Провадження № 2/761/1304/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2021 року Шевченківський районний суд м.Києва у складі:

головуючого судді: Савицького О.А.,

при секретарі: Горюк В.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» Волкова Олександра Юрійовича про зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

18.12.2019 р. ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Уповноваженої особи ФГВФО на ліквідацію ПАТ «Банк Михайлівський» Волкова О.Ю. згідно з яким просить суд: зобов`язати уповноважено особу ФГВФО на здійснення ліквідацію ПАТ «Банк Михайлівський» Волкова О.Ю. подати до ФГВФО зміни/доповнення до переліку рахунків, за якими вкладники мають право на відшкодування коштів за вкладами ПАТ «Банк Михайлівський» за рахунок коштів ФГВФО, в частині рахунку № НОМЕР_1 , відкритого на ім`я ОСОБА_2 на суму вкладу 54585,59грн.

Свої вимоги позивачка обґрунтовує тим, що вона є спадкоємицею ОСОБА_2 (далі по тексту - ОСОБА_2 ), яка відкрила в ПАТ «Банк Михайлівський» банківській рахунок № НОМЕР_1 в гривнях (відкритий згідно договору № 980-054-000001541 від 14.03.2016 р.). Також, 14.03.2016 р. ОСОБА_2 переоформила депозит, термін дії якого закінчився, і підписала договір за № 980-054-000203549 «Суперкапітал» (Новий) (з виплатою процентів в кінці строку) з ТОВ «Інвестиційно - розрахунковий центр» (далі по тексту - ТОВ «ІРЦ»), відповідно до умов якого ОСОБА_2 було внесено на поточний рахунок ТОВ «ІРЦ» в ПАТ КБ «Правекс-Банк» з її поточного рахунку в ПАТ «Банк Михайлівський» 52 000 грн., що підтверджується платіжним дорученням № QS900601 від 14.03.2016 року. Згідно із п.1.2 вказаного договору ТОВ «ІРЦ» повертає грошові кошти та відсотки ОСОБА_2 на її рахунок у ПАТ «Банк Михайлівський» № НОМЕР_1 . 19.05.2016 року ТОВ «ІРЦ» достроково повернуло ОСОБА_2 кошти в розмірі 87242,22 грн., що підтверджується довідкою про стан рахунку № НОМЕР_1 від 10.04.2017 року №ЗГ3/4368. Таким чином, починаючи з 19.05.2016 року на рахунку, що відкритий на ОСОБА_2 в ПАТ «Банк Михайлівський» зберігаються кошти в розмірі 87242,22 грн., які належать останній на праві власності.

На підставі рішення Правління Національного банку України від 23.05.2016 р. №14/БТ «Про віднесення публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» до категорії неплатоспроможних» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 23.05.2016 р. прийнято рішення № 812 про запровадження з 23.05.2016 р. тимчасової адміністрації та призначення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «Банк Михайлівський».

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 померла, у зв`язку з чим відкрилася спадщина на все належне їй майно. Як стверджує позивачка вона є єдиною спадкоємицею ОСОБА_2 .

На запит нотаріуса не було банком та Фондом надана інформація про стан поточного рахунку № НОМЕР_1 відкритого на ім`я ОСОБА_2 . Із листів Фонду вбачається, що ОСОБА_2 було відшкодовано 32656,63 грн., які були їй виплачені через установи банка-агента ПАТ «ПУМБ». При цьому, як позивачка зазначає, що вказані кошти є тими самими коштами та процентами, які 19.05.2016 р. були перераховані ТОВ «ІРЦ» на рахунок ОСОБА_2 . Крім того, Фонд долю інших грошових коштів у сумі 54585,59 грн., які надійшли на рахунок ОСОБА_2 не зазначає.

На підставі вищенаведеного та посилаючись на те, що вона є спадкоємицею ОСОБА_2 , які не була виплачена вся сума її вкладу і яка має право на включення її до переліку рахунків, за якими вкладники мають право на відшкодування коштів за вкладами ПАТ «Банк Михайлівський» за рахунок коштів ФГВФО, позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, який просить задовольнити в повному обсязі.

Ухвалою від 24.12.2019 р. відкрито провадження у справі, розгляд якої вирішено проводити у порядку спрощеного позовного провадження повідомленням (викликом) сторін.

24.01.2020 р. на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву відповідача, в якому останній виклав свої заперечення проти позовних вимог та просив суд відмовити у їх задоволенні.

Позивачка та її представник в судове засідання не з`явились, однак до суду представник позивачки подав письмову заяву, зі змісту якої вбачається, що останній позовні вимоги підтримав, просив суд задовольнити їх у повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не з`явився, свого представника до суду не направив, про дату, час і місце судового розгляду повідомлявся належним чином у встановленому законом порядку, причин неявки не повідомив .

Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Перевіряючи обставини справи, судом встановлено, що 14.03.2016 р. між ПАТ «Банк Михайлівський» та ОСОБА_2 було укладено договір № 980-054-000001541банківського рахунку «Поточний рахунок для обслуговування строкового вкладу (депозиту)», за яким банк по ініціативі ОСОБА_2 відкриває на її ім`я поточний рахунок № НОМЕР_1 в гривні для зберігання грошей клієнта і здійснює його розрахунково-касове обслуговування за допомогою платіжних інструментів відповідно до вимог чинного законодавства України, умов цього договору та розпоряджень клієнта, а клієнт зобов`язується оплачувати послуги банку. Договір підписаний сторонами і скріплений печаткою банку.

В той же день між ТОВ «ІРЦ» і ОСОБА_2 був укладений договір № 980-054-000203549 «Суперкапітал» (Новий) (з виплатою процентів в кінці строку), за умовами якого ОСОБА_2 передає ТОВ «ІРЦ» у власність грошові кошти в розмірі 52000 грн. на строк 367 дні, а товариство зобов`язується повернути кошти вкладнику та виплати проценти в порядку та на умовах, встановлених цим договором. Згідно із п.1.2 вказаного договору день закінчення строку користування коштами - 16.03.2017 р.

На виконання умов договору № 980-054-000203549 від 14.03.2016 р. ОСОБА_2 внесла на вказаний вище поточний рахунок № НОМЕР_1 кошти в сумі 52000 грн., що підтверджується квитанцією № QS900601 від 14.03.2016 р.

19.05.2016 р. ТОВ «ІРЦ» достроково повернуло ОСОБА_2 кошти в розмірі 87242,22 грн., що підтверджується довідкою про стан рахунку № НОМЕР_1 від 10.04.2017 р. №ЗГ3/4368.

Таким чином, починаючи з 19.05.2016 р. на рахунку, що відкритий на ім`я ОСОБА_2 в ПАТ «Банк Михайлівський» зберігаються кошти в розмірі 87242,22 грн., які належать їй на праві власності.

На підставі рішення Правління Національного банку України від 23.05.2016 р. №14/БТ «Про віднесення публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» до категорії неплатоспроможних» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 23.05.2016 р. прийнято рішення №812 про запровадження з 23.05.2016 року тимчасової адміністрації та призначення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «Банк Михайлівський».

Відповідно до рішення Правління Національного банку України від 12.07.2016 року №124-рш «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд гарантування) прийнято рішення від 12.07.2016 року №1213 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «Банк Михайлівський» та делегування повноважень ліквідатора банку».

Згідно із зазначеним рішенням розпочато процедуру ліквідації ПАТ «Банк Михайлівський» з 13.07.2016 року до 12.07.2018 року, а з 15.07.2016 року почались виплати гарантованої суми вкладникам.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть НОМЕР_2 .

У зв`язку з чим була відкрита спадщина на все належне спадкодавцю майно, в тому числі на кошти, які знаходяться на рахунку відкритому в ПАТ «Банк Михайлівський».

Так, єдиною спадкоємицею стала племінниця ОСОБА_2 - позивачка, що ніким не оскаржувалось у судовому порядку, при цьому позивачка отримала свідоцтво про право на спадщину за законом від 13.0.2019 р. посвідчене приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Куранковою О.М., зареєстровано в реєстрі за № 207.

Як на підставу для задоволення позовних вимог, позивачка зазначає, що вона є спадкоємицею ОСОБА_2 до якої перейшло право на вклад в ПАТ «Банк Михайлівський» із правами, що належить вкладнику на момент його смерті, в тому числі на прво вимагати від Уповноваженої особи ФГВФО на ліквідацію ПАТ «Банк Михайлівський» включити рахунок ОСОБА_2 до переліку рахунків, за якими вкладник має право на відшкодування коштів за вкладом.

З листа № 02-5091/19 від 20.03.2019 р. Фонду гарантування вкладів фізичних осіб судом встановлено, що останній на запит приватного нотаріуса Чернігівського міського нотаріального округу Куранкової О.М. надав відповідь що в реєстрі відшкодувань вкладникам для здійснення виплат, що стосувалися клієнтів ПАТ «Банк Михайлівський, був включений рахунок ОСОБА_2 на загальну суму 32656,63 грн., як було виплачені вкладнику у 2017 році через установи банка-агента ПАТ «ПУМБ».

Так, відповідно до положень ч.1, п.1 ч.5 ст. 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» з дня призначення уповноваженої особи Фонду призупиняються всі повноваження органів управління банку (загальних зборів, спостережної ради і правління (ради директорів) та органів контролю (ревізійної комісії та внутрішнього аудиту). Уповноважена особа Фонду від імені Фонду набуває всі повноваження органів управління банку та органів контролю з дня початку тимчасової адміністрації і до її припинення. Під час тимчасової адміністрації не здійснюється, зокрема, задоволення вимог вкладників та кредиторів банку.

При цьому, п.1 ч.6 ст. 36 Закону визначено, що обмеження, встановлене п.1 ч.5 ст. 36 Закону, не поширюється на зобов`язання банку щодо виплати коштів за вкладами вкладників за договорами, строк яких закінчився, та за договорами банківського рахунку вкладників. Зазначені виплати здійснюються в межах суми відшкодування, що гарантується Фондом.

Відповідно ч.ч.1,2 ст. 27 Закону уповноважена особа Фонду складає перелік вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно - правових актів Фонду станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії.

Згідно положень ч.ч.1, 2 ст. 26 Закону Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на цей день, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами. Вкладник набуває право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду в межах граничного розміру відшкодування коштів за вкладами після прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Таким чином, на першому етапі виведення неплатоспроможних банків з ринку, Фонд вводить тимчасову адміністрацію та призначає Уповноважену особу Фонду керувати такою адміністрацією, при цьому в цей період відшкодовуються кошти за вкладами шляхом включення в Загальний реєстр вкладників, яким здійснюються виплати в межах гарантованої суми у розмірі 200 00,00 грн.

З матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_2 в межах гарантованої сума було виплачена в період тимчасової адміністрації 32656,63 грн.

Тобто, можливо зробити висновок, що фактично було виплачено кошти та проценти, які були перераховані ТОВ «ІРЦ» на поточний рахунок ОСОБА_2 по договору № 980-054-000214003 від 31.03.2016 р., що підтверджується довідкою про стан рахунку № НОМЕР_1 від 10.04.2017 року №ЗГ3/4368 та довідкою про стан рахунку № НОМЕР_1 від 04.06.2019 р. №ЗГ1(К)/1125.

При цьому, у листах ФГВФО за № 02-5091/19 від 20.03.2019 р., № 02-6453/19 № 10.04.219 р., № 27-8992/19 від 23.05.2019 р. не вказана інформація стосовно коштів, які надійшли на рахунок ОСОБА_2 19.05.2016 року за документами № 11285 від 19.05.2016 р. в сумі 52000,00грн. з призначенням платежу: «Повернення коштів згідно договором № 980-054-000203549 від 14.03.2016»; № 11284 від 19.05.2016 р. в сумі 2585,59 грн. з призначенням платежу: «Оплата процентів по договору № 980-054-000203549 від 14.03.2016».

Уповноважена особа ФГВФО на ліквідацію ПАТ «Банк Михайлівський» у відзиві зазначила, що транзакція від 19.05.2016 р. ТОВ «ІРЦ» на рахунок ОСОБА_2 , відкритий в ПАТ «Банк Михайлівський», за договорами № 980-054-000203549 від 14.03.2016 року та № 980-054-000214003 від 31.03.2016 р., була здійснена на підставі нікчемних правочинів, а тому на рахунок було безпідставно зараховану кошти, які належать ПАТ «Банк Михайлівський». Також вказує, що згодом кошти були розблоковані в сумі 32656,63 грн., які і були виплачені ОСОБА_2 , як вкладнику банку відповідно до Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», оскільки вказана сума була перерахована безпосередньо банком.

Проте, суд не може погодитись з вказаним висновком відповідача, так як у відповідності до ст. 1066 ЦК України за договором банківського рахунка банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком.

Банк має право використовувати грошові кошти на рахунку клієнта, гарантуючи його право безперешкодно розпоряджатися цими коштами.

Банк не має права визначати та контролювати напрями використання грошових коштів клієнта та встановлювати інші обмеження його права щодо розпорядження грошовими коштами, не передбачені законом, договором між банком і клієнтом або умовами обтяження, предметом якого є майнові права на грошові кошти, що знаходяться на банківському рахунку.

Частинами 2, 3 ст. 1068 ЦК України передбачено, що банк зобов`язаний зарахувати грошові кошти, що надійшли на рахунок клієнта, в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не встановлений договором банківського рахунка або законом. Банк зобов`язаний за розпорядженням клієнта видати або перерахувати з його рахунка грошові кошти в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не передбачений договором банківського рахунка або законом.

Таким чином, грошові кошти, що знаходяться на рахунку клієнта у відповідності до вимог цивільного законодавства є об`єктом права власності клієнта та банк несе перед клієнтом зобов`язання щодо цих коштів, зокрема, видачі або перерахування.

Отже, твердження відповідача, що банк не несе буд-якого зобов`язання стосовно іншої частин невиплачених коштів є хибним і не відповідає вимогам законодавства.

Разом з тим, відповідно до ч.ч.2, 3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» протягом дії тимчасової адміністрації Фонд зобов`язаний забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою цієї статті.

Правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними з таких підстав: 1) банк безоплатно здійснив відчуження майна, прийняв на себе зобов`язання без встановлення обов`язку контрагента щодо вчинення відповідних майнових дій, відмовився від власних майнових вимог; 2) банк до дня визнання банку неплатоспроможним взяв на себе зобов`язання, внаслідок чого він став неплатоспроможним або виконання його грошових зобов`язань перед іншими кредиторами повністю чи частково стало неможливим; 3) банк здійснив відчуження чи передав у користування або придбав (отримав у користування) майно, оплатив результати робіт та/або послуги за цінами, нижчими або вищими від звичайних (якщо оплата на 20 відсотків і більше відрізняється від вартості товарів, послуг, іншого майна, отриманого банком), або зобов`язаний здійснити такі дії в майбутньому відповідно до умов договору; 4) банк оплатив кредитору або прийняв майно в рахунок виконання грошових вимог у день, коли сума вимог кредиторів банку перевищувала вартість майна; 5) банк прийняв на себе зобов`язання (застава, порука, гарантія, притримання, факторинг тощо) щодо забезпечення виконання грошових вимог у порядку іншому, ніж здійснення кредитних операцій відповідно до Закону України «Про банки і банківську діяльність»; 6) банк уклав кредитні договори, умови яких передбачають надання клієнтам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку; 7) банк уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіжчи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку; 8) банк уклав правочин (у тому числі договір) з пов`язаною особою банку, якщо такий правочин не відповідає вимогам законодавства України. 9) здійснення банком, віднесеним до категорії проблемних, операцій, укладення (переоформлення) договорів, що призвело до збільшення витрат, пов`язаних з виведенням банку з ринку, з порушенням норм законодавства.

Згідно до п.1 ч.4 ст. 38 вказаного Закону України протягом дії тимчасової адміністрації, а також протягом ліквідації повідомляє сторони за договорами, зазначеними у частині другій статті 38 цього Закону, про нікчемність цих договорів та вчиняє дії щодо застосування наслідків нікчемності договорів.

Відповідно до п.15 розділу Х «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» до вкладу прирівнюються кошти, які залучені від фізичної особи як позика або вклад до небанківської фінансової установи через банк, що виступив повіреним за відповідним договором і на день набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо відшкодування фізичним особам через систему гарантування вкладів фізичних осіб шкоди, завданої зловживаннями у сфері банківських та інших фінансових послуг» віднесений до категорії неплатоспроможних, якщо при цьому банком не було поінформовано фізичну особу під розпис про непоширення на такі кошти гарантій, передбачених цим Законом, а фізична особа, яка розмістила, надала такі кошти, прирівнюється до вкладника.

Фонду гарантування вкладів фізичних осіб ретельно вивчити документи щодо кожної фізичної особи, яку прирівняно до вкладника і кошти якої прирівняні до вкладу цим пунктом, і не пізніше 20 робочих днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо відшкодування фізичним особам через систему гарантування вкладів фізичних осіб шкоди, завданої зловживаннями у сфері банківських та інших фінансових послуг» розпочати за рахунок коштів Фонду у межах суми відшкодування, визначеної частиною першою статті 26 цього Закону, виплату відшкодування коштів фізичним особам, які набули право на таке відшкодування у зв`язку з їх при рівнянням до вкладників.

Отже, уповноважена особа Фонду наділена правом перевірки правочинів на предмет виявлення серед них нікчемних.

Разом з тим, за змістом наведених норм, дане право не є абсолютним, а кореспондується з обов`язком встановити перед прийняттям рішення обставини, з якими Закон пов`язує нікчемність правочину, тобто саме по собі твердження про нікчемність правочину недостатньо для визнання його таким, оскільки воно, у даному випадку, нівелюється протилежним твердженням вкладника про дійсність вкладу.

При цьому, за відсутності у розпорядчому рішенні посилань на передбачені Законом підстави визнання правочину нікчемним, таке рішення суб`єкта владних повноваження не є обґрунтованим.

Так, судом встановлено, що уповноваженою особою Фонду направлено позивачу довідку про стан рахунку № НОМЕР_1 від 04.06.2019 р. №ЗГ1(К)/1125 в якій зазначено, що договір № 980-054-000203549 від 14.03.2016 р. в силу статті 215 ЦК України нікчемний, однак, без зазначення будь-яких конкретних підстав, передбачених частиною 3 статті 38 Закону України «Про систему гарантувань вкладів фізичних осіб», за яких правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку вважаються нікчемними.

З матеріалів справи вбачається, що договір № 980-054-000001541 банківського рахунку «Поточний рахунок для обслуговування строкового вкладу (депозиту) було укладено між ОСОБА_2 та ПАТ «Банк Михайлівський» 14.03.2016 р., кошти з рахунку ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» повернені 19.05.2016 р. згідно з договором № 980-054-000203549 від 14.03.2016 р., а ПАТ «Банк Михайлівський» віднесено до категорії неплатоспроможних 23 травня 2016 року.

На підставі наведеного, враховуючи той факт, що в уповноваженої особи були відсутні підстави для визнання нікчемності переказу коштів (транзакцій), здійснених ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» на поточний рахунок ОСОБА_2 , суд приходить до висновку, що рішення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ «Банк Михайлівський» про визнання нікчемним правочину зарахування 19.05.2016 р. грошових коштів в сумі 54585,59 грн. з рахунку ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» з призначенням платежу «Повернення коштів згідно договору № 980-054-000203549 від 14.03.2016 р.» на поточний рахунок № НОМЕР_1 , який належав ОСОБА_2 , спадкоємицею якої є позивачка, є протиправним.

Таким чином, уповноваженою особою Фонду не доведена наявність правових підстав для не включення позивачки, як спадкоємиці ОСОБА_2 до переліку вкладників ПАТ «Банк Михайлівський», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Отже, вищезазначений договір є дійсним, оскільки був укладений до початку процедури ліквідації Банку, а також його нікчемність в судовому засіданні не встановлено та відповідачем не надано доказів, які б свідчили, що зазначений правочин є таким, що порушує публічний порядок чи спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна держави.

Разом з тим, до вимог ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Частиною 2 ст. 78 ЦПК України встановлено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

За змістом ст.ст. 76, 77 ЦПК України, суд встановлює наявність або відсутність обставин, котрими обґрунтовують свої вимоги і заперечення сторони, на підставі доказів, які містять інформацію щодо предмета доказування.

За вказаних обставин, суд вважає, що позовна заява ОСОБА_1 підлягає задоволенню, а тому приходить до висновку, що необхідно зобов`язати Уповноважену особу ФГВФО на ліквідацію ПАТ «Банк Михайлівський» подати до ФГВФО зміни/доповнення до переліку рахунків, за якими вкладники мають право на відшкодування коштів за вкладами ПАТ «Банк Михайлівський» за рахунок коштів ФГВФО, в частині рахунку № НОМЕР_1 , відкритого на ім`я ОСОБА_2 на суму вкладу 54585,59 грн.

Крім того, відповідно до ст.ст. 133, 141 ЦПК України з відповідача на користь позивачки підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору в сумі 768,40 грн.

Керуючись ст.ст. 3, 4, 12, 13, 76-81, 133, 141, 259, 263-265, 268, 273, 352-355 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» Волкова Олександра Юрійовича про зобов`язання вчинити дії - задовольнити.

Зобов`язати Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб зміни/доповнення до переліку рахунків, за якими вкладники мають право на відшкодування коштів за вкладами Публічного акціонерного банку «Банк Михайлівський» за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, в частині рахунку № НОМЕР_1 , відкритого на ім`я ОСОБА_2 на суму вкладу 54585,59 грн.

Стягнути з Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору в сумі 768 (сімсот шістдесят вісім) грн. 40 коп.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Шевченківський районний суд м.Києва протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано, або після перегляду рішення в апеляційному порядку, якщо його не скасовано.

Суддя: