Справа№592/6740/21
Провадження №2/592/1618/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 серпня 2021 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми у складі:

головуючого судді Литовченка О.В.,

за участі секретаря судового засідання Черей С.В.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача адвоката Кондратенко С.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Сумської міської ради, третя особа Приватний нотаріус Сумського міського нотаріального округу Сумської області Ващенко Людмили Володимирівни про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,-

встановив:

Позивач звернувся до Ковпаківського районного суду м. Суми з вказаною позовною заявою, яку мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в м.Суми померла її мати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . За життя, а саме - 29 березня 2001р. ОСОБА_2 склала заповіт, посвідчений Другою Сумською міською нотаріальною конторою, р.№ 1-240, відповідно до якого на випадок смерті зробила розпорядження, що все своє майно, яке буде їй належати, де б воно не знаходилося та з чого б не складалося і взагалі все те, на що за законом вона матиме право, заповідала ОСОБА_1 . Цей заповіт нею не скасовувався і не відмінявся до дня смерті.

Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця, яким була квартира, розташована за адресою: АДРЕСА_1 , в якій було зареєстроване її місце проживання.

Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина за заповітом на належне їй майно, а саме - на 2-кімнатну квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , яку вона приватизувала разом зі своїм чоловіком ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3

ОСОБА_3 також склав заповіт на її користь в той же день, що й мати - 29 березня 2001р. посвідчений Другою Сумською міською нотаріальною конторою, р.№ 1-241. Однак після його смерті спадщину не приймала, а тому право на спадкування за законом перейшло до його дружини ОСОБА_2 , яка проживала разом з ним на день відкриття спадщини.

Вона є єдиною спадкоємицею за заповітом. На день смерті матері були зареєстровані за різними адресами. В установлений законом 6-місячний строк після відкриття спадщини не подавала заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Спадкова справа після смерті ОСОБА_2 не заводилася.

Просить суд визначити додатковий місячний строк для подання заяви про прийняття спадщини.

Ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми від 07.06.2021 позовну заяву залишено без руху та запропоновано позивачу усунути зазначені недоліки.

Ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми від 16.06.2021 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження.

У судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали у повному обсязі.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, надав відзив відповідно до якого просить справу розглядати без його участі, прийняти законне і обґрунтоване рішення, не порушуючи прав інших осіб.

Третя особа у судове засідання не з`явилася, повідомлена належним чином, надала письмову заяву про розгляд справи за її відсутності.

Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті, встановив фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Як передбачено ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ч.1ст. 5 ЦПК).

Стаття 12 ЦПК України передбачає, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Суд на підставі ст. ст. 12, 13, 81 ЦПК України розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до положень ст. ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 82 цього Кодексу. Обставини, встановлені рішенням суду у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Докази надаються сторонами та іншими особами, що беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (ст. 77 ЦПК України). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ч. 2 ст . 78 ЦПК України).

На підставі ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 у м. Суми помер ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_1 від 04 жовтня 2019 року (а.с.7).

ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Суми померла ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_2 від 19 вересня 2020 року (а.с.6).

Згідно Заповіту АВР №662339 від 29.03.2001, ОСОБА_3 заповів ОСОБА_1 все його майно, яке на день смерті буде йому належати, де б воно не знаходилось та з чого б воно не складалось і взагалі все те, на що він за законом матиме право. (а.с.16)

Згідно Заповіту АВР №662338 від 29.03.2001, ОСОБА_2 заповіла ОСОБА_1 все її майно, яке на день смерті буде їй належати, де б воно не знаходилось та з чого б воно не складалось і взагалі все те, на що вона за законом матиме право.

За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини; спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою; для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

23.03.2021 позивач звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 . Однак листом нотаріуса від 23.03.2021 ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з пропущенням встановленого законом 6-ти місячного терміну для прийняття спадщини.

Пунктом 24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування» передбачено, особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину, а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Місцеве самоврядування у місті Суми здійснюється територіальною громадою міста Сум як безпосередньо, так і через Сумську міську раду та її виконавчі органи.

Згідно з положеннями ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом встановленого строку, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій, тобто, якщо у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави та ці обставини визнані судом поважними.

Отже, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини.

04.03.2020 Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду в рамках справи № 133/1880/18, провадження № 61-12000св19 (ЄДРСРУ № 88232181) вказав, що у вирішенні питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини потрібно враховувати свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права.

За змістом пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини у статті 6 Конвенції, якою передбачено право на справедливий суд, не встановлено вимоги до держав засновувати апеляційні або касаційні суди. Там, де такі суди існують, гарантії, що містяться у вказаній статті, повинні відповідати також і забезпеченню ефективного доступу до цих судів (пункт 25 рішення у справі «Делькур проти Бельгії» від 17 січня 1970 року та пункт 65 рішення у справі «Гофман проти Німеччини» від 11 жовтня 2001 року).

Право на справедливий судовий розгляд, закріплене в пункті 1 статті 6 Конвенції, необхідно розглядати як право на доступ до правосуддя.

Україна як учасниця Конвенції повинна створювати умови щодо забезпечення доступності правосуддя як загальновизнаного міжнародного стандарту справедливого судочинства.

Гарантоване статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод право на справедливий суд включає в себе принцип доступу до суду, ефективність якого обумовлюється тим, що особі має бути забезпечена можливість звернутися до суду за вирішенням певного питання, і що держава не повинна чинити правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

Судом встановлено, що шестимісячний строк подання позивачем заяви про прийняття спадщини ОСОБА_1 сплив 18.03.2021, до нотаріуса з відповідною заявою він звернувся 23.03.2021, тобто пропущений нею строк для подання заяви про прийняття спадщини є незначним.

При цьому, вирішуючи питання поважності причин пропущення шестимісячного строку, визначеного статтею 1270 ЦК України, для прийняття спадщини, суд має враховувати, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи.

Принцип «пропорційності» тісно пов`язаний із принципом верховенства права: принцип верховенства права є фундаментом, на якому базується принцип «пропорційності», натомість принцип «пропорційності» є умовою реалізації принципу верховенства права і водночас його необхідним наслідком. Судова практика Європейського суду з прав людини розглядає принцип «пропорційності» як невід`ємну складову та інструмент верховенства права, зокрема й у питаннях захисту права власності.

Дотримання принципу «пропорційності» передбачає, що втручання в право власності, навіть якщо воно здійснюється згідно з національним законодавством і в інтересах суспільства, все одно буде розглядатися як порушення статті 1 Першого протоколу, якщо не було дотримано розумної пропорційності між втручанням у право особи та інтересами суспільства. Ужиті державою заходи мають бути ефективними з точки зору розв`язання проблеми суспільства, і водночас пропорційними щодо прав приватних осіб. Оцінюючи пропорційність, слід визначити, чи можливо досягти легітимної мети за допомогою заходів, які були б менш обтяжливими для прав і свобод заінтересованої особи, оскільки обмеження не повинні бути надмірними або такими, що є більшими, ніж необхідно для реалізації поставленої мети.

Таким чином, позов про визначення додаткового строку на прийняття спадщини підлягає задоволенню у разі пропуску такого строку та доведення поважності причин пропуску строку. З огляду на наведене, суд вважає, що причина пропуску позивачем строку є поважною, вимога за позовом є обґрунтованою, тому позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 259, 263-265, 268, 272, 273 ЦПК України, суд,

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визначити ОСОБА_1 додатковий місячний строк для подання нею заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Перебіг строку подання заяви до нотаріального органу обчислюється з моменту набрання цим рішенням суду законної сили.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Сумського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відомості про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 - АДРЕСА_2 , рнокпп НОМЕР_3 .

Відповідач: Сумська міська рада - м. Суми пл. Незалежності, 2, .

Третя особа: Приватний нотаріус Сумського міського нотаріального округу Сумської області Ващенко Людмили Володимирівни - м. Суми вул. Покровська, 34.

Суддя О.В. Литовченко