Провадження №2-з/523/26/21
УХВАЛА

про забезпечення позову

30.08.2021 року м. Одеса

Суворовський районний суд міста Одеси

у складі: головуючої судді Кремер І.О.,

з участю секретаря судового засідання Скоріної М.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 24 в м. Одеса заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позовної заяви, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про забезпечення позову до подання позовної заяви. Обгрунтовуючи вимоги поданої заяви заявник вказує на те, що у 2012 році з боку органів місцевого самоврядування існували претензії до ОСОБА_1 щодо набуття ним права власності земельну ділянку площею 0,0265 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :31:009:0042 та літню житлову будівлю, загальною площею 131,5 кв.м., яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 . Знайома заявника ОСОБА_2 знаючи про його ситуацію запропонувала ОСОБА_1 укласти фіктивні договори купівлі продажу та вищевказану житлову будівлю та земельну ділянку, мотивуючи тим, що він на підставі вказаних договорів перереєструє на неї дані об`єкти, а коли буде потрібно, то ОСОБА_2 поверне їх заявнику. ОСОБА_1 на той час від`їжджав за кордон та довіряв ОСОБА_2 , так як давно її знав, мав з нею ділові стосунки, а тому погодився на пропозицію останньої та перереєстрував на Тихомирову зазначені об`єкти нерухомого майна. Окрім того, ОСОБА_1 погодився на укладення договорів купівлі продажу від 09.10.2012 року, враховуючи, що за домовленістю оригінали договорів купівлі продажу та державний акт на землю залишилися у заявника. ОСОБА_2 ніколи не сплачувала заявнику жодних грошових коштів за земельну ділянку та літню житлову будівлю. Також заявник зазначив, що завжди проживав та проживає на сьогоднішній день у житловій будівлі, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Заявник зазначає, що нещодавно звернувся до ОСОБА_2 з приводу переоформлення права власності на земельну ділянку та літню житлову будівлю на нього відповідно до їхніх домовленостей, однак, ОСОБА_2 йому відмовила, а через деякий час до ОСОБА_1 приїхали знайомі останньої та повідомили, що він має сплатити ОСОБА_2 грошові кошти в розмірі 250000 дол. США і тільки тоді вона перереєструє право власності на об`єкти нерухомості на заявника. У випадку його відмови, дані об`єкти будуть продані.

З огляду на вказані вище обставини, ОСОБА_1 змушений та має намір, за захистом свого порушеного права, звернутися до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання недійсним договорів купівлі продажу земельної ділянки площею 0,0265 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :31:009:0042 та літньої житлової будівлі, загальною площею 131,5 кв.м., яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Однак, беручи до уваги те, що ОСОБА_2 вимагала від ОСОБА_1 грошові кошти за перереєстрацію зазначених вище об`єктів, а в разі відмови погрожувала відчужити земельну ділянку та літню житлову будівлю, на що заявник відмовився, що дає підстави вважати про намір ОСОБА_2 відчужити спірну земельну ділянку та літню житлову будівлю, просить суд, вжити заходи забезпечення майбутнього позову, а саме: накласти арешт на земельну ділянку площею 0,0265 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :31:009:0042 та літню житлову будівлю, загальною площею 131,5 кв.м., яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Заявник ОСОБА_1 та представник заявника ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилися. Однак, надали суду заяву, в якій подану заяву підтримали в повному обсязі, та просили суд провести її розгляд за їх відсутності. Окрім того, до даної заяви було додано Інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 270981558 від 18.08.2021 року в підтвердження того, що спорювані об`єкти нерухомого майна перебувають у власності ОСОБА_2 .

Дослідивши матеріали заяви, суд доходить на ступного висновку.

Судом встановлено, що 09.10.2012 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено два Договори купівлі продажу, предметом яких є земельна ділянка площею 0,0265 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :31:009:0042 та літня житлова будівля, загальною площею 131,5 кв.м., яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується наявними в матеріалах заяви копією Договору купівлі продажу від 09.10.2012 року, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Русских С.Б. за реєстровим № 2839 та копією Договору купівлі продажу від 09.10.2012 року, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Русских С.Б. за реєстровим № 2842.

На підставі дублікатів Договорів купівлі продажу від 07.12.2016 року, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Русских С.Б. за ОСОБА_2 зареєстровано право приватної власності на земельну ділянку площею 0,0265 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :31:009:0042 та літню житлову будівлю, загальною площею 131,5 кв.м., яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Даний факт підтверджується доданою до матеріалів справи Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 270981558 від 18.08.2021 року.

Також, в матеріалах заяви міститься письмова заява ОСОБА_1 на ім`я начальника відділу поліції № 3 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області Суржик О. про внесення відомостей до ЄДРДР за фактом шахрайства та вимагання від ОСОБА_1 грошових коштів.

Згідно приписів п. 1, 2 ч. 2 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується шляхом накладення арешту на майно та забороною вчиняти певні дії.

Відповідно до ч.2 ст.149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ст.151 ЦПК України заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити: предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; ціну позову, про забезпечення якого просить заявник.

Відповідно до роз`яснень Постанови № 9 Пленуму Верховного суду України "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" від 22 грудня 2006 року, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитись зокрема в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідного виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовними вимогами.

З урахуванням викладених позивачем обставин та вищезазначених доказів, які надані на підтвердження його вимог, суд приходить до висновку, що між сторонами дійсно існує спір щодо укладених Договорів купівлі продажу земельної ділянки площею 0,0265 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :31:009:0042 та літньої житлової будівлі, загальною площею 131,5 кв.м., яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , і невжиття заходів забезпечення майбутнього позову у даній справі може значно утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду у майбутній справі. В даному випадку, суд вважає, що забезпечення позову є ефективним захистом прав сторони по справі.

Заходи забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами, з якими він має намір звернутися до суду. Співмірність передбачає співвіднесення судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звернеться до суду, та майнових наслідків накладення арешту.

Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

Під час вирішення питання щодо забезпечення позову, обґрунтованість майбутнього позову не досліджується, адже питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті і не вирішується ним під час розгляду заяви про забезпечення позову.

Згідно приписів ч.1, ч.2 ст. 56 ЗУ «Про виконавче провадження» арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.

Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна. Виконавець за потреби може обмежити право користування майном, здійснити опечатування або вилучення його у боржника та передати на зберігання іншим особам, про що він виносить постанову або зазначає обмеження в постанові про арешт. Вид, обсяг і строк обмеження встановлюються виконавцем у кожному конкретному випадку з урахуванням властивостей майна, його значення для власника чи володільця, необхідності використання та інших обставин.

Із викладених ОСОБА_1 обставин вбачається, що на день звернення до суду із даною заявою, заявник проживає у літній житловій будівлі за адресою: АДРЕСА_1 не зважаючи на те, що фактичним власником житлової літньої будівлі є ОСОБА_2 .

Разом із тим, співмірним, адекватним, достатнім та необхідним заходом забезпечення позову щодо наведеного майна, суд вважає захід у вигляді заборони суб`єктам державної реєстрації прав у розумінні Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» проводити дії щодо державної реєстрації (перереєстрації) прав власності, інших речових прав на наведене вище нерухоме майно.

При цьому, вирішуючи питання щодо співмірності та адекватності зазначених заходів забезпечення позову із зазначеними позовними вимогами, з якими заявник має намір звернутися до суду, суд враховує висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені у постанові від 12.02.2020 у справі № 381/4019/18, та висновки Верховного Суду у постанові від 23.03.2020 у справі № 910/7338/19.

З огляду на те, що виконавець в межах виконання рішення суду про накладення арешту на майно може обмежити право користування майном, здійснити опечатування або вилучення його у боржника та передати на зберігання іншим особам, однак в той же час встановлено, що фактичним користувачем спірної будівлі є позивач ОСОБА_1 , суд приходить до переконання, що спосіб забезпечення позову у вигляді заборони вчинення будь яких реєстраційних дій щодо оспорюваного об`єкту нерухомого майна, є співмірним, оскільки забезпечення позову шляхом заборони суб`єктам державної реєстрації та державним реєстраторам вчиняти будь які дії, пов`язані з державною реєстрацією речових прав та об`єкт нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 , жодним чином не позбавляє власника права володіння нею.

Суд констатує, що вжиття заходів забезпечення позову у вигляді заборони вчинення будь яких реєстраційних дій щодо оспорюваного об`єкту нерухомого майна буде мати наслідком лише збереження існуючого становища до розгляду майбутньої справи по суті та ніяким чином не зумовить фактичного вирішення спору по суті. А у випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову, суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову (ст. 158 ЦПК України).

Крім того, згідно приписів ч. 3 ст. 158 ЦПК України заходи забезпечення позову, вжиті судом до подання позовної заяви, скасовуються судом у разі: 1) неподання заявником відповідної позовної заяви згідно з вимогами частини третьої статті 152 цього Кодексу; 2) повернення позовної заяви; 3) відмови у відкритті провадження у справі.

Інститут забезпечення позову є однією з гарантій захисту прав, свобод та законних інтересів юридичних та фізичних осіб позивачів (майбутніх позивачів) в цивільному процесі, механізмом, який покликаний забезпечити реальне та неухильне виконання судового рішення прийнятого в цивільній справі.

Як було вище зазначено, заходи забезпечення мають бути вжиті лише в межах позовних вимог та бути адекватними та співмірними з позовними вимогами.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з правовими наслідками заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Таким чином, в даному випадку вжиття заходів забезпечення позову виступає як спосіб гарантування обов`язкового виконання судового рішення у разі задоволення позовних вимог і не створює невиправданих обмежень ОСОБА_2 в її правах.

Отже, суд враховує розумність та співрозмірність заходів забезпечення позову із зазначеними в заяві позовними вимогами, з якими ОСОБА_1 має намір звернутися у майбутньому позові, враховує наслідки вказаного заходу забезпечення позову, наявність обґрунтованої підозри в порушеннях та діях, які можуть істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, а тому суд приходить до переконання, що подана заявником про забезпечення позову підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 157 ЦПК України ухвала суду про забезпечення позову є виконавчим документом та має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом. Така ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження

Керуючись ст.ст. 149 - 153 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позовної заяви задовольнити частково.

Заборонити суб`єктам державної реєстрації та державним реєстраторам вчиняти будь які дії, пов`язані з державною реєстрацією речових прав на об`єкт нерухомого майна:

?земельну ділянку площею 0,0265 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :31:009:0042, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101;

?літню житлову будівлю, загальною площею 131,5 кв.м., яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101.

В задоволенні решти вимог заяви відмовити.

Копію ухвали для виконання направити сторонам, Управлінню державної реєстрації юридичного департаменту Одеської міської ради.

Учасники справи:

Заявник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 ;

Заінтересована особа (майбутній відповідач): ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , мешканка АДРЕСА_3 .

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Суворовський районний суд міста Одеси шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складання повної ухвали суду.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Суддя Суворовського

районного суду м. Одеси: І.О. Кремер