РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

про відкриття апеляційного провадження

31 серпня 2021 року

м. Рівне

Справа № 569/12785/20

Провадження № 22-ц/4815/821/21

Рівненський апеляційний суд в складі суддів:

головуючого судді Шимківа С.С.,

суддів: Гордійчук С.О.,

Ковальчук Н.М.

перевіривши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 25 березня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням (злочином),

в с т а н о в и в :

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 25 березня 2021 року позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 100000 (сто тисяч) гривень 00 копійок в рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

В решті позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 999 (дев`ятсот дев`яносто дев`ять) грн. 90 коп.

23 квітня 2021 року ОСОБА_1 на вказане рішення суду подав апеляційну скаргу.

Ухвалою апеляційного суду від 05 травня 2021 року апеляційну скаргу апелянта залишено без руху та надано строк протягом п`яти днів з дня отримання копії цієї ухвали для усунення недоліку апеляційної скарги по сплаті судового збору у розмірі 1499 гривень 85 копійок.

Копія ухвали про залишення апеляційної скарги без руху була отримана ОСОБА_1 30 червня 2021 року, що підтверджується відміткою на повідомленні про вручення поштового відправлення, яке міститься у матеріалах справи.

Недоліки апеляційної скарги апелянтом усунено не було, а тому ухвалою апеляційного суду від 25 серпня 2021 рокуапеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 25 березня 2021 року визнано неподаною та повернуто особі, яка її подала.

27 серпня 2021 року ОСОБА_1 повторно подано апеляційну скаргу на вищезазначене рішення суду та клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження.

В обгрунтування поважності пропуску процесуального строку зазначає, що копії ухвал суду про залишення апеляційної скарги без руху та про повернення апеляційної скарги він особисто не отримував і йому не було відомо про їх наявність. Стверджує, що зазначені ухвали суду отримала інша особа, яку він на це не уповноважував. Вказує, що про наявність ухвал він дізнався від свого представника з Єдиного державного реєстру судових рішень, а тому просить поновити строк на апеляційне оскарження рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 25 березня 2021 року.

Вказані обставини свідчать про поважність пропуску строку на апеляційне провадження та необхідність його поновлення з наступних підстав.

Відповідно до положень частини першої ст. 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Згідно із ст. 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом 30 днів з дня вручення йому повного рішення суду; - на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Конституція України, як Закон прямої дії, має найвищу юридичну силу, а офіційне тлумачення конституційних положень здійснюється Конституційним Судом України, який у цілій низці своїх рішень висловив правову позицію щодо права на оскарження судових рішень та доступу до правосуддя, згідно з якою кожному гарантується захист прав і свобод у судовому порядку; суд не може відмовити у правосудді, якщо особа вважає, що її права і свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав та свобод; відмова суду у прийнятті позовних та інших заяв, скарг, оформлених відповідно до чинного законодавства, є порушенням права на судовий захист, яке, згідно зі ст. 64 Конституції України, не може бути обмежене (пункти 1,2 резолютивної частини Рішення від 25 грудня 1997 року №9-зп, абзац 7 пункт 3 мотивувальної частини Рішення від 25 квітня 2012 року № 11-рп/2012).

Крім цього, у низці рішень Європейського Суду з прав людини, юрисдикцію якого в усіх питаннях, що стосуються тлумачення і застосування Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод закріплено, що право на справедливий судовий розгляд може бути обмежено державою, лише якщо це обмеження не завдає шкоди самій суті справи.

У справі «Bellet v. France» Європейський Суд з прав людини зазначив, що стаття 6 параграфу 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданих національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.

Таким чином, вказані обставини свідчать про необхідність надати стороні відповідача можливість захистити свої права у суді. Інакший підхід був би виявом надмірного формалізму та міг би розцінюватись як обмеження особи у доступі до суду, яке захищається статтею 6 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Враховуючи вищезазначене, клопотання апелянта про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду підлягає до задоволення.

Апеляційна скарга ОСОБА_1 на рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 25 березня 2021 року подана з дотриманням вимог ст. 356 ЦПК України стосовно форми та змісту, а тому підлягає до розгляду в апеляційній інстанції в порядку спрощеного позовного провадження

Наведені у апеляційній скарзі доводи містять підстави, передбачені §1-2 глави 1 розділу V ЦПК України, для відкриття апеляційного провадження

Керуючись ст. ст. 127, 354, 356, 359, 361 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

1. Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку апеляційного оскарження задовольнити.

2. Поновити ОСОБА_1 строк апеляційного оскарження рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 25 березня 2021 року.

3. Відкрити апеляційне провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням (злочином) за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 25 березня 2021 року.

4. Копії цієї ухвали та апеляційної скарги із доданими до неї матеріалами надіслати учасникам справи.

5. Відзив на апеляційну скаргу може бути подано протягом десяти днів із дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. До відзиву, в обов`язковому порядку, повинні бути додані докази надсилання (надання) його копій іншим учасникам справи, згідно вимог ч. 4 ст. 360 ЦПК України. Відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Головуючий суддя Шимків С. С.

Судді: Гордійчук С.О.

Ковальчук Н.М.