РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ЗАОЧНЕ

м. Кремінна

22 квітня 2021 року Справа № 414/243/21 Провадження № 2/414/173/2021

Кремінський районний суд Луганської області у складі:

головуючої судді Тесленко І.О.,

за участі секретаря судового засідання Горбаньової Ю.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кремінна цивільну справу за позовом ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ), в інтересах якої діє представник адвокат Якимович Олександр Вікторович, до ОСОБА_2 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ), про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом позбавлення права користування житловим приміщенням,

встановив:

до Кремінського районного суду Луганської області звернулася ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник адвокат Якимович Олександр Вікторович, з цивільним позовом до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом позбавлення права користування житловим приміщенням. Зазначений позов мотивувала тим, що вона є власником житлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі свідоцтва про право власності від 15.12.2015 року. Згідно Довідки Кремінської міської ради Луганської області від 04.02.2021 року № 714 за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрований син ОСОБА_1 - ОСОБА_2 . Відповідно до акту про встановлення фактичного проживання особи від 03.02.2021 року, з березня 2019 року та по теперішній час відповідач за вказаного адресою не проживає. Добровільно ОСОБА_2 не знявся з реєстрації, що перешкоджає позивачу у здійсненні права власності, а тому позивач просить усунути перешкоди у користуванні власністю шляхом позбавлення ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , права користування житловим приміщенням будинку за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою судді Кремінського районного суду Луганської області від 12.02.2021 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання на 11.03.2021 року.

Ухвалою Кремінського районного суду Луганської області від 02.04.2021 року закінчено підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду на 14.04.2021 року.

Інші процесуальні рішення не приймалися.

Позивач та її представник в судове засідання не з`явилися, надали заяви про розгляд справи за їх відсутності, позов підтримали у повному обсязі. Представник позивача у заяві зазначив, що в разі неявки в судове засідання відповідача, не заперечує проти винесення заочного рішення судом.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причин неявки суду не повідомив, клопотань та заяв не подавав.

У зв`язку із повторною неявкою в судове засідання відповідача, який був належним чином повідомлений про проведення судового засідання, та від якого не надходило заяви про розгляд справи за його відсутності, причини неявки ним не повідомлені, відзиву на позов на подано, а позивач не заперечував проти вирішення справи у заочному порядку, розгляд справи здійснювався за відсутності відповідача на підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України за наявними у справі доказами (у заочному порядку), про що судом була постановлена ухвала без виходу до нарадчої кімнати, та у порядку частини п`ятої статті 259 Цивільного процесуального кодексу України занесена до протоколу судового засідання.

У зв`язку з неявкою у судове засідання учасників справи, в силу положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України розгляд справи здійснювався за відсутності учасників справи, а фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановивши фактичні обставини справи та зміст спірних правовідносин, дійшов наступних висновків.

Згідно договору дарування від 07.06.2001 року, посвідченого приватним нотаріусом Кремінського районного нотаріального округу Недбайло Л.М., зареєстровано в реєстрі за №713, власником житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , є ОСОБА_1 (а.с. 52).

Як вбачається з довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб станом на 04 лютого 2021 року (Вих. №714 від 04.02.2021 року), за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрований син ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 10).

Актом про встановлення фактичного проживання особи від 03.02.2021 року підтверджується те, що з березня 2019 року ОСОБА_2 за зазначеною вище адресою не проживає (а.с. 11).

Суд вбачає наявність між сторонами спору, який виник у цивільних правовідносинах та предметом спору є право на проживання у житловому будинку.

Згідно ст. 41 Конституції України та ст. 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, особа має право володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю на власний розсуд.

Відповідно до ст. 150 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності будинок, користуються ним для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатись цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

Право власності є абсолютним правом, яке включає право володіння, користування та розпорядження майном, якого ніхто не може бути позбавлений, крім випадків, передбачених законом (стаття 41 Конституції України, статті 316- 319 ЦК).

Відповідно до ч. 1 ст. 383 ЦК України власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своє сім`ї, інших осіб.

У відповідності до пункту 34 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду №5 від 7.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» під час розгляду позовів про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, судам необхідно чітко розмежовувати правовідносини, які виникають між власником та попереднім власником житла, і правовідносини, які виникають між власником житла та членами його сім`ї, попередніми членами його сім`ї, а також членами сім`ї попереднього власника житла.

Усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, зокрема, жилим приміщенням, шляхом зняття особи з реєстраційного обліку, залежить від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (ст. ст. 71, 72, 116,156 ЖК УРСР; ст. 405 ЦК України), а саме від вирішення однієї із таких вимог: про позбавлення права власності на жиле приміщення; про позбавлення права користування жилим приміщенням; про визнання особи безвісно відсутньою; про оголошення фізичної особи померлою.

Крім того, у пункті 3 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду №5 від 7.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» вказано про те, що ухвалюючи рішення, суд згідно з ч.1 ст. 214 ЦПК має визначити, які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин та яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Судом встановлено, що позивач має родинні зв`язки з відповідачем ОСОБА_2 , останній доводиться ОСОБА_1 сином.

Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

У відповідності з ч. 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11 грудня 2003 року № 1382-IV, наслідком визнання особи в судовому порядку такою, що втратила право користування житловим приміщенням є зняття її з реєстрації місця проживання.

Таким чином суд, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, на підставі безпосередньо досліджених наявних у справі доказів, вважає, що відповідач ОСОБА_2 , як член сім`ї власника приватного житлового будинку, втратив право на користування ним у зв`язку з відсутністю за місцем реєстрації на протязі більше року, а тому позов підлягає задоволенню у повному обсязі, а вказані перешкоди підлягають усуненню.

Як вбачається із ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до квитанції №18543 від 05.02.2021 року ОСОБА_1 сплатила через Ощадбанк судовий збір у розмірі 908,00 грн.

А відтак, з огляду на задоволення позовних вимог у повному обсязі, наявні підстави для стягнення з відповідача на користь позивача суми сплаченого судового збору у розмірі 908,00 грн.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 89, 141, 206, 259, 263-265, 268, 273, 280-283, 354 ЦПК України, суд

вирішив:

позовні вимоги ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник адвокат Якимович Олександр Вікторович, до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом позбавлення права користування житловим приміщенням задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , таким, що втратив право користування житловим будинком за адресою: АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) сплачену нею при зверненні до суду суму судового збору - в розмірі 908 (дев`ятсот вісім) грн. 00 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Луганського апеляційного суду безпосередньо або через Кремінський районний суд Луганської області.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя І.О. Тесленко