ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
Справа № 2-48/11
Провадження № 22-ц/4820/1355/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 серпня 2021 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд у складі колегії

суддів судової палати з розгляду цивільних справ

Костенка А.М. (суддя-доповідач), Грох Л.М., Спірідонової Т.В.,

секретар судового засідання Чебан О.М.

з участю представника ОСОБА_1

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 2-48/11за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , поданою його представником ОСОБА_2 , на ухвалу Старосинявського районного суду Хмельницької області від 06 липня 2021 року в складі судді Галиш І.Б. у цивільній справі за заявою ОСОБА_3 про поворот виконання рішення суду у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення майнової шкоди.

Заслухавши доповідача, пояснення представника учасника справи, перевіривши матеріали справи, ознайомившись з апеляційною скаргою, суд

в с т а н о в и в :

В березні 2021 року ОСОБА_3 звернувся до Старосинявського районного суду Хмельницької області із заявою про поворот виконання рішення суду у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення майнової шкоди та просив на підставі ст. 444 ЦПК України допустити поворот виконанні рішення суду та стягнути з ОСОБА_1 на його користь грошові кошти в сумі 15550 грн.

В обґрунтування заяви посилався на те, що рішенням Старосинявського районного суду від 24 лютого 2011 року по справі № 2-48/11, яке було залишено без змін, ухвалою Апеляційного суду Хмельницької області від 09 лютого 2017 року було частково задоволено позов ОСОБА_1 та стягнути із нього ОСОБА_3 матеріальну шкоду в сумі 63000 грн. На підставі даного рішення був виданий виконавчий лист, який пред`явлений до виконання до Старосинявського районного ВДВС і в подальшому ним був частково виконаний, а саме : у період 2011-2014 років сплачено кошти в сумі 15550 грн., що підтверджується відповідними квитанціями, з яких було перераховано кошти на користь ОСОБА_1 .

Однак, в подальшому 15 серпня 2018 року Верховний Суд задовольнив касаційну скаргу ОСОБА_3 та виніс постанову, якою скасував рішення Старосинявського районного суду від 24 лютого 2011 року та ухвалу апеляційної інстанції, а справу було передано на новий розгляд до суду першої інстанції. Рішенням Старосинявського районного суду від 04 квітня 2019 року у справі № 2-48/11, залишеним без змін постановою Хмельницького апеляційного суду від 08 серпня 2019 року, з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 стягнуто матеріальну шкоду в сумі 52380 грн. та 750 грн. судових витрат. Постановою Верховного Суду від 21 жовтня 2020 року за касаційною скаргою ОСОБА_3 рішення Старосинявського районного суду від 04 квітня 2019 року та постанова Хмельницького апеляційного суду від 08 серпня 2019 року скасовані, ухвалено нове судове рішення, яким відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про відшкодування майнової шкоди.

Заявник ОСОБА_3 в своїй заяві вказував, що питання про поворот виконання рішення не було вирішено Верховним Судом під час нового розгляду справи, а оскільки постановою Верховного Суду від 21 жовтня 2020 року за результатами перегляду справи № 2-48/11 відмовлено у задоволенні позову, тому відповідно відсутні підстави для стягнення коштів на користь ОСОБА_1 , а уже стягнуті кошти в ході виконання скасованих судових рішень повинні бути йому повернені, тому просив задовольнити заяву в повному обсязі, допустити поворот виконання рішення суду та стягнути з ОСОБА_1 на його користь сплачені ним кошти в сумі 15550 грн.

Ухвалою Старосинявського районного суду Хмельницької області від 06 липня 2021 року заяву ОСОБА_3 було задоволено частково. Допущено поворот виконання рішення Старосинявського районного суду у справі № 2-48/11 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення майнової шкоди. У порядку повороту виконання рішення суду стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 грошові кошти в сумі 13995 грн. В решті вимог заяви відмовлено.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, посилаючись на порушення норм процесуального права, невірне застосування норм матеріального права, просить скасувати ухвалу, постановити нову, якою відмовити в задоволенні заяви. Апелянт вказує, що при постановлення ухвали суд послався на висновки, викладені в рішенні Конституційного суду України від 02 листопада 2021 року у справі №13-рп/2011, де зокрема, вказано про неналежність і безпідставність стягненого майна (виконаних дій). Проте, у випадку цього спору мова йде про доведений факт наявності боргу, але заявником пропущено строк звернення до суду.

Перевіривши матеріали справи, заслухавши відповідача, його представника, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

У відповідності до ст. 375 Цивільного процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Так судом встановлено, що в грудні 2010 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення з останнього на його користь 63000 грн. у відшкодування, завданої майнової шкоди.

Рішенням Старосинявського районного суду від 24 лютого 2011 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Хмельницької області від 09 лютого 2017 року, позов задоволено частково та стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 63 000 грн. та судові витрати.

Постановою Верховного Суду від 15 серпня 2018 року частково задоволено касаційну скаргу ОСОБА_3 вказані судові рішення було скасовано, справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції.

Рішенням Старосинявського районного суду Хмельницької області від 04 квітня 2019 року, залишеним без змін постановою Хмельницького апеляційного суду від 08 серпня 2019 року, позов знову було задоволено частково та стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 52 380 грн та судові витрати.

Постановою Верховного Суду від 21 жовтня 2020 року задоволено касаційну скаргу ОСОБА_3 , рішення Старосинявського районного суду від 04 квітня 2019 року та постанову Хмельницького апеляційного суду від 08 серпня 2019 року скасовано, ухвалено нове рішення, яким відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення з останнього на його користь 63000 грн.

При цьому Верховний Суд вказав, що суд першої і апеляційної інстанцій дійшов обґрунтованого висновку про підставність позовних вимог, однак в задоволенні позову відмовив за пропуском строку звернення до суду, передбаченого ч. 3 ст. 233 КЗпП.

На виконання рішення Старосинявського районного суду від 24 лютого 2011 року за заявою стягувача було видано виконавчий лист №2-48/11 від 06.06.2011, який пред`явлено до примусового виконання до Старосинявського районного відділу ДВС 02.09.2011 року та державним виконавцем відкрито виконавче провадження № 28930164.

В межах даного виконавчого провадження ОСОБА_3 на виконання судового рішення було сплачено в загальній сумі 15050 грн., з яких стягнуто як борг стягувачу 13995 грн. та виконавчий збір в сумі 1555 грн.

Відповідно до ст.444 ЦПК України суд апеляційної чи касаційної інстанції, приймаючи постанову, вирішує питання про поворот виконання, якщо, скасувавши рішення (визнавши його нечинним), він: 1) закриває провадження у справі; 2) залишає позов без розгляду; 3) відмовляє в позові повністю; 4) задовольняє позовні вимоги в меншому розмірі.

Якщо рішення після його виконання скасовано і справу повернуто на новий розгляд, суд, ухвалюючи рішення, вирішує питання про поворот виконання, якщо під час нового розгляду справи він: 1) закриває провадження у справі; 2) залишає позов без розгляду; 3) відмовляє в позові повністю; 4) або задовольняє позовні вимоги в меншому розмірі.

Згідно з ч.5 ст. 444 ЦПК України питання про поворот виконання рішення суд вирішує за наявності відповідної заяви сторони.

У відповідності до ч.ч.9-10 ст.444 ЦПК України якщо питання про поворот виконання рішення не було вирішено судом відповідно до частин першої - третьої цієї статті, заява відповідача про поворот виконання рішення розглядається судом, який розглядав справу як суд першої інстанції. Заява про поворот виконання може бути подана протягом одного року з дня ухвалення відповідного рішення суду апеляційної чи касаційної інстанції або з дня ухвалення рішення при новому розгляді справи.

Конституційний суд України у своєму рішенні від 02.11.2011 року № 13-рп/2011 зазначив, що поворот виконання рішення це цивільна процесуальна гарантія захисту майнових прав особи, яка полягає у поверненні сторін виконавчого провадження в попереднє становище через скасування правової підстави для виконання рішення та повернення стягувачем відповідачу (боржнику) всього одержаного за скасованим (зміненим) рішенням. Інститут повороту виконання рішення спрямований на поновлення прав особи, порушених виконанням скасованого (зміненого) рішення, та є способом захисту цих прав у разі отримання стягувачем за виконаним та у подальшому скасованим (зміненим) судовим рішенням неналежного, безпідставно стягненого майна, оскільки правова підстава для набуття майна відпала.

Таким чином слід дійти висновку, що поворот виконання рішення це цивільна процесуальна гарантія захисту майнових прав особи, яка полягає у поверненні сторін виконавчого провадження в попереднє становище через скасування правової підстави для виконання рішення та повернення стягувачем відповідачу (боржнику) всього одержаного за скасованим (зміненим) рішенням.

За таких обставин колегія суддів вважає, що, оскільки рішення, яким з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 стягнуто грошові кошти і на підставі якого в порядку примусового виконання з ОСОБА_3 стягнуто 13995 грн., скасовано та в подальшому 21 жовтня 2021 року судом касаційної інстанції це судове рішення скасовано та прийняте нове про відмову у задоволенні позову і судом касаційної інстанції під час скасування рішень судів першої та апеляційної інстанції не вирішено питання про поворот виконання рішення суду, суд першої інстанції прийняв законне і обґрунтоване рішення про часткове задоволення заяви ОСОБА_3 про поворот виконання рішення суду.

Доводи апеляційної скарги з посиланням рішення Конституційного суду України від 02.11.2011 року № 13-рп/2011 та аналіз норм ст. 444 ЦПК України що, оскільки в позові було відмовлено за пропуском строку звернення до суду, позов був обґрунтованим та підставним, а поворот виконання рішення допускається лише у випадку відмовив в позовів через безпідставність позовних вимог слід відхилити.

В ст. 444 ЦПК України передбачено вирішення питання про поворот виконання рішення у випадку скасування судом апеляційної чи касаційної інстанції рішення суду першої інстанції з ухваленням нового судового рішення про відмову в позові повністю.

При цьому в даній нормі не визначено підстави відмови в позові: за безпідставністю чи за пропуском строку звернення до суду.

Тобто слід дійти висновку, що при будь-якій підставі відмови в позові сторона може ставити питання про поворот виконання рішення суду і чинне процесуальне законодавство не містить відповідних виключень з цього правила.

Також в своєму рішення від 02.11.2011 року № 13-рп/2011 Конституційний суд України розглянув питання щодо можливості оскарження ухвали суду як щодо повороту виконання судового рішення, так і про відмову в задоволенні заяви щодо повороту виконання судового рішення, а не розглядав питання підстав повороту виконання рішення суду, яке не було предметом розгляду Конституційного Суду, а тому посилання апелянта на мотивувальну частину рішення не можуть бути взяті до уваги.

Також суд відхиляє і посилання апелянта на норми ч. 1 ст. 267 Цивільного кодексу України. Дані норми стосуються виконання зобов`язань в добровільному порядку після спливу строку позовної давності і застосовуються при вирішенні спору в судовому порядку після їх сплати. В даній цивільній справі з відповідача стягувались кошти в примусовому порядку на підставі рішення суду, яке в послідуючому було скасовано.

Ухвала суду постановлена з дотриманням норм процесуального та матеріального права та підстав для її скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст. ст. 374, 375, 381, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану його представником ОСОБА_2 , залишити без задоволення.

Ухвалу Старосинявського райо нного суду Хмельницької області від 06 липня 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 28 серпня 2021 року.

Судді А.М. Костенко

Л.М. Грох

Т.В. Спірідонова