Провадження № 6/761/401/2021
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2021 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Фролової І.В.,

секретаря судового засідання - Мехеди А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за поданням Головного державного виконавця Заводського відділу державної виконавчої служби у м. Миколаєві Південне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Буділовської О.О. про звернення стягнення на нерухоме майно боржника право власності на яке зареєстровано в установленому законом порядку, боржник: ОСОБА_1 , стягувач: ТОВ «Фінансова компанія «АСТЕР-ФІНАНС»,

В С Т А Н О В И В :

Головний державний виконавець Заводського відділу державної виконавчої служби у м. Миколаєві Південне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Буділовська О.О. звернулася до Шевченківського районного суду м. Києва з вказаним поданням, в якому просила суд звернути стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку - квартиру АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_2 , згідно виконавчого листа №2-2829/10 виданого 08.11.2010 Шевченківським районним судом м. Києва.

Своє подання державний виконавець Буділовська О.О. обґрунтовувала тим, що у Заводському відділі державної виконавчої служби м. Миколаїв Головного територіального управління юстиції здійснюється виконавче провадження № 23623664 х примусового виконання виконавчого листа № 2-2829/10 виданого 08.11.2010 Шевченківським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 солідарно на користь ВАТ КБ «Надра» заборгованості за кредитом в розмірі 476 842,99 грн., судового збору в розмірі 1 700,00 грн., витрат на ІТЗ в розмірі 250,00 грн., а всього 478 792,99 грн.

Як зазначає державний виконавець, боржником добровільно вимоги виконавчого документу виконано не було. Державним виконавцем оформлено відповідні запити з метою отримання інформації щодо джерел доходу та належного боржникам майна, у результаті яких виявилось, що не вдалось встановити майна та доходів, на які вбачалось би за можливе звернути стягнення. Разом з тим, в ході примусового виконання рішень суду встановлено, що боржниці ОСОБА_2 належить на праві власності квартири АДРЕСА_1 , згідно договору купівлі-продажу квартри від 18 січня 2008 року серії ВКС №699776, що також підтверджується відповіддю приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу Якушевою О.І. від 24.09.2020 на запит державного виконавця. Вказана квартира є предметом іпотеки, згідно договору іпотеки від 18.01.2008 року який було укладено між ОСОБА_2 та ПАТ КБ «Надра», правонаступником якого є ТОВ «Фінансова компанія «Астер-Фінанс».

Отже ОСОБА_2 є власником вказаного нерухомого майна, право власності яке не було належним чином зареєстровано. На думку державного виконавця, враховуючи вищевикладені обставини, є підстави для звернення стягнення на зазначене майно, на підставі чого вона звернулася до суду з відповідним поданням.

В судове засідання державний виконавець Буділовська О.О. не з`явилася, однак на адресу суду надійшло клопотання про розгляд справи у її відсутність, просила задовольнити подання.

Сторони виконавчого провадження, відповідно до ч. 11 ст. 440 ЦПК України у судове засідання не викликалися.

Суд, вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази, приходить висновку, що подання не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Як вбачається із матеріалів справи, 08 листопада 2010 року Шевченківським районним судом м. Києва видано виконавчий лист №2-2829/10, про стягнення з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 солідарно на користь ВАТ КБ «Надра» заборгованості за кредитом в розмірі 476 842,99 грн., судового збору в розмірі 1 700,00 грн., витрат на ІТЗ в розмірі 250,00 грн., а всього 478 792,99 грн.

12 січня 2011 року державним виконавцем Суліковською М.С. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №23623664, надано боржнику строк на добровільне виконання рішення суду.

Постановою від 04 грудня 2020 року було замінено сторону виконавчого провадження, а саме відповідно до ухвали Шевченківського районного суду м. Києва від 27 жовтня 2020 року замінено сторону виконавчого провадження - стягувача ПАТ КБ «Надра» на його правонаступника - ТОВ «Фінансова компанія «Астер-Фінанс».

Частиною 1 ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження», копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простою кореспонденцією або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, які надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

З наданих державним виконавцем копій матеріалів виконавчого провадження, вбачається, що державним виконавцем були дотримані вимоги Закону, та доведено до відома боржниці про відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до ч. 2, 5, 8 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження», стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах; у разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення невідкладно звертається також на належне боржнику інше майно, крім майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення; виконавець проводить перевірку майнового стану боржника у 10-денний строк з дня відкриття виконавчого провадження.

Проте, копії матеріалів виконавчого провадження не містять відомостей щодо намагань державного виконавця віднайти та звернути стягнення на кошти боржника, інші цінності.

При цьому, державний виконавець посилається у поданні на договір іпотеки від 18 січня 2008 року щодо квартири на яку вона просить звернути стягнення, що свідчать про належність боржнику ОСОБА_2 на праві власності зазначена вище квартира.

Разом з тим, право власності на вказане нерухоме майно не зареєстровано за боржником у встановленому законом порядку.

Відповідно до положень ч. 10 ст. 440 ЦПК України питання про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку, під час виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішуються судом за поданням державного виконавця, приватного виконавця.

Положеннями ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

При цьому, згідно ч. 1 та п. 4) ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право за наявності вмотивованого рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи безперешкодно входити на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень боржника - фізичної особи, особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, проводити в них огляд, у разі потреби примусово відкривати їх в установленому порядку із залученням працівників поліції, опечатувати такі приміщення, арештовувати, опечатувати та вилучати належне боржникові майно, яке там перебуває та на яке згідно із законом можливо звернути стягнення. Примусове проникнення на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень у зв`язку з примусовим виконанням рішення суду про виселення боржника та вселення стягувача і рішення про усунення перешкод у користуванні приміщенням (житлом) здійснюється виключно на підставі такого рішення суду.

У відповідності до ст. 10 Закону України «Про виконавче провадження» заходами примусового виконання рішень є:

1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами;

2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника;

3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні;

4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем;

5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

З матеріалів подання не вбачаються спроби державного виконавця виконати рішення суду іншим шляхом, аніж виявлення належного боржникові нерухомого майна та здійснення опису майна, тоді як у відповідності до ст. 10 Закону України «Про виконавче провадження» першим шляхом примусового виконання рішення є звернення стягнення на кошти боржника.

Крім того, відповідно до ч. 2, 3 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення провадження у справі про відновлення платоспроможності іпотекодавця або визнання його банкрутом або при ліквідації юридичної особи - іпотекодавця іпотекодержатель набуває право звернення стягнення на предмет іпотеки незалежно від настання строку виконання основного зобов`язання, якщо іпотекодержатель і правонаступник іпотекодавця не досягнуть згоди про інше.

Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Відповідно до ч. 1, 2, 4 ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» звернення стягнення на об`єкти нерухомого майна здійснюється у разі відсутності в боржника достатніх коштів чи рухомого майна. При цьому в першу чергу звертається стягнення на окрему від будинку земельну ділянку, інше приміщення, що належать боржнику. В останню чергу звертається стягнення на житловий будинок чи квартиру, в якому фактично проживає боржник. Разом із житловим будинком стягнення звертається також на прилеглу земельну ділянку, що належить боржнику. Після документального підтвердження належності боржнику на праві власності об`єкта нерухомого майна виконавець накладає на нього арешт та вносить відомості про такий арешт до відповідного реєстру у встановленому законодавством порядку. Про накладення арешту на об`єкт нерухомого майна, заставлене третім особам, виконавець невідкладно повідомляє таким особам. У разі якщо право власності на нерухоме майно боржника не зареєстровано в установленому законом порядку, виконавець звертається до суду із заявою про вирішення питання про звернення стягнення на таке майно.

Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що до вирішення питання про реалізацію нерухомого майна боржника і направлення коштів на погашення заборгованості по виконавчим листам, вчинення державним виконавцем всіх можливих дій спрямованих на виконання рішення суду, звернення державним виконавцем до суду з поданням про звернення стягнення на нерухоме майно, яке є крайнім заходом, є передчасним, оскільки рішення суду про звернення стягнення на предмет іпотеки, а тому в задоволенні подання слід відмовити, при цьому судом враховано, що з наданих державним виконавцем копій матеріалів виконавчого провадження не вбачається, що державним виконавцем здійснювався пошук коштів боржника, інших цінностей.

Керуючись ст. ст. 258 - 261, 268, 353, 354, 440 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Подання Головного державного виконавця Заводського відділу державної виконавчої служби у м. Миколаєві Південне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Буділовської О.О. про звернення стягнення на нерухоме майно боржника право власності на яке зареєстровано в установленому законом порядку, боржник: ОСОБА_1 , стягувач: ТОВ «Фінансова компанія «АСТЕР-ФІНАНС» - залишити без задоволення.

Ухвалу суду може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги, протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: