2/465/1006/21
РІШЕННЯ

Іменем України

(заочне)

19.04.2021 року м.Львів

Франківський районний суд м. Львова у складі:

головуючого судді Марків Ю.С.,

при секретарі Волкову Н.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду у м. Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні квартирою шляхом визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, суд,-

ВСТАНОВИВ:

адвокат Брона М.В., яка діє в інтересах позивача ОСОБА_1 звернулася із позовом до суду про усунення перешкод у користуванні квартирою шляхом визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, посилаючись на те, ОСОБА_1 є основним квартиронаймачем квартири АДРЕСА_1 , що підтверджується ордером №1416, виданим виконавчим комітетом Радянської районної Ради депутатів трудящих м.Львова від 18.10.1978 року. Даний ордер було видано на прізвище " ОСОБА_4 ", а 04.03.1972 року така зареєструвала шлюб з ОСОБА_5 та змінила прізвище на " ОСОБА_6 ". Згідно довідки з місця проживання про склад сім`ї та прописки та акту, складеного ЛКП "Південне" окрім неї в вищевказаній квартирі зареєстровані, однак не проживають ОСОБА_2 та ОСОБА_3 зазначено, що такі не проживають у даній квартирі з моменту їх реєстрації, однак документально факт їхнього непроживання підтверджено актами, складеними 24.02.2016 року та 12.10.2017 року, які свідчать, що вищевказані особи не проживають за адресою: АДРЕСА_2 понад три роки. Враховуючи вищевикладене, просить суд усунути їй перешкоди у користуванні квартирою, розташованою за вищевказаною адресою шляхом визнання ОСОБА_2 та ОСОБА_3 такими, що втратили право на користування житловим приміщенням.

Позивач та її представник в судове засідання не з`явились, від представника позивача - адвоката Брона М.В. надійшла заява про розгляд справи без їх участі, позов підтримали, проти винесення заочного рішення не заперечують.

Відповідачі в судове засідання не з`явилися з невідомих суду причин, хоча про місце, день та час розгляду справи повідомлялися своєчасно та належним чином, відзиву на позов не надали.

Враховуючи вимоги ст. 280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність учасників судового процесу, постановивши по справі заочне рішення.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позову, з наступних підстав.

Відповідно до ордера №1416 від 18.10.1978 року, виданого виконавчим комітетом Радянської районної ради депутатів трудящих м.Львова ОСОБА_7 на право зайняття трьох кімнат та кухні загальною житловою площею 41,01 кв.м. в квартирі АДРЕСА_3 .

Як вбачається з свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 , виданого повторно 25 жовтня 2013 року, ОСОБА_5 та ОСОБА_7 зареєстрували шлюб 04 березня 1972 року, про що складено відповідний актовий запис №10, прізвище після реєстрації шлюбу обох - ОСОБА_6 .

Відповідно до довідки з місця проживання про склад сім`ї і прописки № 6989 від 11.12.2019 року, в квартирі за адресою АДРЕСА_2 зареєстровано 6 (шестеро) осіб, в тому числі ОСОБА_1 як основний квартиронаймач, а також її внук та дочка - ОСОБА_3 та ОСОБА_2 .

Актами №581 від 24.11.2016 року, №1030 від 08.12.2016 року, №246 від 12.10.2017 року, №478 від 11.12.2019 року, затвердженими директором ЛКП «Південне» встановлено, що ОСОБА_3 та ОСОБА_2 зареєстровані, однак не проживають за адресою АДРЕСА_2 .

Згідно з ч. 3 ст. 9 ЖК України ніхто не може бути обмежений у праві користування жилим приміщенням, інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом.

Відповідно до змісту норм ст. ст. 1,6, 9, 61 ЖК України, ст. 29 ЦК України місцем постійного проживання особи є жиле приміщення, в якому особа постійно проживає, має передбачені ст. 64 ЖК України права користування цим приміщенням і на яке за особою зберігається це право й у разі тимчасової відсутності.

Згідно з ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право на користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, проводиться в судовому порядку.

Відповідно до ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. В разі відсутності особи понад встановлений строк, жиле приміщення не зберігається і особи можуть бути визнанні такими, що втратили право на користування житловим приміщенням.

Згідно п.10 постанови № 2 Пленуму Верховного Суду України від 12 квітня 1985 року "Про деякі питання, що виникли в практиці застосування Житлового кодексу України", у справах про визнання наймача або члена його сім`ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст. 71 Житлового кодексу України), необхідно з`ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім`ї тощо) суд може продовжити пропущений строк.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_2 відсутні за місцем своєї реєстрації з 2016 року, не проживають понад встановлені строки в житловому приміщенні, в якому позивачка є основним квартиронаймачем, судом не встановлено домовленості між ними і основним квартиронаймачем житла щодо порядку користування квартирою і залишаючись зареєстрованими у спірному домоволодінні, перешкоджають позивачу у здійсненні його законних прав, а тому відповідачів слід визнати такими, що втратили право користування квартирою за адресою АДРЕСА_2 .

Встановлені судом обставини повністю підтверджуються дослідженими в судовому засіданні доказами.

Враховуючи вищевикладене суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення.

На підставі наведеного та керуючись ст.10, 11, 141, 209, 214, 217, 218, 223, 280 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні квартирою шляхом визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 та ОСОБА_3 такими, що втратили право користування квартирою за адресою АДРЕСА_2 .

Стягнути солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 1536 (одна тисяча п`ятсот тридцять шість) гривень 80 копійок сплаченого судового збору.

Рішення суду може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а у випадку відкладення складання повного рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, учасник справи має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільним процесуальним кодексом України, не подані заяви про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , адреса: АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_3 , адреса: АДРЕСА_2 .

Суддя Марків Ю.С.