Ухвала

Іменем України

20 серпня 2021 року

м. Київ

справа № 759/10243/20

провадження № 61-13475ск21

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Краснощокова Є. В. (суддя-доповідач), Дундар І. О., Тітова М. Ю., розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 ,подану представником ОСОБА_2 , на ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 02 жовтня 2020 року та постанову Київського апеляційного суду від

10 червня 2021 року у справі за скаргою приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Неліна Сергія Олександровича, заінтересована особа: ОСОБА_1 , на дії старшого державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Бутенка Євгенія Віталійовича,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2020 року приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Нелін С. О. (далі приватний нотаріус КМНО Нелін С. О.) звернувся до суду зі скаргою, у якій просив визнати неправомірними дії старшого державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві та скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження від 08 липня

2020 року з виконання ухвали Святошинського районного суду м. Києва від

24 червня 2020 року про забезпечення позову шляхом заборони нотаріусу оформляти, реєструвати та видавати свідоцтво про право на спадщину.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 02 жовтня 2020 року, залишеною без змін постановою Київського апеляційного суду від 10 червня

2021 року, скаргу задоволено. Визнано неправомірними дії старшого державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Бутенка Є. В. по відкриттю виконавчого провадження № 62468682 від 08 липня

2020 року на підставі ухвали Святошинського районного суду м. Києва у справі

№ 759/10243/20 від 24 червня 2020 року. Скасовано постанову старшого державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Бутенка Є. В. про відкриття виконавчого провадження № 62468682 від 08 липня 2020 року, отриману поштою 15 липня 2020 року.

Суд першої інстанції, з яким погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що ухвала суду про заборону нотаріусу оформляти, реєструвати та видавати свідоцтво про право на спадщину за заповітом на майно не передбачає застосування заходів примусового виконання рішень. Чинним законодавством не передбачено, що вимога суду про заборону приватному нотаріусу оформляти, реєструвати та видавати свідоцтво про право на спадщину до подання позовної заяви підлягає окремому контролю виконавчою службою і виконавча служба має право заборонити повторно те, що вже заборонено рішенням суду.

Апеляційний суд зазначив, що вирішуючи питання про відкриття виконавчого провадження, державний виконавець не врахував те, що в ухвалі про вжиття заходів забезпечення позову не вказано приватного нотаріуса КМНО Неліна С. О. боржником і якого не можна вважати боржником у даній справі, оскільки позовні вимоги заявлені ОСОБА_1 не до нотаріуса, а до ОСОБА_3 , а приватний нотаріус КМНО Нелін С. О. є третьою особою у справі. Вчинення виконавчих дій щодо особи, яка не є боржником (відповідачем) у справі, чинним законодавством не передбачена.

У липні 2021 року ОСОБА_1 подав до Верховного Суду касаційну скаргу,

в якій, посилаючись на неправильне застосування судаминорм матеріального права, порушення норм процесуального права; неповне з`ясування обставин, що мають значення для правильного вирішення справи; невідповідність висновків судів обставинам справи; недоведення належними доказами обставин, які суд вважав встановленими та які мають значення для справи, просить судові рішення скасувати й ухвалити нове рішення, яким у задоволенні скарги приватного нотаріуса КМНО Неліна С. О. на дії державного виконавця відмовити.

Касаційну скаргу мотивовано тим, що судами порушено вимоги частин першої, другої статті 18, частини першої статті 157, частини першої статті 258 ЦПК України, не враховано вимог статті 129 Конституції України, положень Закону України «Про виконавче провадження». Висновок судів про те, що ухвала суду про заборону нотаріусу оформляти, реєструвати та видавати свідоцтво про право на спадщину за заповітом на майно не передбачає застосування заходів примусового виконання рішень і в законодавстві відсутня вказівка про окремий контроль виконавчої служби та повторну заборону того, що вже заборонено рішенням суду, є помилковим, оскільки пунктом 1 частини першої статті 3, пунктом 1 частини першої статті 26, частиною першою статті 63 Закону України «Про виконавче провадження» врегульовано виконання рішення (ухвали) немайнового характеру.

У відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з таких підстав.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень

і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Закон України «Про виконавче провадження» передбачає перелік обставин, які

є підставою для повернення виконавчого документу стягувачу, зупинення та закінчення виконавчого провадження (частина четверта статті 4, статті 37-39 Закону України «Про виконавче провадження»), і такий перелік є вичерпним.

Так, згідно пункту 7 частини четвертої статті 4 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо виконання рішення не передбачає застосування заходів примусового виконання рішень.

Сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи (стаття 447 ЦПК України).

Відповідно до частини другої статті 451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Суди встановили, щоухвалою Святошинського районного суду м. Києва від

24 червня 2020 року у справі № 759/10243/20 задоволено заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Горбового В. А. про вжиття заходів забезпечення позову до подання позовної заяви до суду та заборонено приватному нотаріусу КМНО Неліну С. О. оформляти, реєструвати та видавати свідоцтво про право на спадщину (спадкова справа № 39/2019 (№ 65298836)) за заповітом на майно (квартира АДРЕСА_1 ) померлого спадкодавця ОСОБА_4 до подання позовної заяви ОСОБА_1 про визнання заповіту недійсним.

Дана ухвала від 24 червня 2020 року надіслана приватному нотаріусу КМНО

Неліну С. О.

08 липня 2020 року старшим державним виконавцем Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Бутенком Є. В. винесена постанова про відкриття виконавчого провадження на підставі зазначеної ухвали суду від

24 червня 2020 року.

Приватний нотаріус КМНО Нелін С. О. отримав указану ухвалу суду від 24 червня 2020 року про добровільне виконання до подання даної ухвали суду до органів виконавчої служби.

Встановивши, що ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 24 червня 2020 року у справі № 759/10243/20 заборонено приватному нотаріусу КМНО

Неліну С. О. оформляти, реєструвати та видавати свідоцтво про право на спадщину; приватний нотаріус КМНО Неліна С. О. не є відповідачем (боржником) у справі; зазначена ухвала суду отримана нотаріусом; виконання цієї ухвали суду нотаріусом не передбачає застосування заходів примусового виконання, суди зробили правильний висновок про обґрунтованість скарги на дії державного виконавця та її задоволення.

Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про порушення судом першої інстанції норм процесуального права при постановленні ухвали про задоволення скарги на дії державного виконавця, залишеної без змін постановою апеляційного суду. Правильне застосування норм права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, що свідчить про необґрунтованість скарги та відсутність підстав для відкриття касаційного провадження.

У частині четвертій статті 394 ЦПК України визначено, що у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Європейський суд з прав людини зауважує, що спосіб, у який стаття 6 Конвенції застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них. Вимоги до прийнятності апеляції

з питань права мають бути більш жорсткими, ніж для звичайної апеляційної скарги.

З урахуванням особливого характеру ролі Верховного Суду як касаційного суду, процедура, яка застосовується у Верховному Суді, може бути більш формальною (LEVAGES PRESTATIONS SERVICES v. FRANCE, № 21920/93, § 45, ЄСПЛ, від 23 жовтня 1996 року; BRUALLA GOMEZ DE LA TORRE v. SPAIN, № 26737/95, § 37, 38, ЄСПЛ, від

19 грудня 1997 року).

Керуючись статтями 260, 394 ЦПК України Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою

ОСОБА_1 ,поданою представником ОСОБА_2 , на ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 02 жовтня 2020 року та постанову Київського апеляційного суду від 10 червня 2021 року у справі за скаргою приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Неліна Сергія Олександровича, заінтересована особа: ОСОБА_1 , на дії старшого державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Бутенка Євгенія Віталійовича.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: Є. В. Краснощоков

І. О. Дундар

М. Ю. Тітов