П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 грудня 2021 року

м. Рівне

Справа № 568/1031/21

Провадження № 22-ц/4815/1484/21

Рівненський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Шимківа С.С.,

суддів: Боймиструка С.В., Ковальчук Н.М.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач Відділ освіти, культури, туризму, молоді та спорту Радивилівської міської ради Рівненської області,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Радивилівського районного суду Рівненської області від 07 вересня 2021 року (постановлену у складі судді Троцюк В.О.) у справі за позовом ОСОБА_1 до відділу освіти, культури, туризму, молоді та спорту Радивилівської міської ради Рівненської області про стягнення заборгованості по заробітній платі,-

в с т а н о в и в :

У липні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до Відділу освіти, культури, туризму, молоді та спорту Радивилівської міської ради про стягнення заборгованості по заробітній платі.

Ухвалою Радивилівського районного суду Рівненської області від 07 вересня 2021 року позовну заяву ОСОБА_1 до Відділу освіти, культури, туризму, молоді та спорту Радивилівської міської ради про стягнення заборгованості по заробітній платі визнано неподаною та повернуто заявнику.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що недоліки позовної заяви, що були вказані в ухвалі Радивилівського районного суду Рівненської області суду від 30 липня 2021 року, позивачем усунуто не було, а тому позовна заява підлягає поверненню заявнику.

Не погоджуючись із ухвалою місцевого суду, ОСОБА_1 оскаржила її в апеляційному порядку.

У поданій апеляційній скарзі зазначає, що з урахуванням вимог трудового законодавства у справах, у яких оспорюється незаконність звільнення, у тому числі щодо непроведення повного розрахунку при звільненні, саме відповідач повинен довести, що звільнення відбулося без порушення законодавства про працю. Наголошує, що на стадії вирішення питання про відкриття провадження у даній справі суд не вправі розглядати обґрунтованість заявлених позовних вимог по суті, тобто оцінювати правильність та обґрунтованість розрахунків, встановлювати належність та допустимість доказів тощо.

Просить скасувати ухвалу суду, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Крім того, просить стягнути на її користь судові витрати по справі, у тому числі витрати на професійну правову допомогу згідно остаточного розрахунку, поданого до суду у визначений законом строк, за рахунок бюджетних асигнувань Відділу освіти, культури, туризму та спорту Радивилівської міської ради Дубенського району Рівненської області.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про її задоволення, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до Відділу освіти, культури, туризму, молоді та спорту Радивилівської міської ради про стягнення заборгованості по заробітній платі.

Ухвалою Радивилівського районного суду Рівненської області суду від 30 липня 2021 року позовна заява ОСОБА_1 була залишена без руху.

Ухвала про залишення позовної заяви без руху обґрунтована тим, що подана позовна заява не відповідає вимогам ст. 175, 177 ЦПК України, а саме позовна заява містить виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, що не підтверджені належними доказами. ОСОБА_1 вказує на те, що роботодавцем при її звільненні не проведено повний розрахунок та вказує на існування заборгованості по заробітній платі. На підтвердження своїх позовних вимог долучає розрахунковий лист за липень 2021 року. Однак у вказаному документів в графі «борг на кінець місяця» зазначено 0,00. Будь-яких інших документів, які б підтверджували її позовні вимоги щодо наявності заборгованості по заробітній платі до матеріалів позовної заяви не долучено.

12 серпня 2021 року на виконання цієї ухвали ОСОБА_1 долучила до матеріалів справи відомості з Державного реєстру фізичної особи - платників податків про суми виплачених доходів та утримання податків та виписку ПФУ з Реєстру застрахованих осіб Державного реєстр загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Ухвалою Радивилівського районного суду Рівненської області від 07 вересня 2021 року позовну заяву ОСОБА_1 до Відділу освіти, культури, туризму, молоді та спорту Радивилівської міської ради про стягнення заборгованості по заробітній платі визнано неподаною та повернуто заявнику.

Відповідно до ч. 1 ст. 175 ЦПК України, у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування.

Згідно з пунктом 4, 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, позовна заява повинна містити зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів зміст позовних вимог щодо кожного з них, а також виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

На переконання колегії суддів позовна заява ОСОБА_1 відповідає вимогам цивільно-процесуального закону.

Залишаючи позовну заяву без руху та в подальшому повертаючи її заявнику, суд першої інстанції фактично надав оцінку доказам під час вирішення питання щодо прийняття позовної заяви та відкриття провадження у справі, що є передчасним.

Питання оцінки доказів вирішуються судом при ухваленні судового рішення по суті спору.

Питання про відсутність доказів, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, є процесуальним питанням, яке вирішуються судом під час судового засідання (або під час проведення підготовчого провадження), а не на стадії відкриття провадження у справі, оскільки ці обставини є предметом дослідження у ході розгляду справи по суті.

Тому, суд не вправі через недостатнє викладення обставин або неподання доказів при пред`явленні позову залишати заяву без руху та повертати її заявнику.

Аналогічний правовий висновок міститься у постанові Верховного Суду від 25.01.2021 року (справі №201/1333/19).

Згідно з частиною першою статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено право людини на доступ до правосуддя, а статтею 13 Конвенції на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред`явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення. Пряма чи опосередкована заборона законом на захист певного цивільного права чи інтересу не може бути виправданою.

Європейський суд з прав людини у справі «Буланов та Купчик проти України» вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції гарантує кожному право звернутися до суду з будь-якою вимогою щодо своїх цивільних прав та обов`язків. У такий спосіб здійснюється «право на суд», яке відповідно до практики ЄСПЛ включає не тільки право ініціювати провадження, але й право отримати «вирішення» спору судом (пункт 25 рішення у справі «Кутій проти Хорватії».

За наведених обставин, апеляційний суд приходить до переконання про те, що оскаржувана ухвала постановлена місцевим судом з порушенням норм процесуального права, а тому апеляційна скарга підлягає до задоволення, а оскаржувана ухвала до скасування із направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст.ст. 367, 379, 381-384, 389-391 ЦПК України, Рівненський апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Радивилівського районного суду Рівненської області від 07 вересня 2021 року скасувати.

Справу направити до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Головуючий-суддя Шимків С.С.

Судді: Боймиструк С.В.

Ковальчук Н.М.