Провадження № 4-с/752/170/21
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 липня 2021 року Голосіївський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді - Машкевич К.В.

за участю секретаря- Гненик К.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за скаргою Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» на дії державного виконавця Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Фої Ірини Олександрівни, заінтересована особа: ОСОБА_1 , суд

В С Т А Н О В И В :

24 березня 2021 року заявник звернувся до суду зі скаргою і просить:

- визнати дії державного виконавця Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Фої І.О. щодо винесення повідомлення від 08 лютого 2021 року про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання, а саме виконавчого листа у справі №752/17079/19 щодо стягнення з ОСОБА_1 судового збору у сумі 1921,00 грн. незаконними;

- визнати повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання від 08 лютого 2021 року, а саме виконавчого листа у справі №752/17079/19 щодо стягнення з ОСОБА_1 судового збору у сумі 1921,00грн., прийняте державним виконавцем Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Фої І.О. неправомірним ;

- скасувати повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання від 08 лютого 2021 року, а саме виконавчого листа у справі №752/17079/19 щодо стягнення з ОСОБА_1 судового збору у сумі 1921,00грн., прийняте державним виконавцем Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Фоєю І.О.

Посилається в скарзі на те, що 15 травня 2020 року Голосіївським районним судом м. Києва був виданий виконавчий лист з примусового виконання рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 18 березня 2020 року.

04 лютого 2021 року заявник звернулася до Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) з заявою про примусове виконання рішення суду.

08 лютого 2021 року державним виконавцем Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Фоєю І.О. винесено повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання, оскільки є відсутість ідентифікуючих даних боржника, а саме дата народження, що унеможливлює його реєстрацію в системі АСВП.

Вважає рішення державного виконавця неправомірним, оскільки діючий Закон України «Про виконавче провадження» зобов`язує державного виконавця вживати усі можливі заходи для захисту інтересів стягувача.

Виходячи з цього, просить задовольнити скаргу.

Представник заявника в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву в якій просив суд задовольнити скаргу та здійснити її розгляд у відсутності представника заявника.

Державний виконавець Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Фоя І.О. в судове засідання не з`явилася, про час розгляду справи повідомлялася належним чином.

Заінтересована особа ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, про час розгляду справи повідомлялася належним чином.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення скарги, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Судом встановлено, що 12 травня 2020 року Голосіївським районним судом м. Києва було видано виконавчі листи у справі за позовом Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості та стягнення судового збору, які були отримані стягувачем 30 червня 2020 року (а.с.73).

29 січня 2021 року заявник звернулася до Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) з заявою про примусове виконання рішення суду за виконавчим листом про стягнення з ОСОБА_1 суми судового збору у розмірі 1921,00 грн. на користь КП «Київтеплоенерго» .

08 лютого 2021 року державним виконавцем Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Фоєю І.О. було складено повідомлення, за яким виконавчий документ був повернутий заявнику без виконання відповідно п. 6 ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» в зв`язку відсутністю в виконавчому документі дати народження боржника ( а.с.5-6 ).

З матеріалів справи вбачається, що заявником було отримано повідомлення державного виконавця про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання 15 березня 2021 року (а.с.7).

Відповідно до п. 6 ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо виконавчий документ не відповідає вимогам, передбаченим цією статтею, або якщо стягувач не подав заяву про примусове виконання рішення відповідно до статті 26 цього Закону.

Відповідно до частини другої статті 32 Конституції України та частини першої статті 302 ЦК України не допускається збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини.

Офіційне тлумачення вказаного положення Конституції України міститься в Рішенні Конституційного Суду України від 20 січня 2012 року № 2-рп/2012, відповідно до пункту 1 якого збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди державою, органами місцевого самоврядування, юридичними або фізичними особами є втручанням в її особисте та сімейне життя, таке втручання допускається винятково у випадках, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини.

Вимоги до змісту виконавчого листа встановлені в ч. 1 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження», якою передбачено, що у виконавчому документі зазначаються:

1) назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище, ім`я, по батькові та посада посадової особи, яка його видала;

2) дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ;

3) повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, ім`я та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) стягувача та боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника - фізичної особи;

4) ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань стягувача та боржника (для юридичних осіб - за наявності);

5) реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті) боржника (для фізичних осіб - платників податків);

6) резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень;

7) дата набрання рішенням законної сили (крім рішень, що підлягають негайному виконанню);

8 ) строк пред`явлення рішення до виконання.

Разом з тим, відповідно до пункту 3 частини третьої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну.

У постанові Верховного суду України №6-45цс14 від 21 травня 2014 року, яка в силу ч. 3 ст. 263 ЦПК України, має враховуватись судами при ухваленні судових рішень, зазначено, що судам необхідно перевірити чи мав можливість стягувач отримати конфіденційні дані відносно особи боржника, а також наявність такої можливості в державного виконавця.

Відповідно до ч.ч.1, 2, 4 ст.10 ЦПК України суд при розгляді справи керується принципом верховенства права.

Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини виконання рішення суду є невід`ємною частиною права на справедливий суд.

Правосуддя визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення права.

Судове рішення за своєю суттю охороняє права, свободи та законні інтереси громадян і є завершальною стадією судового провадження.

У Резолюції Парламентської асамблеї Ради Європи 1787/2011 від 02 січня 2011 року зазначено,що виконання рішень Європейського суду з прав людини відзначається існуванням основних системних недоліків, які викликають велику кількість повторюваних висновків щодо порушення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, що серйозно підривають верховенство права.

Щодо України ці проблеми пов`язані, зокрема, з хронічним невиконанням рішень національних судів.

Крім того, згідно зі ст. 2 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад, як обов`язковості виконання рішень та розумності строків виконавчого провадження.

За змістом ч. 3 ст. 2 ЦПК України принципом цивільного судочинства є виконуваність рішення суду та рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом.

Судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Крім того, виконання рішення суду - є елементом справедливого судового розгляду, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

З точки зору ст. 2 ЦПК України та рішення Конституційного Суду України №16-рп/2009 від 30 червня 2009 року обов`язковість рішення суду є однією з основних засад судочинства, яка гарантує ефективне здійснення правосуддя.

На це ж посилається і Європейський Суд з прав людини в рішеннях «Горнсбі проти Греції» від 19 березня 1997 року, «Піалопулос та інші проти Греції» від 15 березня 2001 року та «Іммобільяре Саффі проти Італії».

Виходячи з викладеного вище, суд приходить до висновку про обгрунтованість скарги.

Відповідно до ч.2 ст.451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Відповідно до п.п.3 п.18 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №6 від 07 лютого 2014 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» суд не має права зобов`язувати державного виконавця або іншу посадову особу до вчинення тих дій, які згідно із Законом про виконавче провадження можуть здійснюватися лише державним виконавцем або відповідною посадовою особою державної виконавчої служби.

Виходячи з того, що суд прийшов до висновку про незаконність дій державного виконавця при складенні повідомлення про повернення виконавчого документа, з метою захисту прав заявника суд вважає за необхідне скасувати його.

Керуючись ст. 32 Конституції України, ст.ст. 2, 4, 18 Закону України «Про виконавче провадження», ст .ст. 447-453 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Скаргу задовольнити.

Визнати неправомірними дії державного виконавця Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Фої І.О. про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання - виконавчого листа у справі №752/17079/19, виданого 12 травня 2020 року Голосіївським районним судом м.Києва про стягнення з ОСОБА_1 на користь КП «Київтеплоенерго» 1921 грн.

Визнати неправомірним рішення державного виконавця Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Фої І.О. про повернення без прийняття до виконання виконавчого документа - виконавчого листа у справі №752/17079/19, виданого 12 травня 2020 року Голосіївським районним судом м.Києва про стягнення з ОСОБА_1 на користь КП «Київтеплоенерго» 1921 грн.

Скасувати повідомлення державного виконавця Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Фої І.О від 08 лютого 2021 року про повернення виконавчого документа - виконавчого листа № 752/17079/19 , виданого 12 травня 2020 року року Голосіївським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_1 на користь КП «Київтеплоенерго» 1921 грн., стягувачу без прийняття до виконання.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`яти днів з дня її проголошення до Апеляційного суду м. Києва через суд першої інстанції.

У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: К.В. Машкевич