РІШЕННЯ

іменем України

(заочне)

"16" квітня 2021 р. 145/2039/20

2/145/345/2021

Тиврівський районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Ратушняка І. О.

при секретарі Тихій О.Н.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору міни дійсним,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою, в якій вказує, що 3 березня 2020 року між ним та ОСОБА_3 і ОСОБА_2 в простій письмовій формі було укладено договір міни, відповідно до якого він поміняв належну йому на праві власності земельну ділянку, площею 3,0834 га, кадастровий номер :01:002:0024, що знаходиться за адресою: Вінницька обл., Тиврівський р-н, Довгополівська сільська рада, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на земельну ділянку відповідачів, площею 3,3663 га, кадастровий номер :01:003:0045, з призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться за тією ж адресою.

На виконання умов даного договору вони з відповідачами обмінялися оригіналами правовстановлюючих документів на земельні ділянки та передали один одному земельні ділянки в натурі. Крім того, ним було доплочено різницю вартості земельних ділянок, погоджену між сторонами в розмірі 7 000 гривень на користь відповідачів.

Відповідачі також зобов`язалися оформити договір міни земельних ділянок у встановленому законодавством порядку, однак від нотаріального посвідчення договору, але в указаний в договорі строк ухилилися. На неодноразові прохання належним чином оформити договір міни відповідачі під різними приводами відмовляють, мотивуючи це або відсутністю у них коштів, або браком часу чи неможливістю з`явитись до нотаріуса у зв`язку з хворобою, зайнятістю тощо. Внаслідок цього він не має можливості зареєструвати земельну ділянку за собою та розпоряджатись нею.

Крім того, як йому стало відомо, що ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер.

Вважає, що він правомірно набув право власності на спірну земельну ділянку внаслідок обставин, з якими закон пов`язує настання цивільно-правових наслідків.

Просить визнати договір міни земельних ділянок, укладений 03 березня 2020 року між ним, ОСОБА_3 і ОСОБА_2 дійсним.

Визнати за ним право власності на земельну ділянку площею 3,3663 га, кадастровий номер :01:003:0045, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Довгополівської сільської ради Тиврівського району Вінницької області.

В судове засідання представник позивача ОСОБА_4 не з`явився, подав заяву, відповідно до якої позовні вимоги підтримує, просить справу розглянути у його відсутності та задоволити з підстав, наведених в позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлений в установленому законом порядку через оголошення та за місцем реєстрації, що стверджується повідомленням виконавчого комітету Вороновицької селищної ради №4-8 від 28.01.2021. Відзиву на позов, заяв про відкладення судового розгляду суду не подано. Заяв про слухання справи у його відсутності до суду не надходило.

Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до статей 15, 16 ЦК України кожен має право на захист своїх прав та законних інтересів, зокрема шляхом визнання відповідного права судом.

Відповідно до ч.2 ст.220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним.

Відповідно до ч.1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Відповідно до ч.3 ст. 334 ЦК України право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним.

Частиною 1 ст. 81 Земельного Кодексу України передбачено, що громадяни України можуть набувати права власності на земельні ділянки на підставі придбання за договором міни.

Відповідно до ст. 131 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи України, а також територіальні громади та держава мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі міни, ренти, дарування, успадкування та інших цивільно-правових угод. Укладення таких угод здійснюється відповідно до Цивільного кодексу України з урахуванням вимог цього Кодексу.

Відповідно до ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Судом встановлено, що 03 березня 2020 між ОСОБА_1 (однієї сторона) та ОСОБА_3 і ОСОБА_2 (друга сторона) в простій письмовій формі було укладено договір міни, відповідно до якого позивач поміняв належну йому на праві власності земельну ділянку, площею 3,0834 га, кадастровий номер :01:002:0024, що знаходиться на території Довгополівської сільської ради Тиврівського району Вінницької області, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на земельну ділянку відповідачів, площею 3,3663 га, кадастровий номер :01:003:0045, з призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться за тією ж адресою.

Відбулося повне виконання договору від 03 березня 2020 року, оскільки сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору міни земельних ділянок, на виконання умов даного договору сторони обмінялися оригіналами правовстановлюючих документів на земельні ділянки та передали один одному земельні ділянки в натурі. Крім того, ОСОБА_1 було доплочено різницю вартості земельних ділянок, погоджену між сторонами в розмірі 7 000 гривень на користь відповідачів.

Крім того, вони домовилися про подальше нотаріальне посвідчення укладеного договору, однак після отримання коштів на виконання договору, на неодноразові прохання належним чином оформити договір міни відповідачі під різними приводами відмовлялися, мотивуючи це відсутністю у них коштів, браком часу чи неможливістю з`явитись до нотаріуса у зв`язку з хворобою, зайнятістю тощо. До того ж ОСОБА_3 незабаром помер.

Суд вважає, що ОСОБА_1 виконав умови договору, а відповідачі ухилилися від виконання зазначених в договорі умов, що унеможливлює позивачем отримати право на майно, а тому права ОСОБА_1 підлягають захисту.

Керуючись ст.ст. 4, 7, 10, 12, 13, 18, 76, 81, 141, 263-265, 268, 273, 280 ЦПК України, ст.ст.15, 16, 220, 328, 334 ЦК України, ст.ст.81, 131 ЗК України, Постановою Пленуму ВСУ від 28 квітня 1978 року N3 «Про судову практику в справах про визнання угод недійсними», суд

ухвалив:

Позов задоволити.

Визнати договір міни земельних ділянок, укладений 03 березня 2020 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 і ОСОБА_2 , дійсним.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку площею 3,3663 га, кадастровий номер :01:003:0045, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Довгополівської сільської ради Тиврівського району Вінницької області.

Заява про перегляд заочного рішення може бути подана відповідачем до Тиврівського районного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено в день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом 20 днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана позивачем до Вінницького апеляційного суду протягом 30 днів з дня складання рішення в повному обсязі, тобто з 20 квітня 2021 року.

Учасник справи, якому повне судове рішення не буде вручено в день його складання або проголошення, має право на поновлення строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу на рішення буде подана протягом 30 днів з дня отримання повної копії судового рішення.

Суддя Ратушняк І. О.