Справа № 644/4951/21
У Х В А Л А

іменем України

09 грудня 2021 року м. Харків

Орджонікідзевський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді Сітало А.К.,

за участю:

секретаря Трач М.В.,

заявника ОСОБА_1 ,

представника заявника адвоката Тимофеєвої Ю.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_1 про визнання неправомірними дій державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) вчинених під час виконання виконавчого провадження №42676082 в частині складення довідки-розрахунку заборгованості по аліментам,-

в с т а н о в и в:

Заявник ОСОБА_1 , в порядку ст. 447 ЦПК України, звернувся до суду із вказаною скаргою в якій просить визнати незаконною та скасувати довідку-розрахунок заборгованості по сплаті аліментів за період з 01.01.2019 року по 01.05.2021 року № 42676082/04 від 17.05.2021 року, складену державним виконавцем Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ). Зобов`язати Шевченківський районний відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) здійснити перерахунок розміру аліментів, що підлягають стягненню з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання по 01.05.2021 року.

В обґрунтування скарги заявник зазначив, що 25 травня 2021 року ним отримано оспорюванну довідку-розрахунок заборгованості по сплаті аліментів за період з 01.01.2019року по 01.05.2021 року. У вказаній довідці-розрахунку складеній старшим державним виконавцем Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Полінкевич О.В. зазначено про існування у нього, станом на 01.05.2021 року, заборгованості по аліментах в розмірі 66 892 грн. 25 коп.

Аліменти стягуються на підставі рішення Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 12 червня 2013 року ухваленого у справі № 644/2082/13-ц. Зазначеним рішенням стягнуто з нього аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позовної заяви до суду (13.03.2013 року) і до досягнення дитиною повноліття.

У жовтні 2019 року ОСОБА_2 звернулась до Орджонікідзевського районного суду м. Харкова з позовом до ОСОБА_1 про збільшення розміру аліментів на неповнолітню дитину. Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 13.01.2020 року у справі № 644/8404/19 у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів, визначених рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 12.06.2013 року, відмовлено.

Станом на 01.05.2021 року розмір аліментів, які підлягають сплаті ОСОБА_1 становить - 1/4 частину заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позовної заяви до суду (13.03.2013 року) і до досягнення дитиною повноліття.

На виконання рішення Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 12.06.2013 року у справі № 644/2082/13-ц було сплачено:

За період з квітня 2013 року по травень 2018 року, шляхом утримання з заробітної плати, у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Це підтверджується Довідкою № 260521-1 від 26.05.21 р. про доходи, виданою ТОВ «НАШ СЕРВІС», у якому ОСОБА_1 працював по січень 2020 року, включно.

З червня 2018 року по січень 2020 року за заявою ОСОБА_1 з його заробітної плати щомісячно стягувалась у якості сплати аліментів сума у розмірі 1000,00 грн., що перевищує визначений судом розмір аліментів. Загалом за період з червня 2018 року по січень 2020 року включно, було сплачено 20000 грн.

3 24 лютого 2020 року по 21 квітня 2020 року, заявник перебував на обліку, як безробітний.

При цьому, заявником самостійно було сплачено у якості аліментів на рахунок ОСОБА_2 : 18.02.2020 року аліменти за лютий 2020 року у розмірі 1000,00 грн., що перевищує 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (665,40 грн.); 23.03.2020 року аліменти за березень 2020 року у розмірі 1000,00 грн., що перевищує 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (665,40 грн.)

З 22.04.2020 року заявника було прийнято на роботу до ТОВ «Імпульс Схід» (водієм автотранспортних засобів).

Аліменти за період з травня 2020 року по 01.05.2021 року (дата кінцевої заборгованості за оскаржуваною довідкою-розрахунком) заявником сплачувались на користь ОСОБА_2 самостійно у розмірі 1000,00 грн. щомісячно. Загалом за вказаний період було сплачено 13000,00 грн.

Таким чином, станом на 01.01.2019 року, тобто станом на дату початку перебігу заборгованості, вказану державним виконавцем у довідці у ОСОБА_1 існувала переплата аліментів у сумі 2743,30 грн.

Також переплата по сплаті аліментів існує і на 01.05.2021 року, тобто станом на кінцеву дату заборгованості, вказану державним виконавцем у довідці № 42676082/04 від 17.05.2021 року.

Заявник вважає, що за період з січня 2019 року по квітень 2020 року він на підставі рішення Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 12.06.2013 року повинен був сплатити - 9487,20 грн. Це сума, яка становить 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, оскільки 1/4 доходу за цей період становила менше 30% прожиткового мінімуму на дитину. За період з березня 2020 року по квітень 2021 року повинен був сплатити - 14446,53 грн. Це сума, яка становить 1/4 частину його доходу. Загалом за період з 01.01.2019 року по 01.05.2021 року сума, яка підлягала сплаті становить - 23933,73 грн. Фактично сплачено - 28000,00 грн. Переплата становить - 4066,27 грн.

Це кардинально не збігається з сумою 66 892,25 грн., яка зазначена державним виконавцем у довідці-розрахунку заборгованості по сплаті аліментів за період з 01.01.2019 року по 01.05.2021 року № 42676082/04 від 17.05.2021 року.

Відповідно до ч. 3, ч. 4 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження»

визначення суми заборгованості із сплати аліментів, присуджених як частка від

заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому Сімейним

кодексом України.

Виконавець зобов`язаний обчислювати розмір заборгованості із сплати аліментів щомісяця, а також проводити індексацію розміру аліментів відповідно до частини першої цієї статті. Виконавець зобов`язаний повідомити про розрахунок заборгованості стягувачу і боржнику у разі: надходження виконавчого документа на виконання від стягувача; подання заяви стягувачем або боржником; надіслання постанови на підприємство, в установу, організацію, до фізичної особи - підприємця, фізичної особи, які виплачують боржнику відповідно заробітну плату, пенсію, стипендію чи інші доходи; надіслання виконавчого документа за належністю до іншого органу державної виконавчої служби; закінчення виконавчого провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавцем Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) не в повній мірі виконано покладені на нього обов`язки з примусового виконання виконавчого документу, а саме: не здійснено контроль за правильним і своєчасним відрахуванням із заробітної плати та інших доходів боржника; не перевірено підстави припинення звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника; не надіслано постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника ТОВ «Імпульс Схід»; не здійснено обчислення розміру заборгованості щомісячно та не повідомлено боржника.

Такі дії призвели до неправильного та безпідставного нарахування заборгованості по аліментах, при її відсутності, і, навіть, наявності переплати з боку боржника. Крім того, заявник зазначає, що надіслана йому довідка-розрахунок заборгованості по сплаті аліментів за період з 01.01.2019 року по 01.05.2021 року № 42676082/04 від 17.05.2021 року: не відповідає формі та змісту Додатку 16 до Інструкції з організації примусового виконання рішень (пункт 7 розділу XVI); не містить щомісячного розрахунку заборгованості, оскільки в оскаржуваній довідці-розрахунку вказані розрахунки лише за січень, лютий та березень 2019 року; не містить підтвердження наявності заборгованості у сумі 66892,25 грн., оскільки сукупна заборгованість за вказані у довідці-розрахунку місяці становить 40,50 грн.; містить невірний розрахунок аліментів, які підлягають сплаті на підставі рішення Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 12.06.2013 року у справі № 644/2082/13-ц, а саме: замість розрахунку 30% від прожиткового мінімуму для дитини від 6 до 18 років зазначено і розраховано 50% прожиткового мінімуму для дитини від 6 до 18 років; не містить інформації про обчислення розміру заборгованості зі сплати аліментів з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання.

У поданих представником заінтересованої особи ОСОБА_2 адвокатом Александровою Т.В., поясненнях, заінтересована особа заперечує проти задоволення скарги з наступних підстав.

Законом України від 03 липня 2018 року № 2475-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо створення економічних передумов для посилення захисту права дитини на належне утримання» (набрав чинності 28.08.2018 року) внесено зміни до ч. 2 ст. 182 СК України, після вказаних змін розмір аліментів не може бути меншим 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Також вищенаведеним Законом частину першу статті 71 Закону України «Про виконавче провадження» доповнено абзацом другим, яким передбачено, що виконавець стягує з боржника аліменти у розмірі, визначеному виконавчим документом, але не менше мінімального гарантованого розміру, передбаченого СК України. Тобто, законодавством передбачений механізм, який надає можливість забезпечити виплату аліментів у розмірі не нижче мінімального гарантованого розміру, передбаченого СК України навіть при наявності постановлених раніше судових рішень про стягнення аліментів у розмірі, нижчому ніж мінімальний гарантований розмір аліментів, встановлений законом на час стягнення, (постанова Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду Верховного Суду віл 20 червня 2019 року в справі № 632/580/17).

Отже, починаючи з 28 серпня 2018 року державними виконавцями мало бути здійснене автоматичне збільшений розміру аліментів до мінімального гарантованого за всіма постановленими раніше судовими рішеннями про стягнення аліментів у розмірі, нижчому ніж мінімальний гарантований розмір аліментів, встановлений законом на час стягнення.

Враховуючи вищенаведений мінімальний розмір аліментів, що з 28 серпня 2018 року складає 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, твердження скаржника, що в нього відсутня заборгованість у зв`язку із сплатою ним щомісячно аліментів в сумі 1000 гривень не відповідають положенням ч.2 статті 182 Сімейного кодексу України.

На переконання заінтересованої особи, скаржник (боржник) свідомо не повідомив державного виконавця про працевлаштування на інше місце роботи з метою приховування своїх справжніх доходів та ухилення від сплати аліментів в розмірі 1/4 від частини заробітку (доходу), в зв`язку з чим державним виконавцем обґрунтовано було здійснено розрахунок заборгованості по аліментам за період з березня 2020 року по квітень 2021 року включно на підставі ч.2 статті 195 Сімейного кодексу України.

В судовому засіданні заявник та його представник скаргу та доводи наведені на її обґрунтування підтримали.

Заінтересовані особи в судове засідання не з`явилися, про час, дату та місце розгляду справи повідомлялися у встановленому порядку, клопотань про відкладення розгляду справи суду не подавали.

Відповідно до ст. 450 ЦПК України, неявка у судове засідання стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджає її розгляду.

Суд, дослідивши доводи викладені у скарзі та додані до неї матеріали, вважає скаргу такою, що не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

На примусовому виконанні Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Полінкевич О.В. в період з 26 березня 2014 року по 25 травня 2021 року перебувало виконавче провадження № 42676082 по примусовому виконанню виконавчого листа № 644/2082/13-ц виданого 03.07.2013 року Орджонікідзевським районним судом м. Харкова про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на користь ОСОБА_2 на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позовної заяви до суду (13.03.2013 року) і до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 18 Закону України Про виконавче провадження , виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Ч. 1, ч. 3, ч. 8 ст. 71 Закону України Про виконавче провадження (порядок стягнення аліментів) передбачено, що виконавець стягує з боржника аліменти у розмірі, визначеному виконавчим документом, але не менше мінімального гарантованого розміру, передбаченого Сімейним кодексом України. Визначення суми заборгованості із сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому Сімейним кодексом України. Спори щодо розміру заборгованості із сплати аліментів вирішуються судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом.

З ч. 4 Розділу XVI (Особливості виконання рішень про стягнення аліментів) Інструкції з примусового виконання рішень вбачається, що сума заборгованості зі сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому статтею 195 Сімейного кодексу України.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 195 Сімейного кодексу України заборгованість за аліментами, присудженими у частці від заробітку (доходу), визначається виходячи з фактичного заробітку (доходу), який платник аліментів одержував за час, протягом якого не провадилося їх стягнення, незалежно від того, одержано такий заробіток (дохід) в Україні чи за кордоном. Заборгованість за аліментами платника аліментів, який не працював на час виникнення заборгованості або є фізичною особою - підприємцем і перебуває на спрощеній системі оподаткування, або є громадянином України, який одержує заробіток (дохід) у державі, з якою Україна не має договору про правову допомогу, визначається виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості.

Відповідно до ч.4 ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження», сторони зобов`язані невідкладно, не пізніше наступного робочого дня після настання відповідних обставин, письмово повідомити виконавцю про повне чи часткове самостійне виконання рішення боржником, а також про виникнення обставин, що обумовлюють обов`язкове зупинення вчинення виконавчих дій, про встановлення відстрочки або розстрочки виконання, зміну способу і порядку виконання рішення, зміну місця проживання чи перебування (у тому числі зміну їх реєстрації) або місцезнаходження, а боржник - фізична особа - також про зміну місця роботи. Відповідно до ч. 5 даної статті , боржник зобов`язаний: 1) утримуватися від вчинення дій, що унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; 2) допускати в установленому законом порядку виконавця до житла та іншого володіння, приміщень і сховищ, що належать йому або якими він користується, для проведення виконавчих дій; 3) за рішеннями майнового характеру подати виконавцю протягом п`яти робочих днів з дня відкриття виконавчого провадження декларацію про доходи та майно боржника, зокрема про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах, про майно, що перебуває в заставі (іпотеці) або в інших осіб, чи про кошти та майно, належні йому від інших осіб, за формою, встановленою Міністерством юстиції України; 4) повідомити виконавцю про зміну відомостей, зазначених у декларації про доходи та майно боржника, не пізніше наступного робочого дня з дня виникнення відповідної обставини; 5) своєчасно з`являтися на вимогу виконавця; 6) надавати пояснення за фактами невиконання рішень або законних вимог виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження.

Заявником в порушення вимог вказаних статей, після звільнення 30.01.2020 року з ТОВ «НАШ СЕРВІС», жодних документів на підтвердження зміни місця проживання та роботи виконавцю не надано. Також не надано і документів на підтвердження самостійного перерахування стягувачу коштів в якості аліментів, за період з лютого 2020 року по травень 2021 року, які надав суду.

У зв`язку з чим, державним виконавцем відповідно до вимог ст. 71 Закону України Про виконавче провадження з урахуванням наявних даних про розмір сплачених боржником аліментів та наданих ТОВ « НАШ СЕРВІС» звітів про здійсненні відрахування та виплати було здійснено розрахунок заборгованості № 42676082/04 від 17.05.2021 року, який оскаржується боржником.

Обставина не надання відомостей передбачених ч. 4 ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження» визнана заявником в судовому засіданні.

Щодо тверджень заявника, з приводу самостійного збільшення державним виконавцем мінімального розміру аліментів суд зазначає наступне.

Законом України від 03 липня 2018 року № 2475-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо створення економічних передумов для посилення захисту права дитини на належне утримання» (набрав чинності 28.08,2018 року) внесено зміни до ч. 2 ст. 182 СК України, після вказаних змін розмір аліментів не може бути меншим 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Також вищенаведеним Законом частину першу статті 71 Закону України «Про виконавче провадження» доповнено абзацом другим, яким передбачено, що виконавець стягує з боржника аліменти у розмірі, визначеному виконавчим документом, але не менше мінімального гарантованого розміру, передбаченого СК України. Тобто законодавством передбачений механізм, який надає можливість забезпечити виплату аліментів у розмірі не нижче мінімального гарантованого розміру, передбаченого СК України навіть при наявності постановлених раніше судових рішень про стягнення аліментів у розмірі, нижчому ніж мінімальний гарантований розмір аліментів, встановлений законом на час стягнення, (постанова Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду Верховного Суду віл 20 червня 2019 року в справі № 632/580/17).

Отже, починаючи з 28 серпня 2018 року відбулося автоматичне збільшення розміру аліментів до мінімального гарантованого за всіма постановленими раніше судовими рішеннями про стягнення аліментів у розмірі, нижчому ніж мінімальний гарантований розмір аліментів, встановлений законом на час стягнення.

Таким чином, підстави для визнання довідки-розрахунку заборгованості по сплаті аліментів за період з 01.01.2019 року по 01.05.2021 року № 42676082/04 від 17.05.2021 року, складеної державним виконавцем Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) незаконною відсутні.

Також відсутні підстави для задоволення вимоги, щодо зобов`язання Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) здійснити перерахунок розміру аліментів, що підлягають стягненню з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання по 01.05.2021 року, оскільки з 02.06.2021 року виконавче провадження № 42676082 перебуває на виконанні у Шевченківському відділі державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) і заявник має можливість звернутися до вказаного відділу з даним питанням надавши відповідні документи на підтвердження сплати аліментів та інших обставин, які враховуються при обчисленні наявності або відсутності заборгованості по аліментам.

Відповідно до ч. 1 ст. 451 ЦПК України, за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу.

У разі встановлення обґрунтованості скарги, суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника) ( ч. 2 ст. 451 ЦПК України).

Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги (ч. 3 ст. 451 ЦПК України).

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 447-453 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

В задоволенні скарги ОСОБА_1 про визнання неправомірними дій державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) вчинених під час виконання виконавчого провадження №42676082 в частині складення довідки-розрахунку заборгованості по аліментам - відмовити.

Копію ухвали направити сторонам по справі для відома.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в п`ятнадцятиденний строк з дня її проголошення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст ухвали складено 14.12.2021 р.

Суддя: А. К. Сітало