Справа № 275/6/21
УХВАЛА

20 квітня 2021 року смт. Брусилів

Брусилівський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді Миколайчука П.В.,

із секретарем судового засідання Довгаленко О.І.,

з участю відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

АТ КБ «Приватбанк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості в сумі 27 597, 15 грн.

Ухвалою Брусилівського районного суду Житомирської області від 15.01.2021 в даній справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін.

Ухвалою Брусилівського районного суду Житомирської області від 15.03.2021 розгляд справи постановлено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

До початку першого судового засідання 30.03.2021 відповідачем до суду надано два клопотання про витребування документів, в яких відповідач просив суд витребувати у позивача:

-докази, на підтвердження відправлення відповідачці та отримання нею досудової вимоги про стягнення заборгованості, оскільки досудового порядку вирішення спору, зі слів відповідачки, дотримано не було;

-докази, на підтвердження отримання відповідачкою інформаційного листа щодо сукупної вартості кредитних зобов`язань згідно вимог Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених Постановою Правління Національного банку України від 10.05.2007 № 168, оскільки відповідач не має даних доказів, а факт її обізнаності з сукупними умовами кредиту відповідачкою заперечується.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши відповідачку, зважаючи на необхідність з`ясування всіх обставин справи та перевірки їх відповідними доказами, суд дійшов до наступного висновку.

Відповідач у своєму відзиві заперечує факт своєї обізнаності з умовами кредитування та заперечує суму заборгованості. Відповіді на відзив позивачем не надано, додаткових доказів не долучено.

Згідно з пунктом 22 частини першої статті 1 Закону «Про захист прав споживачів» споживач - фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.

Конституційний Суд України у рішенні у справі щодо офіційного тлумачення положень другого речення преамбули Закону України від 22 листопада 1996 року №543/96-В «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» від 11 липня 2013 року у справі №1-12/2013 зазначив, що з огляду на приписи частини четвертої статті 42 Конституції України участь у договорі споживача як слабшої сторони, яка підлягає особливому правовому захисту у відповідних правовідносинах, звужує дію принципу рівності учасників цивільно-правових відносин та свободи договору, зокрема у договорах про надання споживчого кредиту.

З урахуванням основних засад цивільного законодавства та необхідності особливого захисту споживача у кредитних правовідносинах, слід зазначити, що пересічний споживач банківських послуг з урахуванням звичайного рівня освіти та правової обізнаності, не може ефективно здійснити свої права бути проінформованим про умови кредитування за конкретним кредитним договором, який укладений у вигляді заяви про надання кредиту та Умов та правил надання банківських послуг, оскільки Умови та правила надання банківських послуг це значний за обсягом документ, що стосується усіх аспектів надання банківських послуг та потребує як значного часу, так і відповідної фахової підготовки для розуміння цих правил тим більше співвідносно з конкретним видом кредитного договору.

Відтак, у даній справі слід додатково встановити дотримання банком вимог Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених Постановою Правління Національного банку України від 10.05.2007 № 168, діючих на момент видачі кредиту та вимог Закону України «Про захист прав споживачів», а також обставини видачі кредиту та документальне підтвердження цього.

Згідно ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. У клопотанні повинно бути зазначено: який доказ витребовується (п.1 ч.2 ст.84 ЦПК України); обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати (п.2 ч.2 ст.84 ЦПК України); підстави, з яких випливає, що цей доказ має відповідна особа (п.3 ч.2 ст.84 ЦПК України); вжиті особою, яка подає клопотання, заходи для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу (п.4 ч.2 ст.84 ЦПК України).

Відповідач в клопотанні про витребування доказів просить витребувати докази, на підтвердження відправлення відповідачці та отримання нею досудової вимоги про стягнення заборгованості. Водночас, не наведено аргументів щодо обов`язковості заходів досудового врегулювання спору у даній справі, а в позові позивач, на виконання вимог ч. 6 ст. 175 ЦПК України, прямо вказує про те, що заходи досудового врегулювання спору не вживались. Відтак, факт не вжиття заходів досудового врегулювання спору не оспорюється сторонами, тому відсутні підстави вважати про наявність витребуванних доказів у позивача. Тому у задоволені клопотання про витребування доказів у цій частині слід відмовити за безпідставністю.

Водночас, суд вважає обгрунтованими доводи клопотання в частині витребування у позивача доказів на підтвердження ознайомлення відповідачки при укладенні договору кредиту з сукупною вартістю вказаних кредитних зобов`язань, відповідно вимог ч. 2 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» (в редакції закону станом на дату укладення кредитного договору між ОСОБА_1 та АТ «КБ «Приватбанк») та Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених Постановою Правління Національного банку України від 10.05.2007 № 168. Вказані докази, перебувають у володінні позивача як сторони, яка надала кредит, позивачем їх до позову не додано, відповіді на відзив суду не надано, самостійно відповідачка їх подати суду не може. Відтак, клопотання в цій частині підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.2 ст. 258 ЦПК України клопотання та заяви осіб, які беруть участь у справі, вирішуються судом шляхом постановлення ухвал.

Враховуючи вказане, клопотання відповідачки про витребування доказів підлягають частковому задоволенню.

В зв`язку з витребуванням доказів в судовому засіданні слід оголосити перерву.

Керуючись ст. ст. 76, 84, 258, 279 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання відповідача про витребування доказів у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити частково.

Витребувати в Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» (49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 50, ) документи, що підтверджують ознайомлення ОСОБА_1 з інформацією щодо сукупної вартості кредитних зобов`язань щодо договору кредиту від 28.08.2015.

Витребувані докази надати суду до 15.05.2021.

В іншій частині в задоволенні клопотання відповідачки - відмовити.

Оголосити перерву в судовому засіданні до 10-00 год. 18 травня 2021 року.

В судове засідання викликати учасників справи.

Особи, які не мають можливості подати доказ, який витребує суд, або не мають можливості подати такий доказ у встановлені строки, зобов`язані повідомити про це суд із зазначенням причин протягом п`яти днів з дня вручення ухвали.

Роз`яснити, що відповідно до положень ст. 148 ЦПК України суд може постановити ухвалу про стягнення в дохід державного бюджету з відповідної особи штрафу в сумі від 0,3 до 3 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у випадках неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, або неподання таких доказів без поважних причин.

Притягнення винних осіб до відповідальності не звільняє їх від обов`язку подати витребувані судом докази.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя П. В. Миколайчук