РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2021 року

Рівненський міський суд Рівненської області в складі:
головуючого судді Харечка С.П.
при секретарі Гожа Г.В.
з участю: позивача ОСОБА_1
представника відповідача ОСОБА_2
розглянувши в судовому засіданні в м.Рівне цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання,
ВСТАНОВИВ:
17 вересня 2020 року ОСОБА_3 звернулась до Рівненського міського суду з позовом до ОСОБА_4 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання.
В обґрунтування позову вказує, що 08 травня 2002 року у неї та відповідача народився син, ОСОБА_5 . Зазначає, що рішенням Рівненського міського суду від 19.03.2007 р. в цивільній справі № 2-2557 з ОСОБА_4 було стягнуто на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 аліменти в розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку /доходів/ щомісячно, починаючи з 23 січня 2007 року і до настання повноліття дитини. На сьогоднішній день наші стосунки з Відповідачем фактично і юридично припинені. З моменту розірвання шлюбу вони проживають окремо, син залишився проживати зі нею Відповідач участі у виховані сина не приймає, матеріальну допомогу на його утримання не надає та не цікавиться його матеріальним становищем, однак отримує стабільний заробіток. Крім того, зазначає, що син, навчає на другому курсі в Національному Авіаційному Університеті на спеціальності «Інженерія програмного забезпечення» факультету ФКППІ, очної форми навчання. Термін навчання чотири роки, починаючи з 07.08.2019. Відповідно до зазначеного вище договору про надання освітніх послуг між Національним авіаційним університетом та законним представником студента ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , навчання здійснюється за рахунок коштів замовника. Загальна вартість навчання становить: 88000,00 гри. Вартість навчання за один навчальний семестр становить 11000,00 грн.. За один рік вартість навчання складає 22000,00грн. У зв`язку з цим звертається до суду з даним позовом.
В судовому засіданні позивача позовні вимоги підтримала та просила суд їх задовільнити з підстав викладених у позовній заяві.
Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги визнала частково, вказала, що відповідач погоджується сплачувати аліменти в розмірі 1/8 частини, оскільки в нього на утриманні є інша дитина.
Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши наявні в матеріалах справи докази вважає, що позов слід задовольнити частково з наступних підстав.
Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , серії НОМЕР_1 , виданого відділом реєстрації актів громадянського стану м.Рівне його батьками вказані сторони по справі.
Син сторін навчається у Національному Авіаційному Університеті на спеціальності «Інженерія програмного забезпечення» факультету ФКППІ, очної форми навчання. Термін навчання чотири роки, починаючи з 07.08.2019. Дані обставини підтверджуються відповідним договором про навчання 19-1/ОФ-913 від 07.08.2019.
Згідно із ст.141СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.
Статтею 199 СК України передбачений обовязок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.
Відповідно до частин першої та другої статті 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів, суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.
Відповідно до роз`яснень Постанови ПленумуВерховного СудуУкраїни від15травня 2006року №3 „Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексуУкраїни при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" викладених у п. 20, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.
Син сторін продовжує навчання на денній формі навчання, у зв`язку з чим не має можливості працювати та самостійно себе утримувати, тобто ОСОБА_5 потребує матеріальної допомоги.
За наведених обставин суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, в розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку.
Щодо позовної вимоги про стягнення додаткових витрат на дитину суд зазначає наступне.
З посиланням на норми ст. 185 СК України позивач вважає, що участь у додаткових витратах на дитину є обов`язком батьків незалежно від сплати аліментів і закон не передбачає можливості повного звільнення особи від участі в таких витратах, а обставини, що мають істотне значення, враховуються лише при визначенні судом розміру участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі виникнення спору. Оскільки позивачем фактично здійснено витрати, пов`язані з навчанням сина, такі витрати повинні покриватись, на її думку, як додаткові, оскільки викликані особливими обставинами, а саме навчання в університеті на платній основі.
Згідно із частиною першою статті 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).
Визначення таких особливих обставин відноситься до компетенції суду, і вони є індивідуальними у кожному конкретному випадку.
Вирішуючи питання щодо розміру коштів, які підлягають стягненню на додаткові витрати, суди повинні враховувати, в якій мірі кожен із батьків зобов`язаний брати участь у цих витратах з огляду на матеріальне та сімейне становище сторін та інші інтереси й обставини, що мають істотне значення. У випадку, коли матеріальне становище батьків не дозволяє забезпечити повну оплату додаткових витрат, вони можуть бути компенсовані лише частково.
За положеннями частини другої статті 185 СК України розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.
Аналіз указаних норм закону вказує на те, що в окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину, вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину.
Дане положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається зазначеною статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей чи то страждає на тяжку хворобу, тощо. Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Наявність таких обставин підлягає доведенню в судовому засіданні особою, яка пред`явила такий позов.
За приписами ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Позивачем не доведено існування особливих обставин, які зумовили б необхідність платного навчання дитини, не навів мотивів вибору освітнього закладу, що, зокрема, залежить від матеріальних можливостей та бажання батьків, а також погодження такого вибору з батьком дитини.
Навчання особи з метою здобуття професійної освіти не відноситься до тих особливих обставин, які передбачають можливість стягнення додаткових витрат з батьків на утримання дитини. Отже такі витрати не є додатковими витратами, які викликані особливими обставинами, у розумінні статті 185 СК України.
У витратах, понесених при звичайному способі життя, хоча вони і будуть додатковими, але не викликаними особливими обставинами, участь другого з батьків не є обов`язковою.
Такі висновки відповідають правовій позиції, що викладена у постановах Верховного Суду від 26 вересня 2018 року у справі № 569/6838/15-ц, від 26 серпня 2020 у цивільній справі № 336/1488/19.
Ураховуючи вказані обставини справи, суд приходить до висновку про необхідність відмови у задоволенні позову в цій частині позовних вимог.
Відповідно до ст.141 ЦПК України стягнути з відповідача судовий збір.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 12, 258, 259, 264, 265, 268 Цивільного процесуального кодексу України, суд
ВИРІШИВ:
Позовну заяву ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання задовольнити частково.
Стягнути із ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на період його навчання в розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку, щомісячно з моменту звернення з цим позовом до суду, а саме 17.09.2020 року і до часу закінчення навчання, за умов безперервності його навчання та в строк до досягнення ним 23 річного віку.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судовий збір у розмірі 840 грн. 80 коп.
В задоволені решти позовних вимог відмовити.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Рівненського апеляційного суду або через Рівненський міський суд Рівненської області протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги на рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Позивач ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .
Відповідач ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 .
Повний текст рішення виготовлено 23 квітня 2021 року.

Суддя Харечко С.П.