Справа № 426/2565/21
РІШЕННЯ

іменем України

31 серпня 2021 року м.Сватове

Сватівський районний суд Луганської області у складі:

головуючого судді Бурдун Т.А.,

за участю секретаря судового засідання Фісіни Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Сватове цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення фактів смерті, заінтересована особа - Сватівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Сватівському району Луганської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків), представник заявника - адвокат Сисенко Олександр Анатолійович, -

встановив:

Заявник ОСОБА_1 , інтереси якої представляє- адвокат Сисенко О.А. звернулася до суду із заявою про встановлення фактів смерті ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

В обґрунтування заяви заявник зазначила, що вона з 12 квітня 2013 року проживала без реєстрації в квартирі АДРЕСА_1 однією сім`єю разом із ОСОБА_2 та її сином ОСОБА_3 .

У вишезазначене житлове приміщення вона вселилася як член сім`ї на правах співмешканки ОСОБА_3 та проживала разом з ним однією сім`єю як чоловік і жінка без реєстрації шлюбу. Разом із ОСОБА_3 та його матір`ю ОСОБА_2 вела спільне домашнє господарство, в них був спільний сімейний бюджет та спільні витрати пов`язані із придбання одягу та продуктів харчування, оплатою житлово-комунальних послуг.

ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Краснодон (Сорокине), Луганської області, Україна померла - ОСОБА_2 , про що 17 травня 2016 року їй були видані лікарське свідоцтво про смерть, довідка про причину смерті та ІНФОРМАЦІЯ_2 свідоцтво про смерть. ІНФОРМАЦІЯ_3 у м. Краснодон (Сорокине), Луганської області, Україна помер ОСОБА_3 , про що 28 листопада 2019 року їй були видані лікарське свідоцтво про смерть, довідка про причину смерті та ІНФОРМАЦІЯ_4 свідоцтво про смерть. Отримати свідоцтво про смерть у відділі державної реєстрації актів цивільного стану неможливо, оскільки відповідно до частини першої статті 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться на підставі документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово медичною установою, а видане свідоцтво про смерть не має юридичної сили та не створює правових наслідків, через те, що видане установою, що не має повноважень для видачі легітимних документів.

Встановлення фактів смерті необхідно для отримання свідоцтва про смерть державного зразку та подальшого оформлення спадщини. У зв`язку з чим вона вимушена звернутися до суду з даною заявою.

Тому заявник просить суд встановити факт смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , у м. Краснодон (Сорокине) Луганської області, Україна та встановити факт смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , у м. Краснодон, (Сорокине) Луганської області, Україна з метою державної реєстрації смерті та отримання свідоцтва про смерть.

Заявник ОСОБА_1 та представник заявника - адвокат Сисенко О.А. у судове засідання не з`явилися, подали заяви про розгляд справи без участі заявника та її представника.

Представник заінтересованої особи - Сватівського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Сватівському району Луганської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) у судове засідання не з`явився, подав суду заяву про розгляд справи за відсутності представника, просить вирішити справу на розсуд суду.

На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України судове засідання проводилося без технічної фіксації.

Дослідивши надані письмові докази в їх сукупності, суд вважає заявлені вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав.

ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Краснодон (Сорокине) Луганської області, Україна померла ОСОБА_2 , про що медичним закладом, який знаходиться за місцем смерті особи, заявнику були видані лікарське свідоцтво про смерть №144 від 17 травня 2016 року (а.с.30), довідка про причину смерті № 144 від 17 травня 2016 року (а.с.30), та свідоцтво про смерть НОМЕР_1 від 28 червня 2016 року (а.с.29), які видані органом, що знаходиться на території м. Краснодон, Луганської області, Україна.

ІНФОРМАЦІЯ_3 у м. Краснодон (Сорокине), Луганської області, Україна помер ОСОБА_3 , про що медичним закладом, який знаходиться за місцем смерті особи, заявнику були видані лікарське свідоцтво про смерть №282 від 28 листопада 2019 року (а.с.21), довідка про причину смерті № 282 від 28 листопада 2019 року (а.с.21), та свідоцтво про смерть НОМЕР_2 від 03 грудня 2019 року (а.с.20), які видані органом, що знаходиться на території м. Краснодон, Луганської області, Україна.

Відповідно до Постанови Верховної Ради України «Про перейменування окремих населених пунктів та районів на тимчасово окупованих територіях Донецької та Луганської областей» від 12 травня 2016 року, м. Краснодон Луганської області перейменовано у м.Сорокине Луганської області.

Надані заявником довідка про поховання, товарний чек про сплачені ритуальні послуги та фото з місць поховання (а.с.22-25, 31-34) також підтверджують смерті ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

З інформації Сватівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Сватівському району Луганської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) від 28 серпня 2021 року вбачається, що актових записів по смерть ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 за даними державного реєстру актів цивільного стану громадян не виявлено (а.с. 44).

Згідно наказу Міністерства юстиції 1847/5 від 05.11.2014 року «Про внесення змін до наказу Міністерства юстиції України від 17 червня 2014 року № 953/5 «Про невідкладні заходи щодо захисту прав громадян на території проведення антитерористичної операції» де вказано, що було тимчасово призупинено проведення державної реєстрації актів цивільного стану, внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, повторну видачу свідоцтв про державну реєстрацію актів цивільного стану та видачу витягів з Державного реєстру актів цивільного стану громадян відділами державної реєстрації актів цивільного стану, що знаходяться на території Луганської області, зокрема, м. Сорокине, Луганської області, Україна.

Згідно роз`яснення Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 22 квітня 2021 року № 985/0/208-21, положення цивільного процесуального закону не вимагають від осіб, які звертаються із заявою до суду про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України подання до суду письмової відмови органу реєстрації актів цивільного стану у здійсненні реєстрації таких фактів.

Відповідно до п. 13 Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд встановлює факт смерті особи за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин.

Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Як передбачено ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно п.5 ч.2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

У відповідності до п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи, зокрема, про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Згідно з абз. 2 ч. 1 ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України.

Так, законодавством України визначено, що державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, встановлених законом, зміна імені, смерть відповідно до Сімейного кодексу України та Цивільного кодексу України, Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» та інших актів законодавства.

Відомості про смерть підлягають обов`язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян відповідно до Порядку ведення Державного реєстру актів цивільного стану громадян, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 22.08.2007 № 1064.

Згідно ч. 1 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою.

Відповідно до п.1 Розділу 5 Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України №52/5 від 18 жовтня 2000 року, підставою для державної реєстрації смерті є: - лікарське свідоцтво про смерть (форма №106/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 р. №545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 р. за №1150/13024 (далі - лікарське свідоцтво про смерть); - фельдшерська довідка про смерть (форма №106-1/о), форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 р. №545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 р. за №1150/13024 (далі - фельдшерська довідка про смерть); - лікарське свідоцтво про перинатальну смерть; - рішення суду про оголошення особи померлою; - рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час.

Також позиція щодо розгляду даної категорії справ викладена у п. 13, 18 Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», а саме: суд встановлює факт смерті особи за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин. Рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не змінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання.

Таким чином, лікарське свідоцтво про смерть 144 від 17 травня 2016 року, довідка про причину смерті № 144 від 17 травня 2016 року, та свідоцтво про смерть НОМЕР_1 від 28 червня 2016 року стосовно ОСОБА_2 , лікарське свідоцтво про смерть № 282 від 28 листопада 2019 року, довідка про причину смерті № 282 від 28 листопада 2019 року, та свідоцтво про смерть НОМЕР_2 від 03 грудня 2019 року стосовно ОСОБА_3 не створюють правових наслідків, але в той же час вони містять фактичні дані відповідно до ст. 76 ЦПК України, які підтверджують вимоги заявника.

Суд враховує положення ч.3 ст.2 Закону України "Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях", відповідно до якого діяльність збройних формувань Російської Федерації та окупаційної адміністрації Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, що суперечить нормам міжнародного права, є незаконною, а будь-який виданий у зв`язку з такою діяльністю акт є недійсним і не створює жодних правових наслідків, крім документів, що підтверджують факт народження або смерті особи.

Відповідно до ст.ст. 3, 8, 9 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права, утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави, а чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Стосовно окупованих територій у практиці Міжнародного суду ООН сформульовані так звані «намібійські винятки»: документи, видані окупаційною владою, повинні визнаватися, якщо їх невизнання веде за собою серйозні порушення або обмеження прав громадян.

Заявник звернулася з заявою про встановлення факту смерті ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , в якій зазначила, що встановлення даного факту необхідно їй для оформлення спадщини, заявник здійснила поховання поховання ОСОБА_2 та ОСОБА_3 за власні кошти (а.с.22,31), а тому встановлення даних фактів має для заявника юридичне значення.

За таких обставин, аналізуючи надані докази у їх сукупності, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заяви, оскільки факт того, що ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Сорокине, Луганської області, Україна, та ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 у м. Сорокине, Луганської області, Україна підтверджено наданими письмовими доказами та у суду не має підстав ставити під сумнів достовірність та правдивість фактів, повідомлених заявником.

Щодо вимоги заявника про повернення надмірно зарахованих коштів у сумі 454,00 грн. суд зазначає наступне.

Відповідно до частини другої статті 133 Цивільного процесуального кодексу України(далі -ЦПК України) розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

В п.1 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» зазначено, що сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила, за ухвалою суду в разі внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

Відповідно до пункту 42 постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» № 10 від 17 жовтня 2014 питання про повернення сплаченої суми судового збору вирішується судом за результатами розгляду справи за клопотанням особи, яка його сплатила, що відповідає принципу диспозитивності цивільного судочинства.

В частині 5 статті 7 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що повернення сплаченої суми судового збору здійснюється в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади із забезпечення реалізації державної фінансової політики.

Відповідно до п.5 Порядку повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, та перерахування компенсації частини суми штрафних (фінансових) санкцій, визначених за даними системи обліку даних реєстраторів розрахункових операцій, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України 03.09.2013 № 787, повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету або на єдиний рахунок (у разі його використання) податків, зборів, пені, платежів та інших доходів бюджетів, перерахування компенсації здійснюється за поданням (висновком) органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, а при поверненні судового збору (крім помилково зарахованого) - за судовим рішенням, яке набрало законної сили.

Згідно підп. 1 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду заяви у справах окремого провадження фізичною особою судовий збір становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що станом на 01.01.2021 року складає 454,00 грн.

При подачі заяви заявником сплачена сума судового збору у розмірі 1362,00 грн., що підтверджується квитанцією №33 від 26.07.2021 року, виданої Луганським РУ ТВБ/В/ № 10012/059. У даній квитанції платником зазначена ОСОБА_1 .

У даній заяві заявник заявляє вимогу про встановлення двох фактів смерті, тобто при зверненні до Сватівського районного суду Луганської області з даною заявою заявнику необхідно було сплатити судовий збір в сумі 908,00 грн.

Проте, заявник ОСОБА_1 за подання заяви сплатила судовий збір у більшому розмірі 1362,00 грн, який підлягає поверненню позивачу відповідно до пункту 1 частини першої статті 7 Закону України «Про судовий збір».

З огляду на викладене, вимога про повернення судового збору, надмірно сплаченого за подання заяви підлягає задоволенню, а сума надмірно сплаченого судового збору у розмірі 454,00 грн. підлягає поверненню заявнику з Державного бюджету України.

На підставі ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», та керуючись ст.ст. 4, 76, 89, 259, 263, 265, 293, 294, 315-317, 319, 354 ЦПК України, п.1 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», суд, -

ухвалив:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту смерті - задовольнити.

Встановити факт смерті громадянки України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , уродженки с. Тупальци, Новгород- Волинського району, Житомирської області, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Сорокине, Луганської області, Україна.

Встановити факт смерті громадянина України ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , уродженця м. Краснодон, Луганської області, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 у м. Сорокине, Луганської області, Україна.

Повернути заявнику ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , з Державного бюджету України сплачений у більшому розмірі судовий збір у сумі 454,00 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні 00 копійок, згідно з квитанцією № 33 від 26 липня 2021 року на рахунок - UA 0012271 ГУК у Луг.обл./Сват-кий р-н/22030101.

Рішення в частині встановлення фактів смерті підлягає негайному виконанню.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи безпосередньо до Луганського апеляційного суду або через Сватівський районний суд Луганської області протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення суду.

Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Суддя Т.А. Бурдун