РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.08.2021 р. смт. Веселе

Веселівський районний суд Запорізької області у складі головуючого судді Нагорного А.О., при секретарі судового засідання Кравцовій О.В., за участю позивачки ОСОБА_1 , представника позивача адвоката Бакуменка С.А., представника відповідача адвоката Шубіна О.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - Головне управління Державної податкової служби у Запорізькій області, про розірвання договору оренди землі, стягнення орендної плати за землю, пені, інфляційних збитків та трьох процентів річних за несвоєчасне виконання умов договору,

ВCТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовною заявою до ОСОБА_2 , про розірвання договору оренди землі № б/н від 02.10.2014 р. на земельну ділянку площею 10,6798 га з кадастровим номером № :02:009:003, укладений ОСОБА_3 , уповноваженого від її імені, та орендарем ОСОБА_2 , скасувати його державну реєстрацію та стягнути з ОСОБА_2 на її користь заборгованість за договором оренди землі від 02.10.2014 р. (а.с.2-9).

Обгрунтовуючи позовні вимоги ОСОБА_1 у позові зазначає, що вона є власником земельної ділянки площею 10,6798 га, кадастровий № :02:009:0003, що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЗП № 073293 від 09.07.2004 р., з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

25.03.2005 р. вона за нотаріально завіреною довіреністю уповноважила ОСОБА_3 та ОСОБА_4 розпоряджатися (здати в оренду, отримувати натуроплату, обміняти, продати за ціну та на умовах на свій розсуд) земельною ділянкою розміром 10,6798 га, що знаходяться на території Білоріцької сільської ради Веселівського району Запорізької області, належною мені на праві власності на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЗП № 073293, виданого Веселівською районною державною адміністрацією Запорізької області 09.07.2004 р. на підставі її розпорядження від 11.02.2003 р. № 39.

Для цього згідно довіреності їм було надано право представляти її інтереси з усіма необхідними повноваженнями у відповідних установах, організаціях, підприємствах, незалежно від форм власності та підпорядкування, а також уповноважених органах, органах місцевого самоврядування тощо, подавати від її імені необхідні у кожному конкретному випадку документи, включаючи заяви, одержувати документи, підписувати цивільно-правові документи, в тому числі договори відчуження, одержувати належні їй за результатами укладених правочинів грошові суми, а також вчиняти всі інші юридично значимі дії, пов`язані з виконанням цієї довіреності.

Довіреність була видана терміном на десять років з правом передоручення та дійсна до 23.03.2015 р.

02.10.2014 р. на підставі даної довіреності, уповноважена особа ОСОБА_3 з відповідачем ОСОБА_2 уклали договір оренди землі з кадастровим номером :02:009:0003 загальною площею 10,6798 га строком на 50 років, з орендною платою в грошовій формі готівкою в розмірі 3% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що складає 8 089,50 грн. в рік, яка відповідно до п. 11 Договору повинна бути внесена до 31.12. кожного року або може бути виплачена одноразово у повному обсязі, за весь термін дії договору оренди.

Договір зареєстровано реєстраційною службою Веселівського районного управління юстиції Запорізької області, про що у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права 04.03.2015 р. вчинено відповідний запис за №9004125.

Будь-яких змін до Договору оренди земельної ділянки сторонами не вносилося та Додаткові угоди не укладалися.

В порушення умов договору оренди земельної ділянки від 02.10.2014 р., укладеного між моїм представником ОСОБА_3 (довіреність закінчилась 25.03.2015 р.) та відповідачем - фізичною особою ОСОБА_2 , а також в порушення вимог Цивільного кодексу України, Земельного кодексу України та Закону України «Про оренду землі» остання взагалі не сплатила їй орендну плату за користування земельною ділянкою за 2016, 2017, 2018, 2019 роки, тобто порушила умови договору, які закріплені в п. 11 Договору, а саме: вносити орендну плату у грошовій формі в розмірі 3% від нормативної грошової оцінки землі в строк до 31.12 кожного року. На отримання замість неї належної їй орендної плати за землю за ці роки та на її розпорядження вона нікого не уповноважувала.

Як стало їй відомо з рішення Веселівського районного суду від 21.03.2017 року (справа № 313/860/16-ц) за оренду зазначеної земельної ділянки за 2015 рік належну їй орендну плату 04.03.2015 р. від відповідача отримав її представник ОСОБА_3 за довіреністю, дія якої закінчилась 25.03.2015 р., а також ним від її імені надано декларацію до податкових органів щодо отримання належної суми оренди за 2015 рік. З цього часу до податкових органів від її імені ні відповідачем ні будь-якою іншою особою декларації про отримання нею будь-якого іншого розміру оренди не декларувалось і про його наявність не повідомлялось.

На її неодноразові звернення до відповідача щодо належного виконання умов договору, а саме: своєчасно вносити орендну плату ОСОБА_2 ніяким чином не реагує, на лист з вимогою сплатити оренду, отриманий 27.01.2018 р. не відповіла, отримувати поштою інші листи відмовляється, будь-яких грошових переказів за оренду землі нею за весь період дії договору не отримувалося.

Не одержуючи доходи від здачі в оренду землі за 2016, 2017, 2018 та 2019 роки, вона не може вільно розпоряджатися належними їй грошовими коштами, чим порушуються її права на власність, а також ненадходження коштів до бюджету. Адже, відповідно до Конституції України та Податкового кодексу України з виплаченої (нарахованої) орендної плати її обов`язком є своєчасно та в повній мірі перераховувати податки до бюджету, а також військовий збір, який вона по вині відповідача не може справно сплатити, через що її постійно викликають до податкових органів для надання пояснень з цього питання. До податкових органів за місцем проживання вона щороку подає декларації про свій майновий стан та доходи від здачі в оренду землі за минулі роки у порядку, встановленому Законом (ст. 67 Конституції), в яких зазначено та перевірено податковим органом щодо неотримання нею цього виду доходу і неперерахування у зв`язку з цим податків та зборів до бюджету.

На податкові органи нормами чинного законодавства України покладено обов`язок здійснювати контроль за своєчасністю та повнотою сплати податків, зборів (інших обов`язкових платежів). Регулювання відносин щодо податкових зобов`язань на території Веселівського району Запорізької області відноситься до компетенції Головного управління ДПС у Запорізькій області.

Систематична (більш ніж за 1 рік) несплата ОСОБА_2 у встановленому цим договором розміру і строку орендної плати за користування належною мені на праві власності земельною ділянкою - є істотним порушенням відповідачем умов договору оренди земельної ділянки від 02.10.2014 року, тому договір оренди земельної ділянки належить розірвати достроково у судовому порядку.

Позивачка у позові зазначає, що відповідач не виявив доброї волі для вирішення цього спору у позасудовому порядку. На момент пред`явлення позову, зобов`язання відповідача в частині своєчасності та повноти проведення розрахунків за оренду землі в 2016, 2017, 2018, 2019 роках є невиконаними, тому для відновлення її прав договір оренди землі необхідно достроково розірвати, примусово стягнути заборгованість по орендній платі та застосувати відповідальність за несвоєчасне виконання умов договору.

За проведеними розрахунками розмір заборгованості за оренду землі та за прострочення виконання грошового зобов`язання за період з 31.12.2016 по 30.12.2019 (включно) становить всього: 41 304,50коп., з яких основна сума оренди - 32 358,00 грн. (8 089,50+8 089,50+8 089,50+8 089,50), пеня - 3 542,00 грн. (1 771+1 181+590), 3% річних - 1 455,50 грн. (728+485+242,50), інфляційні збитки - 3949,00 грн. (2 435,00+1 169.50+344,50)

Заборгованість за 2016 рік: за оренду землі 8 089,50 грн., розмір неустойки (пені) за 1095 дня (з 31 грудня 2016 року по 30 грудня 2019 року) прострочення внесення орендної плати становить 1 771,00 грн. (8 089,50 грн. х 0,02 % : 100% х 1 095 днів = 1 771,00 грн.); 3% річних від простроченої суми орендної плати, складає 728,00 грн. (8 089,50 грн. х 3% : 100 % : 365 днів х 1 095 днів прострочення = 728 грн.); інфляційне збільшення боргу - 2 435,00 грн.

Всього: 8 089,50 грн.+ 1 771,00 грн. + 728,00 грн. + 2 435,00 грн. = 13 023,50 грн.

Заборгованість за 2017 рік: за оренду землі 8 089,50 грн., розмір неустойки (пені) за 730 днів (з 31 грудня 2017 року по 30 грудня 2019 року) прострочення внесення орендної плати становить 1 181,50 грн. (8 089,50 грн. х 0,02 % : 100% х 730 днів = 1 181,00 грн.); 3% річних від простроченої суми орендної плати, складає 485,00 грн. (8 089,50 грн. х 3% : 100 % : 365 днів х 730 днів = 485 грн.); інфляційне збільшення боргу - 1 169,50 грн.

Всього: 8 089,50 грн.+ 1 181,00 грн. + 485,00 грн. + 1 169,50 грн.=10 925,00 грн.

Заборгованість за 2018 рік: за оренду землі 8 089,50 грн., розмір неустойки (пені) за 365 днів (з 31 грудня 2018 року по 30 грудня 2019 року) прострочення внесення орендної плати становить 590,00 грн. (8 089,50 грн. х 0,02 % : 100% х 365 днів = 590,00 грн.); 3% річних від простроченої суми орендної плати, складає 242,50 грн.(8 089,50 грн. х 3% : 100 % = 242,50 грн.); інфляційне збільшення боргу на - 344,50 грн.

Всього: 8 089,50 грн.+ 590,00 грн. + 242,50 грн.+ 344,50 грн.= 9 266,50 грн.

За 2019 рік - поточний платіж за оренду землі 8 089,50 грн.

З метою досудового врегулювання спору мною на адресу відповідача були направлені поштою рекомендовані листи з вимогою сплатити суму заборгованості за договором оренди з 2016 по 2019 роки та грошові кошти (3% річних, пеню, інфляційні втрати) у зв`зку простроченням внесення основної суми оренди, а також про надання інформації та документів, що підтверджують внесення орендних платежів 1). 24.01.2018 р. за № 944, який ОСОБА_2 отримано 27.01.2018 р.та проігноровано; 2). 12.12.2019 р. за № 772, який відповідачем не отримується у поштовому відділенні.

Також позивачка просить стягнути з відповідачки судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору.

На позов відповідачка ОСОБА_2 подала відзив у якому просила у задоволенні позовної заяви відмовити у повному обсязі, так як орендна плата за оренду землі за період оренди 2016 - 2019 рік включно сплачена нею у повному обсязі, що підтверджується розписками виданими ОСОБА_3 , який на день отримання орендної плати за вказаний період, діяв від імені ОСОБА_1 на підставі довіреності від 25.03.2005 р., посвідченої державним нотаріусом Веселівської державної нотаріальної контори Глобою І.М. та зареєстрованої в реєстрі за № 898 та отримав орендну плату за вказаний період у повному обсязі.

При ухваленні рішення у справі відповідачка просить взяти до уваги постанову Верховного Суду України від 12.12.2012 р. у справі № 6-146цс12), у якій зазначено, що договір оренди землі можливо розірвати лише в разі систематичної несплати орендної плати, разове порушення умов договору у цій частині не є підставою для його розірвання.

Систематичність несплати орендної плати у даному випадку відсутня.

Крім того відповідач просить при ухваленні рішення у справі взяти до уваги п.24 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Надточій проти України» та п.23 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Гурепка проти України №2» де наголошується на принципі рівності сторін - одному із складників ширшої компетенції справедливого судового розгляду, який передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість відстоювати свою позицію у справі в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище, порівняно з опонентом, а також на п.23 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Проніна проти України», у якому наголошується, що п.1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, а в п.58 рішення Європейського суд у справі «Серявін та інші проти України» зазначається про те, що призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті… Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватися публічний контроль здійснення правосуддя (див. рішення у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії»).

Відповідачка надала суду письмові розписки від 12.03.2015 р. про отримання уповноваженою особою позивача орендної плати за 2016-2019 роки (а.с.60-63,71).

Представник третьої особи голова комісії з реорганізації ГУ ДФС у Запорізькій області, заступник начальника Матвійчук О., повідомив суд про те, що згідно з даними інтегрованої картки платника податків ОСОБА_1 (рнокпп. НОМЕР_1 ) за кодом платежу 18010700 (земельний податок з фізичних осіб), сплачено земельний податок за період 2016-2019 роки:

- 2016 р. - 1 072,7 грн. (платіжне доручення № 5003424SВ від 29.08.2016 р.);

- 2017 р. - 1 233,61 грн. (платіжне доручення № 2РL350283 від 06.09.2017 р.), 1 179,97 грн. (платіжне доручення № 1 від 15.09.2017 р.);

- 2018 р. - 1 788,05 грн. (платіжне доручення № 5006630SВ від 13.08.2018 р.);

- 2019 р. - 2 401,50 грн. (платіжне доручення № 2РL789342 від 29.08.2019 р.).

Участь у спорах про право фізичних осіб, що є предметом регулювання цивільного законодавства України, не входить до складу функцій контролюючого органу.

Просить позов розглянути за відсутності ГУ ДФС у Запорізькій області (а.с.64).

Присутній у судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги зменшили, так як відповідач за час розгляду справи у суді сплатив у 2021 році заборгованість з орендної плати за 2016-2019 роки лише після того, коли Верховний Суд постановою від 01.07.2020 р. у справі № 313/558/17 стягнув з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 орендну плату за 2015 рік у розмірі 8 089,50 грн.,за договором оренди землі від 02.10.2014 р.

Так як відповідачка ОСОБА_2 сплатила орендну плату за 2016-2019 роки з порушенням строків визначеному сторонами у п. 11 договору від 02.10.2014 р., то вона повинна сплатити пеню, інфляційні збитки та три проценти річних за несвоєчасне виконання умов договору за 2016-2018 роки, згідно розрахунків, наведених у позові.

Присутній у судовому засіданні представник відповідача просив у задоволенні позову відмовити у повному обсязі з підстав, зазначених у відзиві. ОСОБА_3 , який діяв за довіреністю від 25.03.2005 р., виданою ОСОБА_1 отримав від ОСОБА_2 орендну плату за 2016-2019 роки, але чому він передав її позивачці тільки у 2021 році, йому не відомо (а.с.62-63,71-75).

Вислухавши сторони та їх представників, вивчивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, повно і всебічно з`ясувавши обставини, на які посилається позивач як на підставу своїх вимог, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, суд приходить до висновку про задоволення позову з наступних підстав.

Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно зі ст.ст.4, 5 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Відповідно до ст.ст.12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється виключно на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів.

Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведеності перед судом їх переконливості.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 81 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору.

Згідно ч. 1 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають з дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також з дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують права та обов`язки.

Відповідно до ч.ч.3, 5 вказаної правової норми цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки можуть виникати з рішення суду.

Особа здійснює свої цивільні права вільно, на власний розсуд, у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства.

При здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб.

Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах (ч. 1 ст. 12, ч.ч.1, 2, 3 ст. 13 ЦК України).

Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог та умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно із статтею 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до частин першої та другої статті 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Статтею 2 Закону України «Про оренду землі» в редакції, чинній на момент укладання договору, передбачено, що відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, іншими нормативно - правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

Згідно зі статтею 13 вказаної редакції Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Відповідно до статті 15 Закону України «Про оренду землі» у редакції, чинній на момент укладання договору, істотними умовами договору оренди землі: є об`єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату.

Згідно з положеннями статей 21, 22 зазначеної редакції Закону України «Про оренду землі» орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України). Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди. Орендна плата може справлятися у грошовій, натуральній та відробітковій (надання послуг орендодавцю) формах. Сторони можуть передбачити в договорі оренди поєднання різних форм орендної плати. Орендна плата за земельні частки (паї) встановлюється, як правило, у грошовій формі. За добровільним рішенням власника земельної частки (паю) орендна плата за земельні частки (паї) може встановлюватися у натуральній формі. Внесення орендної плати оформлюється письмово, за винятком перерахування коштів через фінансові установи.

Відповідно до частини першої статті 32 Закону України «Про оренду землі» у редакції, чинній на момент укладання договору, на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, а також на підставах, визначених ЗК України та іншими законами України.

Відповідно до пункту «д» частини першої статті 141 ЗК України підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати.

Аналіз вище вказаних норм права дає підстави для висновку, що підставою для розірвання договору оренди землі є саме систематична несплата орендної плати. Зазначені положення закону вимагають систематичної (два та більше випадки) несплати орендної плати, передбаченої договором, як підстави для розірвання договору оренди.

Суд встановив, що позивачка ОСОБА_1 , є власником земельної ділянки площею 10,6798 га, кадастровий № :02:009:0003, що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЗП № 073293 від 09.07.2004 р., з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

25.03.2005 р. позивачка за нотаріально завіреною довіреністю уповноважила ОСОБА_3 та ОСОБА_4 розпоряджатися (здати в оренду, отримувати натуроплату, обміняти, продати за ціну та на умовах на свій розсуд) земельною ділянкою розміром 10,6798 га, що знаходяться на території Білоріцької сільської ради Веселівського району Запорізької області, належною їй на праві власності на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЗП № 073293, виданого Веселівською районною державною адміністрацією Запорізької області 09.07.2004 р. на підставі її розпорядження від 11.02.2003 р. № 39.

Довіреність була видана терміном на десять років з правом передоручення та дійсна до 23.03.2015 р.

Для цього згідно довіреності позивачка надала ОСОБА_3 та ОСОБА_4 право представляти її інтереси з усіма необхідними повноваженнями у відповідних установах, організаціях, підприємствах, незалежно від форм власності та підпорядкування, а також уповноважених органах, органах місцевого самоврядування тощо, подавати від її імені необхідні у кожному конкретному випадку документи, включаючи заяви, одержувати документи, підписувати цивільно-правові документи, в тому числі договори відчуження, одержувати належні їй за результатами укладених правочинів грошові суми, а також вчиняти всі інші юридично значимі дії, пов`язані з виконанням цієї довіреності.

02.10.2014 р. на підставі даної довіреності, уповноважена особа ОСОБА_3 з відповідачем ОСОБА_2 уклали договір оренди землі з кадастровим номером :02:009:0003 загальною площею 10,6798 га строком на 50 років, з орендною платою в грошовій формі готівкою в розмірі 3% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що складає 8 089,50 грн. в рік, яка відповідно до п. 11 Договору повинна бути внесена до 31.12. кожного року або може бути виплачена одноразово у повному обсязі, за весь термін дії договору оренди.

Договір зареєстровано реєстраційною службою Веселівського районного управління юстиції Запорізької області, про що у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права 04.03.2015 р. вчинено відповідний запис за №9004125.

Будь-яких змін до Договору оренди земельної ділянки сторонами не вносилося та Додаткові угоди не укладалися.

У пункті 9 спірного договору сторони погодили, що орендна плата вноситься орендарем у формі та у розмірі у грошовій формі 3,00 % від суми нормативної грошової оцінки, що складає 8 089,50 грн.

У пункті 10 спірного договору сторони погодили, що обчислення розміру орендної плати за земельні ділянки приватної власності здійснюється з урахуванням індексації.

Відповідач взяв на себе такі зобов`язання за договором, а договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Належних та допустимих доказів того, що ОСОБА_2 здійснювала дії щодо належного виконання спірного договору оренди у вказаній частині орендної плати в грошовій формі готівкою в розмірі 3% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки за 2016-2019 роки , що складає 8 089,50 грн. в рік, яка відповідно до п. 11 Договору повинна бути внесена до 31.12. кожного року або може бути виплачена одноразово у повному обсязі, за весь термін дії договору оренди, відповідачка суду не надала, що є його процесуальним обов`язком згідно зі статтями 12, 81 ЦПК України.

Суд приймає до уваги надані відповідачем суду письмові розписки від 12.03.2015 р. про отримання уповноваженою особою позивача орендної плати за 2016-2019 роки ( а.с.71-75), проте дані докази, на думку суду є доказами у першу чергу, що підтверджують саме систематичну несплату орендної плати, ніж її своєчасну сплату, так як дані розписки,по-перше, датовані 12.03.2015р., а по-друге, аж ніяк не узгоджуються зі строками виплати орендної плати, визначеними сторонами у п.11 Договору оренди землі від 02.10.2014 р., відповідно до якого орендна палата повинна бути внесена до 31.12. кожного року або виплачена одноразово у повному обсязі, за весь термін дії договору оренди.

Крім того, про неналежність та недопустимість як доказів, даних письмових розписок від 12.03.2015 р., свідчать також і надані суду представником позивача адвокатом Бакуменко С.А., документи, а саме:

- письмові заперечення представника відповідача ОСОБА_5 у цивільній справі № 313/558/17 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 від 29.05.2017 р.;

- доповнення до письмових заперечень представника ОСОБА_6 від 30.06.2017 р.;

- відзив ОСОБА_3 на апеляційну скаргу ОСОБА_1 від 05.04.2018 р. по цивільній справі № 313/558/17.

У зазначених документах відображена правова позиція ОСОБА_3 у цивільній справі № 313/558/17 станом на 29.05.2017 р. (дата подання письмових заперечень) та подання відзиву на апеляційну скаргу, тобто 05.04.2018 р. заперечувались факти отримання будь-яких коштів в якості орендної плати за землю існування яких-небудь розрахункових документів з ОСОБА_2 з приводу отримання орендної плати за землю наперед.

Тобто ОСОБА_3 , спростовує факт існування письмових розписок від 12.03.2015 р., що в черговий раз свідчить про те, що дані розписки є неналежними та недопустимими доказами.

Також під час судового розгляду справи була вивчена Постанова Верховного Суду від 01.07.2020 р. у справі № 313/558/17, якою з ОСОБА_3 касаційною інстанцією на користь ОСОБА_1 стягнено орендну плату за 2015 рік у розмірі 8 089,50 грн., за договором оренди землі від 02.10.2014 р., який у 2015 році, згідно нотаріально завіреної довіреності від 25.03.2005 р. виданої терміном на десять років з правом передоручення та дійсною до 23.03.2015 р., повинен діяти в інтересах позивачки, а не навпаки.

У постанові Касаційного цивільного суду Верховного Суду від 06.03.2019 р.по справі № 183/262/17 викладено висновок про застосування норми права згідно якого «систематична сплата орендної плати не у повному обсязі, визначеному договором, тобто як невиконання, так і неналежне виконання умов договору, є підставою для розірвання такого договору, оскільки згідно зі статтею 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.»

У пункті 10.1. постанови Великої Палати Верховного Суду від 27.11. 2018 р. у справі № 912/1385/17 (провадження № 12-201гс18) зазначено, що при вирішенні судом питання щодо розірвання договору оренди землі за обставин систематичного невнесення орендної плати, застосуванню також підлягають положення частини другої статті 651 ЦК України.

У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 06.03.2019 р. у справі № 183/262/17 (провадження№ 61-41932сво18) вказано, що «зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. У пункті «д» частини першої статті 141 ЗК України визначено, що підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати. Підставою для розірвання договору оренди землі є систематична несплата орендної плати (два та більше випадки). При цьому, систематична сплата орендної плати не у повному обсязі, визначеному договором, тобто як невиконання, так і неналежне виконання умов договору, є підставою для розірвання такого договору, оскільки згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться».

Відповідно до ч. 6 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» № 1402-V111 від 02.06.2016 р. висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа «Серявін та інші проти України», (CASE OF SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE), рішення від 10 лютого 2010 року).

Питання із судовими витратами вирішити відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України.

Керуючись ст. ст.1-13, 81, 89, 141, 258-259, 263-265, 268 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.

Договір оренди землі б/н від 02 жовтня 2014 року на земельну ділянку площею 10,6798 га з кадастровим номером № :02:009:003, укладений ОСОБА_3 , уповноваженого від імені орендодавця ОСОБА_1 , та орендарем ОСОБА_2 - розірвати, державну реєстрацію - скасувати.

Стягнути з ОСОБА_2 (ід. № НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 (ід. № НОМЕР_1 ) заборгованість за договором оренди землі від 02.10.2014 р. за 2016 рік на суму 4 934,00 грн. (1 771,00 грн. - неустойки (пені) за прострочення внесення орендної плати; 728,00 грн. - 3% річних від простроченої суми орендної плати за землю; 2 435,00 грн. - інфляційні збитки за період з 31.12.2016 р. по 30.12.2019 р.).

Стягнути з ОСОБА_2 (ід. № НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 (ід. № НОМЕР_1 ) заборгованість за договором оренди землі від 02.10.2014 р. за 2017 рік на суму 2 836,00 грн. (1 181,00 грн. - неустойки (пені) за прострочення внесення орендної плати; 485,50 грн. - 3% річних від простроченої суми орендної плати за землю; 1 169,50 грн. - інфляційні збитки за період з 31.12.2017 р. по 30.12.2019 р.).

Стягнути з ОСОБА_2 (ід. № НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 (ід. № НОМЕР_1 ) заборгованість за договором оренди землі від 02.10.2014 р. за 2018 рік на суму 1 177,00 грн. (590,00 грн. - неустойки (пені) за прострочення внесення орендної плати; 242,50 грн. - 3% річних від простроченої суми орендної плати за землю; 344,50 грн. - інфляційні збитки за період з 31.12.2018 р. по 30.12.2019 р.).

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати на суму 1 537,00 грн., пов`язані зі сплатою судового збору при подачі позову до суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Повний текст рішення складено 31.08.2021 р.

Суддя

Веселівського районного суду

Запорізької області А.О.Нагорний

25.08.2021