РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 серпня 2021 року м. Рівне Справа №569/16503/20

Рівненський міський суд Рівненської області в складі судді Левчука О.В. ,

за участі секретаря судового засідання Янок М. В.,

розглянувши у підготовчому засіданні матеріали справи

за позовом ОСОБА_1

до ОСОБА_2

про припинення права на частку в спільному майні з виплатою грошової компенсації, визнання права на частку

учасники справи у судове засідання не з`явилися

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Рівненського міського суду надійшла з позовом до ОСОБА_2 , згідно якого просить суд припинити право ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 1/24 частку квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ; виплатити ОСОБА_2 16 608, 00 грн з депозитного рахунку територіального управління Державної судової адміністрації України в Рівненській області, що внесені ОСОБА_1 та визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , право на 1/24 частку квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою суду від 27.10.2020 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито загальне позовне провадження у справі, призначено підготовче судове засідання

Ухвалою суду від 19.04.2021 клопотання представника відповідача про призначення судової оціночно-будівельної експертизи задоволено, призначено судову оціночну-будівельну експертизу та поставлено перед експертом наступне питання: Яка ринкова вартість 1/24 частини квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 станом на момент проведення експертизи? Проведення судової оціночно-будівельної експертизи було доручено експертам ПП «Експерт-Рівне-Консалт». У розпорядження експерта надано матеріали цивільної справи №569/16503/20, а провадження у справі зупинено на час проведення експертизи.

02 червня 2021 року з експертної установи до суду повернулися матеріали справи разом з висновком експерта, згідно з яким ринкова вартість 1/24 частини квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 станом на момент проведення експертизи становить 28 798, 00 грн.

Ухвалою суду від 07 червня 2021 року поновлено провадження у справі та призначено судове засідання.

Ухвалою суду від 12 липня 2021 року підготовче провадження у справі закрито, призначено справу до судового розгляду по суті на 26 липня 2021 року.

26 липня 2021 року розгляд справи було відкладено на 31 серпня 2021 року.

31 серпня 2021 року від позивачки надійшла заява про уточнення позовних вимог в частині виплати відповідачу грошових коштів з депозитного рахунку, у зв`язку з чим просить суд виплатити ОСОБА_2 28 798, 00 грн з депозитного рахунку територіального управління Державної судової адміністрації України в Рівненській області, що внесені ОСОБА_1 .

Крім того, 31 серпня 2021 року представником відповідача подано заяву про визнання позову з урахуванням заяви позивачки про уточнення позовних вимог.

Позивачка та відповідач у судове засідання не з`явилися, хоч про дату, час та місце розгляду повідомлялися належним чином.

Згідно з ч.2 ст.247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

Враховуючи викладене, оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без участі сторін, суд вважає за можливе провести розгляд справи на підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши доводи позовної заяви, письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, судом встановлено таке.

ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_3 , який проживав з позивачкою - дочкою ОСОБА_1 та дружиною ОСОБА_4 по АДРЕСА_1 .

Згідно з копією заповіту від 01.09.2015, ОСОБА_3 заповів належну йому на праві приватної власності 1/3 частку квартири АДРЕСА_2 своїй доньці ОСОБА_1 .

Дружині померлого - ОСОБА_4 належить 1/3 частки вказаної квартири.

У померлого ОСОБА_3 , окрім дочки ОСОБА_1 , є також повнолітній син ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який є інвалідом 3 групи.

Відповідно до копії листа-роз`яснення Першої Рівненської державної нотаріальної контори від 24.06.2020 р. № 685/02-14, відповідач - ОСОБА_2 подав 29 січня 2020 року до Першої Рівненської державної нотаріальної контори заяву №144/02-14, реєстровий номер 78 про прийняття спадщини після смерті батька.

З матеріалів спадкової справи судом встановлено, що спадкоємцями померлого ОСОБА_3 є його донька ОСОБА_1 та син ОСОБА_2 . Частка відповідача ОСОБА_2 у спадщині ОСОБА_3 становить 1/8, що складає 1/24 частку квартири, частка якої спадкується (1/3 * 1/8).

Згідно з висновком експерта № 210426/2_3.О.В. від 21.05.2021, що складений судовим експертом Зібером Олегом Володимировичем ПП "Експерт-Рівне-Консалт", ринкова вартість 1/24 частини квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 станом на момент проведення експертизи становить 28 798, 00 грн.

Позивачем внесено на депозитний рахунок територіального управління Державної судової адміністрації України в Рівненській області 28 798, 00 грн, що підтверджується квитанціями №37 від 06.10.2020 та №7 від 13.07.2021.

Згідно зі ст. ст. 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Статтею 358 Цивільного кодексу України передбачено, що право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

В силу положень статей 21, 24, 41 Конституції України, статей 319,358 ЦК України всі громадяни є рівними у своїх правах, усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення цих прав, в тому числі щодо захисту права спільної часткової власності.

Правовий режим спільної часткової власності визначається главою 26 ЦК України з урахуванням інтересів усіх її учасників. Володіння, користування та розпорядження частковою власністю здійснюється за згодою всіх співвласників, а за відсутності згоди - спір вирішується судом. Незалежно від розміру часток співвласники при здійсненні зазначених правомочностей мають рівні права.

Виходячи з аналізу вищезазначених норм, з врахуванням закріплених в п. 6 ст. 3 ЦК України засад справедливості, добросовісності та розумності, що спонукають суд до врахування при вирішенні спору інтересів обох сторін, при розгляді справ, у яких заявляються вимоги одного зі співвласників про припинення його права на частку у спільному майні шляхом отримання від інших співвласників грошової компенсації вартості його частки, виділ якої є неможливим, суди мають встановити наступне: чи дійсно є неможливим виділ належної позивачу частки в натурі або чи не допускається такий виділ згідно із законом; чи користуються спільним майном інші співвласники - відповідачі по справі; чи сплачується іншими співвласниками, які володіють та користуються майном, матеріальна компенсація позивачу за таке володіння та користування відповідно до частини третьої статті 358 ЦК України; чи спроможні інші співвласники виплатити позивачу компенсацію в рахунок визнання за ними права власності на спільне майно та чи не становитиме це для них надмірний тягар.

Відповідно до ч. 1,2 ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (ч. 2 ст. 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання.

Суд зазначає, що поняття «незначна частка» є оціночним, а тому при вирішенні спору в судовому порядку суд враховує співвідношення вартості всього майна, часток кожного, тощо.

Згідно з правовою позицією, викладеною у Постанові Верховного Суду України від 15.07.2016р. у справі №6-1599ц16, тягар доказування, що частки відповідачів є незначними і вони не можуть бути виділені в натурі, несе позивач.

За приписами статті 365 ЦК України право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо:

1) частка є незначною і не може бути виділена в натурі;

2) річ є неподільною;

3) спільне володіння і користування майном є неможливим;

4) таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї.

Суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду.

Аналіз положень статті 365 ЦК України дає підстави для висновку, що право власності співвласника на частку в спільному майні може бути припинено за наявності будь-якої з передбачених пунктами 13 частини першої цієї статті підстав, які є самостійними, але за умови, що таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї.

Як було встановлено судом, спільне володіння і користування сторонами спірним житловим приміщенням є неможливим; припинення права власності відповідача ОСОБА_2 на 1/24 частину квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 не завдасть йому істотної шкоди як співвласнику; позивач внесла на депозит суду суму вартості вказаної частини спірного майна, визначену висновком експерта.

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що реалізація права позивача щодо виплати компенсації належної відповідачу частки у спірному майні жодним чином не порушить прав відповідача та відповідатиме інтересам співвласників спірного майна, а тому позовні вимоги про припинення права на частку в спільному майні з виплатою грошової компенсації, визнання права на частку підлягають задоволенню.

Згідно з ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з відповідача на користь позивача слід стягнути витрати по сплаті судового збору в розмірі 1 681, 60 грн.

Керуючись ст.12, 13, 76-89, 141, 258, 259, 263-265, 268, 273, 279 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення права на частку в спільному майні з виплатою грошової компенсації, визнання права на частку задовольнити.

Припинити право ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 1/24 частку квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Виплатити ОСОБА_2 28 798, 00 грн з депозитного рахунку територіального управління Державної судової адміністрації України в Рівненській області, що внесені ОСОБА_1 .

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , право на 1/24 частку квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору в сумі 1 681, 60 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення, безпосередньо до Рівненського апеляційного суду або через Рівненський міський суд.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне найменування учасників справи:

позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 );

відповідач: ОСОБА_2 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 ).

Повне судове рішення складене та підписане 01 вересня 2021 року.

Суддя Левчук О. В.