Провадження № 2/761/2102/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 травня 2021 року суддя Шевченківського районного суду м.Києва Притула Н.Г., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Качай Гроші» про визнання недійсним кредитного договору, -

в с т а н о в и в:

26 травня 2020 року до суду надійшла зазначена позовна заява.

В позовних вимогах позивач просить:

-визнати недійсним п.2.2 договору №00-724039 від 24.02.2020 року;

-визнати недійсним в цілому договір №00-724039 від 24.02.2020 року, укладений між сторонами.

Вимоги обгрунтовані тим, що в травні 2020 року позивач дізналась про укладення спірного договору. Як зазначає позивач, в травні 2020 року вона отримала копію спірного договору від відповідача.

Обгрунтовуючи позов, позивач зазначає, що вона кредитний договір не підписувала, сторони не домовились про всі істотні умови визначені законодавством (не зазначено строк внесення фінансового активу та умови взаєморозрахунків, не зазначено строк дії договору, не визначена необхідність укладення договорів щодо додаткових чи супутніх послуг третіх осіб, пов`язаних з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту (за наявності), не визначено види забезпечення наданого кредиту, не визначена реальна річна процентна ставка та загальна вартість кредиту для споживача на дату укладення договору), а сам договір містить умови, які є несправедливими в цілому, суперечить принципу сумлінності, що є наслідком істотного дисбалансу договірних прав та обов`язків на погіршення становища споживача.

Відсутність підпису позивача в договорі є підставою для визнання договору нікчемним. Крім того, відповідач на виконання умов договору не надавав кошти позивачу, тому договір у відповідності до положень статті 1046 ЦК України є неукладеним.

Також позивач зазначає, що відповідач не виконав вимоги ст.9 Закону України «Про споживче кредитування», тому такі дії відповідача є нечесною підприємницькою практикою.

Кредитор в п.2.2 Договору встановив обов`язок позичальника сплатити комісію за використання Системи дистанційного отримання кредиту в розмірі 1 210,00 грн. в момент видачі кредиту. Вказаний пункт договору порушує статті 11, 18,19 Закону України «Про захист прав споживачів». В порушення вимог Закону України «Про захист прав споживачів» та Закону України «Про споживчий кредит» в договорі не передбачено відповідальності кредитора.

17.07.2020 року до суду надійшов відзив відповідача на заявлені вимоги в яких він просить відмовити в задоволенні позовних вимог на тій підставі, що24.02.2020 року між сторонами був укладений електронний кредитний договір №00-724039 шляхом реєстрації позивача на сайті www.kachay.com.uaвідповдно до якого позивачу було надано кредит в сумі 7 260,00 грн, які були перераховані на зазначену нею банківську картку за вирахуванням комісії у розмірі 1 210,00 грн. за використання системи дистанційного отримання кредиту. Як зазначає представник відповідача, договір містить всі істотні умови, для договору позики та підписавши цей договір позивач підтвердила що текст договору прочитала та його умови їй зрозумілі. Як зазначив представник відповідача, позивач на момент укладення договору не заявила додаткових вимог щодо умов спірного договору та в подальшому прийняла надані відповідачем кредитні кошти і не виконувала умови договору; відповідач надав позивачу всі документи, які передували укладенню кредитного договору в тому числі й щодо сукупної вартості кредиту, реальної процентної ставки. На зазначеному сайті міститься інформація про можливі схеми кредитування та позивачем було прийняте усвідомлене рішення щодо отримання кредиту, тобто відповідач виконав вимоги Закону України «Про споживче кредитування», тому твердження позивача щодо нечесної підприємницької діяльності є помилковими. Також представник зауважує, що позивач не надав жодного доказу на підтвердження визнання недійсними частин Кредитного договору.

Представник відповідача зазначає, що комісія за надання кредиту відсутня. Зазначене в п.2.2 Договору положення про комісію відповідає положенням п.4 ч.1 ст.12 та ч.2 ст.12 Закону України «Про споживче кредитування». В той же час, як вказує представник відповідача положення Розділу 6 Договору містять положення про відповідальність відповідача, як сторони договору.

Відповідь на відзив до суду не надходила.

Ухвалою суду від 27.05.2020 року було відкрито провадження у справі та вирішено розглядати справу в порядку спрощеного провадження без виклику сторін.

Сторони не зверталися до суду із клопотанням про проведення розгляду справи в із викликом сторін.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, тобто обов`язок доказування покладений на сторони.

Оцінивши надані суду докази, врахувавши процесуальні заяви сторін, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні заявлених вимог за наступних підстав.

У статті 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Стаття 202 ЦК України визначає, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно зі статтею 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (стаття 626 ЦК України).

Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. У договорах за участю фізичної особи - споживача враховуються вимоги законодавства про захист прав споживачів (стаття 627 ЦК України).

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст.628 ЦК України).

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст.629 ЦК України).

У відповідності до положень статті638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

В той же час, згідно із ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом.

Крім того, стаття1055 ЦК України визначає, що кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.

Згідно з положеннямистатті1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно з положеннями статті 203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

У відповідності до положень статті 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Звертаючись до суду з позовом позивач зазначала, що 24.02.2020 року між ТОВ «Качай Гроші» (далі - Кредитодавець) та ОСОБА_1 (далі - Позичальник) був укладений договір про надання коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту №00-724039.

Як вбачається з тексту договору, Кредитодавець надає Позичальнику кредит у національній валюті на умовах, передбачених договором, а Позичальник зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним, комісії та виконати інші обов`язки, передбачені Договором.

За умовами договору, сума кредиту склала 7 260,00 грн., строком дії кредиту - 30 днів, проценти в розмірі 2% в день (720% річних), за використання системи дистанційного отримання кредиту Позичальник зобов`язаний сплатити Кредитодавцю комісію у розмірі 1210,00 грн.

Як визначено умовами договору, кошти кредиту надаються у безготівковій формі шляхом їх перерахування Кредитодавцем зі свого поточного рахунку в сумі 7 260,00 грн. на карту Позичальника № НОМЕР_1 .

Як зазначено в Договорі - п.7.10 - цей договір укладається шляхом направлення його тексту підписаного зі сторони Кредитодавця в особистому кабінеті Позичальника для ознайомлення та підписання. Договір набирає чинності з моменту його підписання аналогом власноручного підпису кредитодавця, що відтворений засобами копіювання і електронним підписом Позичальника, що відтворений шляхом використання Позичальником одноразового ідентифікатора, який формується для кожного разу використання та направляється Позичальнику на номер телефону повідомлений у Заяві на отримання кредиту. Введення Позичальником коду одноразового ідентифікатора з метою підписання електронним підписом цього договору вважається направленням Кредитодавця повідомлення про прийняття в повному обсязі умов цього Договору.

Постанова Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 N 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» в п. 8 роз?яснює, що відповідно до частини першої статті 215 ЦК (435-15) підставою недійсності правочину є недодержання стороною (сторонами) вимог, які встановлені статтею 203 ЦК, саме на момент вчинення правочину. Не може бути визнаний недійсним правочин, який не вчинено.

В той же час, пункт 12 зазначеної постанови роз`яснює, що порушення вимог закону щодо укладення правочину в письмовій формі є підставою для визнання його недійсним лише в разі, коли це прямо передбачено законом, зокрема статтями 547, 719, 981, 1055, 1059, 1107, 1118 ЦК ( 435-15 ) тощо.

Таким чином, вирішуючи спір про визнання недійсними договорів, слід здійснювати розмежування понять неукладеного, дійсного, недійсного (оспорюваного чи нікчемного) договору, враховувати те, що недійсним може бути визнаний лише укладений договір, а недодержання сторонами вимог щодо форми правочину чи порядку його укладення не може бути підставою для оспорювання такого правочину в судовому порядку, оскільки з огляду на положення закону такий правочин уважатиметься або неукладеним, або нікчемним.

Звертаючись до суду з позовом, позивач зазначала, що кредитний договір вона не підписувала та кошти не отримувала.

Відповідач не надав суду належних та допустимих доказів на підтвердження перерахування коштів позивачу.

Крім того, відповідач не надав суду доказів, що на сайті www.kachay.com.ua позивачем був створений особистий кабінет, не надано доказів, що на виконання умов договору на номер телефону Позичальника, який повідомлений у Заяві на отримання кредиту був направлений одноразовий ідентифікатор, не надано доказів що Договір підписаний електронним цифровим підписом Позичальника.

Згідно ч.2 ст.640 ЦК України в разі, якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання майна або вчинення певної дії.

За змістом ст.1046 ЦК України договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

До відносин за кредитним договором застосовуються положення, що регулюють договір позики, якщо інше не встановлено законом і не випливає із суті кредитного договору.

З огляду на вказані положення закону договір позики є реальним та вважається укладеним із моменту передання грошей. Сам по собі факт підписання сторонами тексту договору без передання коштів не породжує обов`язку позичальника їх повернути.

Крім того, в абз.3 п.8 постанови Пленуму ВСУ №9 зазначено, що не є укладеними правочини (договори), в яких відсутні встановлені законодавством умови, необхідні для їх укладення: відсутня згода за всіма істотними умовами договору.

Однак, коли відсутність хоча б однієї з істотних умов правочину визначено спеціальним законом як підставу його недійсності, у таких випадках необхідно обґрунтовувати вимогу про недійсність правочину відповідно до спеціального закону, який застосовується до цих правовідносин.

Як встановлено судом, оспорюваний договір не підписаний позивачкою за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора, тобто належними та допустимими доказами не підтверджено укладання між сторонами спірного правочину. Без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір між позивачем та відповідачем не укладений.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний із належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Отже, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи, що відповідачем не доведено підписання договору позивачем та перерахування грошових коштів на її картковий рахунок, тому суд приходить до висновку, що договір між сторонами є неукладеним, а неукладений договір не може бути визнаний недійсним, тому суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 не підлягають задоволенню.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст.4, 77-81, 141, 263, 265, 352, 354 ЦПК України, суд,

вирішив:

В позові ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Качай Гроші» про визнання недійсним кредитного договору - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня отримання рішення суду безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Н.Г.Притула