Справа № 185/8299/21
Провадження № 2/185/3640/21
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
03 грудня 2021 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого - судді Головіна В.А., за участю секретаря Мерцалової Н.В., розглянувши в відкритому судовому засіданні в місті Павлограді Дніпропетровської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору купівлі-продажу дійсним
Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання договору купівлі-продажу дійсним. Позивач просить суд визнати дійсним договір купівлі-продажу житлового будинку АДРЕСА_1 укладений між продавцем ОСОБА_2 та покупцем ОСОБА_1 , який був зареєстрований Павлоградською товарною біржею за реєстровим №10/05-НДТ 15 жовтня 1996 року.
Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач посилається на те, що 15 жовтня 1996 року р. між ним та ОСОБА_2 було укладено договір купівлі-продажу житлового будинку АДРЕСА_1 .
На підставі Договору купівлі-продажу житлового будинку від 15 жовтня 1996 р., укладеного на Павлоградській товарній біржі, реєстраційний номер №10/05-НДТ, ним було придбано житловий будинок АДРЕСА_1 .
При укладенні Договору купівлі-продажу нерухомого майна від 15 жовтня 1996 року р., сторонами було досягнуто домовленості щодо усіх істотних умов Договору, вказаний Договір був повністю виконаний сторонами, його зареєстровано 25.10.1996 р. Павлоградським бюро технічної інвентаризації у порядку діючому на час продажу майна.
З моменту укладення договору купівлі-продажу Позивач став користуватися купленим домоволодінням.
Проте в даний час, після того, як він звернувся до нотаріуса із питанням про законність укладеної угоди, йому повідомили, що ця угода не є дійсною, оскільки при її укладенні не було дотримано обов`язкової нотаріальної форми договору купівлі-продажу нерухомого майна.
Суд, вивчивши та проаналізувавши надані докази, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.
У відповідності до ч.2 ст.47 ЦК України (в редакції 1963 року) якщо сторони домовилися відносно всіх важливих умов договору, відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилась від його нотаріального посвідчення , суд вправі визнати таку угоду дійсною.
Позивач звернувся до суду з заявою про розгляд справи без його участі, позов підтримав.
Відповідач в судове засідання не з`явився, був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи.
Судом ухвалено розглянути справу в заочному судовому засіданні.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.
15.10.1996 р. між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено договір купівлі-продажу житлового будинку АДРЕСА_1 , який був зареєстрований Павлоградською товарною біржею за реєстровим №10/05-НДТ 15 жовтня 1996 року.
Договір зареєстровано 25.10.1996 р. Павлоградським бюро технічної інвентаризації у порядку діючому на час продажу майна.
Відповідно до ст. 227 ЦК Української РСР договір купівлі-продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією з сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору.
Проте спеціальною нормою ч. 2 та ч. 4 ст. 15 Закону України «Про товарну біржу» (в редакції на момент виникнення спірних правовідносин), визначено, що угоди, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню. Угода вважається укладеною з моменту її реєстрації на біржі.
Згідно із частиною першою статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.
Офіційне тлумачення вказаного положення Конституції України міститься в Рішенні Конституційного Суду України від 9 лютого 1999 року № 1-рп/99, відповідно до п. 2 якого дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.
Відповідно до статті 5 ЦК України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності.
Акт цивільного законодавства не має зворотної дії у часі, крім випадків, коли він пом`якшує або скасовує цивільну відповідальність особи.
Якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності.
Як вбачається із матеріалів справи, між сторонами по вищезазначеній угоді було досягнуто домовленості щодо усіх істотних умов, та вказаний правочин повністю виконаний сторонами.
На момент укладення угоди законодавством не було заборонено укладати та реєструвати договори купівлі - продажу нерухомості на біржах. На даний час згідно чинного законодавства угоди щодо купівлі-продажу нерухомого майна підлягають обов`язковому нотаріальному посвідченню.
Відповідно до ч. 1 ст. 220 ЦК України у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним.
Згідно із ч. 2 ст. 220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.
Суд приходить до висновку про наявність законних та обґрунтованих підстав для визнання дійсним договору житлового будинку АДРЕСА_1 , який був зареєстрований Павлоградською товарною біржею за реєстровим №10/05-НДТ 15 жовтня 1996 року.
Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є законними та обґрунтованими.
На підставі викладеного та керуючись ст.12, 13, 81, 259, 263-265 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору купівлі-продажу дійсним - задовольнити.
Визнати дійсним договір купівлі-продажу житлового будинку АДРЕСА_1 укладений між продавцем ОСОБА_2 та покупцем ОСОБА_1 , який був зареєстрований Павлоградською товарною біржею за реєстровим №10/05-НДТ 15 жовтня 1996 року.
Судові витрати в сумі 908.00 гривень покласти на позивача.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду.

Суддя: В. О. Головін