ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2021 року

м. Черкаси

справа № 712/5033/21, провадження № 22-ц/821/2127/21 категорія: 304090000

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Бородійчука В.Г.,

суддів: Карпенко О.В., Нерушак Л.В.

учасники справи:

позивач: Акціонерне товариство «Банк Кредит Дніпро»

представник позивача: Лук`яненко Костянтин Григорович

відповідач: ОСОБА_1

розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу представника Акціонерного товариства «Банк Кредит Дніпро» - Лук`яненка Костянтина Григоровича на заочне рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 06 жовтня 2021 року у справі за позовом Акціонерного товариства «Банк Кредит Дніпро» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, у складі: головуючого судді Марцішевської О.М., дата складання повного тексту 06 жовтня 2021 року.

в с т а н о в и в :

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У травні 2021 року представник АТ «Банк Кредит Дніпро» Лук`яненко К.Г. (далі - Банк) звернувся в суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Позовна заява мотивована тим, що 02 грудня 2019 року між Банком та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 8366 відповідно до умов якого позивач надав відповідачу у тимчасове платне користування грошові кошти на споживчі потреби, а відповідач зобов`язався сплачувати заборгованість за кредитом щомісяця рівними платежами і повернути наданий кредит до 02 грудня 2024 року, сплатити проценти за користування кредитом та комісії, що передбачені цим договором, а також здійснити всі інші платежі за кредитом у встановленим даним договором розмірах і строках та виконати свої зобов`язання за даним договором у повному обсязі.

В свою чергу, Банк надав відповідачу грошові кошти на умовах, а саме6 сума виданого кредиту - 74400,00 грн.; дата надання кредиту 02.12.2019 року, кінцева дата погашення кредиту 02.12.2024 року, валюта кредиту UAH, строк користування кредитом, міс. 60; цільове призначення на споживчі потреби; розмір місячного платежу по кредиту 3846,48 грн.; щомісячна комісія за обслуговування кредиту 5% від суми кредиту; процента ставка за користування кредитом на строкову заборгованість 0,001% річних; на прострочену заборгованість за кредитом 56,0% річних.

АТ «Банк Кредит Дніпро» виконало свої зобов`язання за Кредитним договором і надало відповідачу кредитні кошти в повному обсязі.

Проте, відповідач з січня 2020 року перестала сплачувати заборгованість за кредитом в результаті чого виникла заборгованість, яка станом на 23.04.2021 року становила 112836,95 грн. та складається із: залишок строкового кредиту 71633,27 грн.; залишок простроченого кредиту 1628,95 грн.; залишок прострочених відсотків 0,41 грн.; залишок прострочених комісій 39574,32 грн.

Посилаючись на вказані обставини, позивач просив суд стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 112836,95 грн. за кредитним договором № 8366 від 02.12.2019 року та судові витрати.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Заочним рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 06 жовтня 2021 року позовні вимоги АТ «Банк Кредит Дніпро» про стягнення заборгованості по кредитному договору задоволено частково.

Стягнуто із ОСОБА_1 на користь Банку заборгованість за кредитним договором № 8366 від 02.12.2019 року в сумі 73262,63 грн. та судовий збір в сумі 1473,86 грн., а всього 74736,49 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що наявними у справі доказами підтверджується, що відповідачем порушено умови Кредитного договору № 8366 від 02.12.2019 року, тому позовні вимоги АТ «Банк Кредит Дніпро» в частині стягнення із ОСОБА_1 заборгованості за кредитом та відсотками в загальній сумі 73262,63 грн. є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в цій частині.

Крім того, Банком окремо пред`явлено вимоги про стягнення з відповідача залишок прострочених комісій в розмірі 39574,32 грн. Оскільки обслуговування кредиту є супутньою послугою, за надання якої можливе встановлення комісії, позивач, встановивши в кредитному договорі сплату щомісячної комісії за обслуговування кредиту, не зазначив, які саме послуги за вказану комісію надаються відповідачу, що є незаконним.

Отже, позивачем не доведено обґрунтованість нарахування суми залишку прострочених комісій 39574,32 грн., а тому суд прийшов до висновку, що в цій частині позов задоволенню не підлягає.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

У листопаді 2021 року представник АТ «Банк Кредит Дніпро» Лук`яненко К.Г. подав до Черкаського апеляційного суду скаргу, в якій просить рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 06 жовтня 2021 року скасувати в частині відмови від стягнення з відповідача на користь позивача заборгованість за комісією та ухвалити в цій частині нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги АТ «Банк Кредит Дніпро» та стягнути із ОСОБА_1 заборгованість за комісією у розмірі 39574,32 грн. Вирішити питання про судовий збір.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апеляційна скарга мотивована тим, що рішення суду першої інстанції в частині відмови в стягненні з відповідача заборгованості за комісією, незаконним і не обґрунтованим.

Вказує, що висновок суду першої інстанції про безпідставне і несправедливе нарахування комісії (плату за розрахунково-касове обслуговування) не відповідає нормативно-правовому регулюванню відносин у сфері споживчого кредитування. Плату за розрахунково-касове обслуговування передбачено законодавством України, чинним на момент укладення Кредитного договору і на даний час, зокрема ЗУ «Про споживче кредитування», ЗУ «Про банки і банківську діяльність», постановою Правління Національного банку України від 08.06.2017 року № 49.

Таким чином, нарахування передбаченої п. 1.2. Кредитного договору щомісячної комісії не суперечить ЗУ «Про споживче кредитування» та ЗУ «Про захист прав споживачів».

Звертає увагу суду, що в Універсальному договорі банківського обслуговування клієнтів фізичних осіб у Банку встановлено перелік послуг, які надаються безоплатно (п. 6.9.7.) відповідно до ч. 1 ст. 11 ЗУ «Про споживче кредитування» і такий перелік є вичерпний, та перелік послуг, які надаються за плату (п. 6.9.3) і такий перелік не є вичерпним.

При цьому найменування деяких безоплатних послуг збігається з платними, оскільки їх безоплатність встановлена лише раз на місяць і тільки за вимогою Клієнта, в іншому випадку такі послуги є платними.

Відзив на апеляційну скаргу до суду не надходив

Фактичні обставини справи, встановлені судом першої інстанції

02 грудня 2019 року між АТ «Банк Кредит Дніпро» та ОСОБА_1 укладено кредитний Договір № 8366.

Відповідно до п. 1.2. даного Договору сума кредиту складає 74400 грн. строк кредитування 60 місяців. Кінцева дата повернення кредиту 02 грудня 2024 року. Цільове призначення на споживчі потреби. Щомісячна комісія за обслуговування кредиту з 02.12.2019 по 01.04.2021 року 5% від суми кредиту, з 02.04.2021 по 01.07.2022 4% від суми кредиту, з 02.07.2022 по 01.10.2023 3% від суми кредиту, з 02.10.2023 по 02.12.2024 1,95% від суми кредиту. Процентна ставка за користування кредитом є фіксованою та нараховується у наступному розмірі, на строкову заборгованість за кредитом: 0,001% річних на прострочену заборгованість за кредитом; 56,0 % річних.

Відповідно до розрахунку, заборгованість відповідача станом на 23.04.2021 року становить 112836,95 грн., залишок строкового кредиту в сумі 71633,27 грн., залишок простроченого кредиту 1628,95 грн., залишок прострочених відсотків 0,41 грн., залишок прострочених комісій 39574,32 грн.

Мотивувальна частина

Позиція Апеляційного суду

Згідно зі статтею 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, а відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.

Відповідно до частини першої статті 352 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Перевіривши доводи апеляційної скарги, Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів з розгляду цивільних справ дійшла висновку, що апеляційна скарга представника АТ «Банк Кредит Дніпро» не підлягає до задоволення.

Мотиви, з яких виходить Апеляційний суд, та застосовані норми права

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Підстав для застосування положень ч. 3 ст. 369 ЦПК України встановлено не було.

Враховуючи, характер спірних правовідносин між сторонами, предмет доказування та зважаючи на конкретні обставини у справі, які не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи, колегія суддів вважає за необхідне відмовити в задоволенні клопотання.

Суд апеляційної інстанції створив учасникам процесу належні умови для ознайомлення з рухом справи шляхом надсилання процесуальних документів та апеляційної скарги, а також надав сторонам строк для подачі відзиву.

Крім того, кожен з учасників справи має право безпосередньо знайомитися з її матеріалами, зокрема з аргументами іншої сторони, та реагувати на ці аргументи відповідно до вимог ЦПК України.

Відповідно до вимог частин першої і другої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Спір між сторонами стосується стягнення заборгованості за договором, а саме заборгованості по кредиту, заборгованості за відсотками та заборгованість по простроченій комісії.

Зважаючи на те, що позивач АТ «Банк Кредит Дніпро» в апеляційній скарзі просить суд скасувати рішення суду першої інстанції в частині відмови в стягненні заборгованості по простроченій комісії та ухвалити в цій частині нове рішення про задоволення позовних вимог АТ «Банк Кредит Дніпро» у повному обсязі, та доводи апеляційної скарги зводяться саме до незгоди з висновками суду в частині відсутності правових підстав для стягнення комісії по кредиту у визначеному позивачем розмірі, колегія суддів перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду в частині відмови в задоволенні позовних вимог АТ «Банк Кредит Дніпро» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за комісією в розмірі 39574,32 грн., адже, згідно ч.1 ст.13, ч.1 ст.367 ЦПК України, і зважаючи на роз`яснення, викладені в п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 12 від 24 жовтня 2008 року, під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги та заявлених позовних вимог у суді першої інстанції.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог АТ «Банк Кредит Дніпро» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за комісією в розмірі 39574,32 грн., суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не доведено обґрунтованості нарахування суми залишку прострочених комісій.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 02 грудня 2019 року між АТ «Банк Кредит Дніпро» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № 8366, за умовами якого Банк надав відповідачу кредит у розмірі 74400,00 грн., строком на 60 місяців, з щомісячною комісією за обслуговування кредиту у розмірі 5 % від суми кредиту та проценту ставку за користування кредитом, яка є фіксованою та нараховується: на строкову заборгованість за кредитом 0,001% річних, на прострочену заборгованість 56,0% річних. Банк формує графік платежів, який викладено в розділі 4 цього Договору, із зазначенням сум погашення основного боргу за кредитом, сплати процентів за користування кредитом, щомісячної комісії вартості всіх супутніх послуг, реальної процентної ставки та інше (п.п.1.1, 1.2, 1.3 Договору кредиту) (а.с. 5).

Відповідно до пункту 2.1 кредитного Договору, платежі за погашення заборгованості за кредитом, сплати процентів за користування кредитом та щомісячної комісії за обслуговування кредиту здійснюються у вигляді щомісячних ануїтетних (рівномірних) платежів.

За пунктом 4 вищевказаного Договору, сторони визначили Графік платежів і Розрахунок загальної вартості кредиту для клієнта та реальної річної процентної ставки за цим Договором. Зокрема, колонкою 8 вищевказаного Графіку пункту 4 кредитного Договору визначено щомісячну сплату позичальником 3720,00 грн., як платіж за розрахунково-касове обслуговування Банком клієнта (а.с. 5).

02 грудня 2019 року відповідачкою ОСОБА_1 був підписаний Паспорт споживчого кредиту. За змістом Паспорту споживчого кредиту, позичальник погодився, що процентна річна ставка становить 0,001%, щомісячна комісія за обслуговування кредиту становить 3720,00грн., загальні витрати за кредитом становлять 170084,58 грн., орієнтовна загальна вартість кредиту для споживання за весь строк користування кредитом становить (у т.ч. тіло кредиту, відсотки, комісії та інші платежі) 230084,58 грн. Реальна процентна ставка становить 106,33%. Також в Паспорті зазначено, що споживач має право відмовитись від договору про споживчий кредит протягом 14 календарних днів у порядку та на умовах, визначених Законом України «Про споживче кредитування».

Крім того, відповідач ОСОБА_1 , підписавши Паспорт споживчого кредиту засвідчила відсутність у неї будь-яких зауважень чи заперечень стосовно змісту наданої банком інформації. (а.с.7).

Також відповідачем 02 грудня 2019 року було підписано заяву-згоду № 1144520 на укладення Універсального договору банківського обслуговування клієнтів-фізичних осіб (далі - УДБО), відповідно до якої підтвердив, що до моменту підписання ознайомлений та згодний з умовами, викладеними в УДБО, що розміщені на сайті банку www.creditdnepr.com.ua, Тарифами, проектом цієї заяви-договору та підтвердив, що має можливість та зобов`язується самостійно відстежувати всі зміни та доповнення, які будуть вноситись до УДБО; погодився отримувати банківські послуги на умовах, що зазначені в УДБО, та підтвердив, що усі умови йому зрозумілі та не потребують додаткового тлумачення. (а.с.6).

Згідно з наданим Банком розрахунком заборгованість відповідача за зазначеним Договором станом на 23 квітня 2021 року становить 112836,95 грн., з яких, 71633,27 грн. залишок строкового кредиту, 1628,95 грн. залишок простроченого кредиту, 0,41 грн. залишок прострочених відсотків та 39574,32 грн. залишок прострочених комісій (а.с. 8-12).

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі статтею 1049 даного Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним

Укладення кредитного Договору 02 грудня 2019 року на визначених ним умовах сторони не заперечували.

Перевіривши доводи апеляційної скарги і висновки районного суду щодо незаконності встановлення Банком комісії із посиланням на положення ст.ст. 11, 18 Закону України «Про захист прав споживачів», суд апеляційної інстанції зауважує, що районний суд помилково обґрунтував свої висновки посиланням на норми матеріального права, які діяли до укладення сторонами цього спору кредитного Договору від 02 грудня 2019 року.

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» в редакції, яка була чинна на час укладення кредитного договору від 02.12.2019 року передбачено, що цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України «Про споживче кредитування».

З урахуванням положень ст. 3 Закону України «Про споживче кредитування» сфера дії цього Закону поширюється на правовідносини сторін цього спору.

Згідно із ч. 2 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» для цілей обчислення реальної річної процентної ставки визначаються загальні витрати за споживчим кредитом.

До загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця (у тому числі за ведення рахунків), які сплачуються споживачем, пов`язані з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, розраховані на дату укладення договору про споживчий кредит, які є обов`язковими для укладення договору про споживчий кредит, а також за послуги кредитного посередника (за наявності). У разі якщо витрати на додаткові чи супутні послуги кредитодавця, отримання яких є обов`язковим для укладення договору про споживчий кредит, або кредитного посередника (за наявності) не були включені до загальних витрат за споживчим кредитом, платежі за ці послуги не підлягають сплаті споживачем.

У п. 3, 9, 10 ч. 1 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування» зазначено, що в договорі про споживчий кредит зазначаються: загальний розмір наданого кредиту; орієнтовна реальна річна процентна ставка та орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача на дату укладення договору про споживчий кредит; порядок повернення кредиту та сплати процентів за користування споживчим кредитом, включно із кількістю платежів, їх розміром та періодичністю внесення, у вигляді графіка платежів (у разі кредитування у вигляді кредитування рахунку, кредитної лінії графік платежів може не надаватися).

Споживач не зобов`язаний сплачувати кредитодавцю будь-які платежі, не зазначені у договорі про споживчий кредит (ч. 6 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування»).

Таким чином, Закон України «Про споживче кредитування» не забороняє встановлення у договорі про споживчий кредит комісій та інших обов`язкових платежів за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності) (крім тих, які згідно із законом надаються безоплатно) для отримання, обслуговування і повернення кредиту.

Статтею 47 Закону України «Про банки і банківську діяльність» визначено, що банк самостійно встановлює процентні ставки та комісійну винагороду за надані послуги.

Враховуючи вищезгадані норми Закону України «Про споживче кредитування»у даному випадку не можна говорити про незаконність дій банку щодо встановлення в кредитному договорі обов`язку боржника сплачувати щомісячну плату за обслуговування кредитної заборгованості, оскільки із вказаного Закону вбачається можливість банків визначати у кредитному договорі нарахування та сплату комісії, яку позичальник зобов`язаний сплатити банку за умови, що він обізнаний про необхідність сплати таких платежів та надав свою згоду на це при укладенні договору.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 червня 2019 року у справі № 643/17966/14-ц зазначено, що ст. 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. Таким чином, у разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а створені обов`язки підлягають виконанню.

З моменту укладення кредитного договору у відповідача виник обов`язок щодо виконання умов такого договору.

Отже, розмір процентів та щомісячної комісії за розрахунково-касове обслуговування кредиту (як платіж за додаткові та супутні послуги) був чітко визначений умовами п. 4 кредитного Договору та Графіку платежів.

А тому, підстав для визнання нікчемними умов пункту 4 кредитного Договору в частині встановлення комісії за розрахунково-касове обслуговування кредиту, не встановлено.

З огляду на вищевказане, помилковими є посилання районного суду на правову позицію Верховного Суду викладену у постанові від 19 серпня 2020 року у справі № 641/11984/15-ц з огляду на відмінність встановлених обставин у цих справах, зокрема, вирішуючи питання про недійсність умов кредитного договору укладеного 28 серпня 2007 року суд касаційної інстанції застосовував норми законодавства які були чинними до набрання законної сили Законом України «Про споживче кредитування» від 15 листопада 2016 року № 1734-VІІІ.

Крім того, відповідач із зустрічним чи окремим позовом про визнання недійсним кредитного договору чи окремих його умов не звертався.

З огляду на наведене, рішення районного суду про часткове задоволення позовних вимог і відмову в стягненні із відповідача на користь позивача 39574,32 грн. залишку простроченої комісії є не обґрунтованим, підлягає скасуванню із ухваленням нового судового рішення про задоволення цих вимог.

Рішення районного суду в частині стягнення із відповідача на користь Банку 73262,22 грн. залишок кредиту, 0,41 грн. залишок прострочених відсотків є правильним і в цій частині сторонами не оспорювалось.

Згідно з частиною 13 статті 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь Банку, пропорційно до задоволених позовних вимог слід стягнути 2 270 грн. судового збору за розгляд справи судом першої інстанції та 3 405 грн. судового збору за розгляд справи апеляційним судом, сплата якого підтверджується доказами у справі (а.с. 4,74).

Керуючись ст. ст. 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Черкаський апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника Акціонерного товариства «Банк Кредит Дніпро» - Лук`яненка Костянтина Григоровича задовольнити.

Заочне рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 06 жовтня 2021 року скасувати в частині відмови в задоволенні позовних вимог Акціонерного товариства «Банк Кредит Дніпро» про стягнення 39574,32 грн. залишку простроченої комісії і судового збору та ухвалити в цій частині нове судове рішення.

Позовні вимоги Акціонерного товариства «Банк Кредит Дніпро» до ОСОБА_1 в частині стягнення залишку простроченої комісії задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса реєстрації АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства «Банк Кредит Дніпро» ( м. Київ, вул. Жилянська, 32) залишок простроченої комісії в розмірі 39574,32 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса реєстрації АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства «Банк Кредит Дніпро» (код ЄДРПОУ - 14352406) - 2 270 грн. судового збору за розгляд справи судом першої інстанції та 3 405 грн. судового збору за розгляд справи апеляційним судом.

В іншій частині рішення залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту судового рішення, в порядку та за умов визначених ЦПК України.

Повний текст постанови виготовлено 14 грудня 2021 року.

Головуючий В.Г. Бородійчук

Судді О.В. Карпенко

Л.В. Нерушак