печерський районний суд міста києва
Справа № 201/2217/21-ц
УХВАЛ А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" серпня 2021 р. Печерський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Литвинової І. В.,

при секретарі судових засідань - Орел А. О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Києві заяву позивача про витребування доказів у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» про визнання пунктів кредитного договору недійсним,

ВСТАНОВИВ:

20 квітня 2021 року до Печерського районного суду м. Києва, на виконання ухвали Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 05 березня 2021 року, надійшла вказана позовна заява, для розгляду якої визначено суддю у відповідності до пункту 15 Розділу XIII Перехідні положення та ст. 33 Цивільного процесуального кодексу України від 18 березня 2004 року № 1618-IV (у редакції Закону № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року), та передано, згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями, для вирішення питання про відкриття провадження у справі.

26 квітня 2021 року ухвалою судді у справі відкрито провадження для розгляду справи за правилами спрощеного порядку без виклику сторін у судове засідання.

17 червня 2021 року позивачем подано на електронну пошту суду уточнену позовну заяву та заяву про витребування доказів: кредитний договір № DNI0GK00000067 від 22 січня 2007 року з додатками, укладений сторонами, виписку з рахунку за кредитним договором, докази надання позивачу розпис сукупної вартості кредиту.

Суд, вивчивши заяву та дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про відмову у задоволенні, з огляду на наступне.

Відповідно до положень статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані (у письмовій або електронній формі, речовими об`єктами, висновками експертів, показаннями свідків), на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Частиною першою статті 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування тобто обставин, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до частини другої статті 77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Згідно з частиною першою статті 84 ЦПК України, учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом.

За змістом положень частини другої та четвертої статті 83 ЦПК України, позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.

Виходячи з предмету спору та суб`єктного складу сторін, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення заяви про витребування доказів, оскільки позивачем не надано доказів на підтвердження обставин того, що вона / її представник звертався до банку із заявою про надання таких документів. Крім того, копію оспорюваного договору № DNI0GK00000067 від 22 січня 2007 року позивач самостійно надала суду разом з позовною заявою.

У відповідності до положень статті 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, і кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій, маючи рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Суд, вивчивши клопотання про витребування доказів, перевіривши матеріали справи, прийшов до висновку про його невмотивованість.

Керуючись ст.ст. 1-19, 43, 49, 81, 83, 84, 261, 353 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяви про витребування доказів.

Ухвала, відповідно до частини другої статті 261 ЦПК України, набирає законної сили з моменту її підписання суддею, та не підлягає оскарженню.

Суддя І. В. Литвинова