або до іншої відповідної черговості вимог кредиторів).

Стягнуто з Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1682 грн.

Не погоджуючись з рішенням суду, представник Фонду гарантування вкладів фізичних осіб - Музичук Л.В. звернулась з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, не повне з`ясування обставин, що мають значення для справи.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 14 травня 2021 року відкрито апеляційне провадження.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 15 червня 2021 року справу призначено до розгляду в судове засідання на 29 липня 2021 року .

В судовому засіданні 29 липня 2021 року сторони надавали свої пояснення по суті спору, у справі оголошено перерву до 12 серпня 2021 року на 10 год. 30 хв. В судовому засіданні 12 серпня 2021 року оголошено перерву до 23 вересня 2021 року на 12 год. 20 хв.

13 серпня 2021 року о 16 год. 20 хв. до Київського апеляційного суду надійшла заява представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про відвід колегії суддів Ящук Т.І., Махлай Л.Д., Немировської О.В.

Заява про відвід обґрунтована тим, що всупереч принципу змагальності сторін, передбаченому у статтях 2 та 12 ЦПК України, в ході судового засідання 12 серпня 2021 року, суд не зберігаючи об`єктивність і неупередженість, дослідив і надав оцінку неналежному і недопустимому новому доказу: погано читабельній незасвідченій фотокопії наказу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб стосовно нібито затвердження ліквідаційного балансу ПАТ «КБ «Надра», запропонувавши представнику відповідача надати такий новий доказ для дослідження в суді апеляційної інстанції. При цьому, колегія суддів ствердно, проте незаконно і безпідставно, запевнилась про подію так званого ліквідаційного балансу. Суд не керував ходом судового процесу як незалежний арбітр для сприяння врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами, а відверто і очевидно за своєю ініціативою надавав переваги відповідачу стосовно неподаного ним в першій інстанції неналежного та недопустимого доказу шляхом дослідження і оцінки погано читабельної незасвідченої фотокопії такого документу. При цьому, відповідач будь-яких клопотань стосовно надання такого доказу суду апеляційної інстанції не надавав. Вважає, що пропозиція суду та подання відповідачем для огляду чи дослідження будь-яких нових доказів на даному етапі судового процесу є очевидно протиправною, адже представник відповідача не заявляла самостійно жодних клопотань про долучення нових доказів, та не надала жодного обґрунтування неможливості подання, зокрема вказаного нового доказу до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від відповідача.

Крім того посилається на те, що в ході судового засідання 12 серпня 2021 року стосовно раніше наданих ним апеляційному суду письмових пояснень щодо остаточності та обов`язковості постанови Верховного Суду України від 06 липня 2015 (справа № 6-301 цс 15), яка, в силу вимог ч.1 ст. 360-7 ЦПК України, є обов`язковою для всіх суб`єктів владних повноважень (ч. 4 ст.263 чинного ЦПК України) колегією суддів було очевидно, необ`єктивно, упереджено і незаконно принижена сила такої постанови як остаточної та обов`язкової з огляду на нібито її «неостаточність». Вказує, що незаконно заперечуючи остаточність і незаконно нехтуючи обов`язковим статусом вказаної постанови Верховного Суду України від 06 липня 2015 (справа № 6-301 цс15) колегія суддів за своєю ініціативою фактично поставила під сумнів авторитет Верховного Суду України та його наведені вище висновки у даній справі стосовно зустрічних позовів в іншій справі, і почала ставити представнику позивача навідні питання стосовно договору від 09 грудня 2010 року про відступлення права вимоги задля компроментації вже двічі остаточно вирішеного між сторонами судового спору стосовно вказаного договору та фактично намагаючись переглянути його.

Також, з боку колегії судів ставилися представнику позивача навідні питання, які не стосуються предмету та підстав позову, зокрема, наприклад, питання про прибуток компанії, та було намагання доводити ті обставини, які сторонами не оспорюються.

Зазначає, що станом на дату подання цієї заяви про відвід вказана справа не розглянута, а в цілому апеляційний розгляд затягується більше як на 60 днів та відкладається з незрозумілих і надуманих підстав. При цьому жодних клопотань сторін про будь-які відкладення не заявлялось. Також апеляційний суд не з`ясував у сторін, чи вони не заперечують проти продовження строку розгляду даної справи. Цілком очевидно, що вказане відкладення може свідчити про упереджене підшукування апеляційним судом підстав задоволення апеляційної скарги Фонду, але оскільки такі підстави відсутні та "не знаходяться", то відбувається чергове відкладення.

З огляду на викладене, вбачається намагання вказаної колегії суду переглянути вже двічі остаточно вирішений спір задля надання незаконних і безпідставних переваг відповідачам в цій справі всупереч принципу змагальності сторін, неупередженості та об`єктивності суду. Також вбачається відверте намагання колегії суду затягнути вирішення вказаного вкрай важливого спору, щоб надати час і можливість відповідачам внести запис про припинення ПАТ «КБ «Надра» до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань задля можливої аргументації відповідачем - 2 про неможливість внесення відомостей до Реєстру акцептованих вимог кредиторів у зв`язку із припиненням ПАТ «КБ «Надра».

Вивчивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що у задоволенні заяви про відвід суддів слід відмовити на підставі наступного.

Статтею 36 ЦПК України визначено перелік підстав для відводу (самовідводу) судді.

Зокрема, згідно зі ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді. Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 4 ст. 36 ЦПК України, незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Право подавати заяву про відвід судді є однією з гарантій законності здійснення правосуддя і об`єктивності та неупередженості розгляду справи.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини закріплені основні процесуальні гарантії, якими може скористатися особа при розгляді її цивільного позову в національному суді, серед яких - розгляд справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно п. 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, безсторонність має визначатися відповідно до суб`єктивного критерію, на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі - тобто, жоден з членів суду не має проявляти будь-якої особистої прихильності або упередження, та об`єктивного критерію - тобто, чи були у судді достатні гарантії для того, щоб виключити будь-які легітимні сумніви з цього приводу. Відповідно до об`єктивного критерію має бути визначено, чи наявні факти, що можуть бути перевірені, які породжують сумніви щодо відсутності безсторонності судів. У цьому зв`язку навіть зовнішні ознаки мають певне значення. Ключовим питанням є питання довіри, яку суди в демократичному суспільстві мають вселяти суспільству і, перш за все, сторонам у процесі.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Білуха проти України" зазначено, що "у кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу й такий ступінь, що свідчать про небезсторонність суду". Стосовно відводу (як права сторони його ініціювати) вказано, що "особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного". Безумовно, сторони можуть побоюватися, що суддя є небезстороннім, але "вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими".

Проте, незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу (ч. 4 ст. 36 ЦПК України).

Відповідно до ч. 1-2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

З огляду на викладене та виходячи із підстав заявленого відводу, суд дійшов висновку, що заява про відвід є необґрунтованою, оскільки не містить в собі підстав для відводу, в тому числі передбачених п. 3 та п.5 ч.1 ст. 36 ЦПК України, які б перешкоджали приймати участь у розгляді даної справи чи свідчили б про упередженість або необ`єктивність колегії суддів Ящук Т.І., Махлай Л.Д., Немировської О.В.

Підстав для встановлення будь-якої прямої чи побічної зацікавленості колегії суддів Ящук Т.І., Махлай Л.Д., Немировської О.В. в результатах справи, або інших обставин, що викликають сумнів в її неупередженості або об`єктивності під час розгляду даної цивільної справи не встановлено.

Частиною 3 ст. 40 ЦПК України визначено, що якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

У зв`язку з тим, що заява про відвід надійшла 13 серпня 2021 року, а розгляд справи призначено на 23 вересня 2021 року, то заява представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про відвід колегії суддів Ящук Т.І., Махлай Л.Д., Немировської О.В. підлягає передачі відповідно до ч. 3 ст. 40 ЦПК України на розгляд судді, який не входить до складу суду, що розглядає справу.

Керуючись ст.ст.36-40 ЦПК України, суд

ухвалив:

Визнати відвід, заявлений представником ОСОБА_1 - ОСОБА_2 колегії суддів Ящук Т.І., Махлай Л.Д., Немировської О.В. - необґрунтованим.

Справу передати для визначення судді в порядку ст. 33 ЦПК України - для вирішення заяви про відвід.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя - доповідач: Ящук Т.І.

Судді: Махлай Л.Д.

Немировська О.В.