Ухвала

13 квітня 2021 року

м. Київ

справа № 756/14940/20

провадження № 61-3037ск21

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Осіяна О.М. (суддя-доповідач), Білоконь О. В., Сакари Н. Ю.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 24 листопада 2020 року та постанову Київського апеляційного суду від 20 січня 2021 року за заявою ОСОБА_2 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи: приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Личук Тарас Володимирович, приватний виконавець виконавчого округу м. Київ Турчин Андрій Анатолійович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2020 року ОСОБА_3 звернулася до суду з зазначеним вище позовом.

Одночасно із подачею позовної заяви ОСОБА_3 подала до суду заяву про забезпечення позову, в якій просила зупинити виконавче провадження № 63472659, що відкрито приватним виконавцем виконавчого округу м. Київ Турчиним А. А. на примусове виконання оспорюваного виконавчого напису, що вчинено 27 жовтня 2020 року приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Личуком Т. В., зареєстровано у реєстрі за № 4824.

Ухвалою Оболонського районного суду міста Києва від 24 листопада 2020 року заяву ОСОБА_3 про забезпечення позову у справі задоволено. Зупинено виконавче провадження № 63472659, що відкрито 02 листопада 2020 року приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Турчиним А. А. на примусове виконання виконавчого напису № 4824 від 27 жовтня 2020 року.

Задовольняючи заяву про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що зважаючи на підтверджену доказами наявність фактичних обставини, з якими пов`язується застосування забезпечення позову, є підстави вважати, що невжиття заходів забезпечення позову може призвести до того, що у випадку задоволення позову для відновлення прав позивача, за захистом яких він звернувся до суду, необхідно буде докласти значних зусиль.

Постановою Київського апеляційного суду від 20 січня 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Ухвалу Оболонського районного суду міста Києва від 24 листопада 2020 року скасовано й ухвалено нове судове рішення, яким заяву ОСОБА_2 про забезпечення позову у цій справі задоволено частково. Зупинено стягнення на підставі виконавчого напису від 27 жовтня 2020 року, яке вчинено приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Личуком Т. В., зареєстровано у реєстрі за № 4824, про звернення стягнення на предмет іпотеки, а саме: чотирьохкімнатну квартиру, загальною площею 165,9 кв. м, житловою площею 86,2 кв. м, що за адресою: АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_2

24 лютого 2021 року ОСОБА_1 подав до Верховного Суду засобами поштового зв`язку касаційну скаргу, що надійшла 26 лютого 2021 року, в якій заявник просить оскаржувані судові рішення скасувати й ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні заяви ОСОБА_2 про забезпечення позову відмовити.

Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Частиною восьмою статті 394 ЦПК України передбачено, що в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу.

Підстави касаційного оскарження судових рішень визначені у частині другій статті 389 ЦПК України.

Зокрема, підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до абзацу 4 пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України у разі подання касаційної скарги на судове рішення, зазначене у пунктах 2 і 3 частини першої статті 389 цього Кодексу, у касаційній скарзі зазначається обґрунтування того, у чому полягає неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення (рішень).

Підставою касаційного оскарження вказаного судового рішення заявник зазначає неповне дослідження наявних у справі матеріалів, а тому висновки суду не відповідають обставинам справи, а саме не з`ясовано чи існують обставини, які свідчать про реальну можливість відчуження приватним виконавцем квартири; приймаючи оскаржувані судові рішення суд вийшов за межі своїх повноважень.

Касаційна скарга ОСОБА_1 подана у передбачений статтею 390 ЦПК України строк та з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України, зокрема, касаційна скарга містить підстави касаційного оскарження, передбачені абзацом 6 частини другої статті 389 ЦПК України.

З урахуванням наведеного касаційне провадження у цій справі необхідно відкрити.

Керуючись статтями 389, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відкрити касаційне провадження за заявою ОСОБА_2 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи: приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Личук Тарас Володимирович, приватний виконавець виконавчого округу м. Київ Турчин Андрій Анатолійович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 24 листопада 2020 року та постанову Київського апеляційного суду від 20 січня 2021 року.

Витребувати з Оболонського районного суду м. Києва цивільну справу № 756/14940/20.

Надіслати іншим учасникам справи копію касаційної скарги та додані

до неї документи, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою та змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у місячний строк.

До відзиву необхідно додати докази надсилання копій відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О. М. Осіян

О. В. Білоконь

Н. Ю. Сакара