Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"08" квітня 2021 р. Справа № 608/268/21
Номер провадження2/608/230/2021
Чортківський районний суд Тернопільської області в складі:
головуючого судді Яковець Н. В.
з участю секретаря Олійник О.С.
представника позивача ОСОБА_1
представника відповідача ОСОБА_2
розглянувши в відкритому судовому засіданні в спрощеному позовному провадженні в місті Чорткові цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_3 про зміну способу стягнення аліментів,-
У лютому 2021 року позивач ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про зміну способу стягнення аліментів.
В позовній заяві позивач вказала, що вона перебувала у шлюбі з ОСОБА_3 , який розірвано згідно рішення Чортківського районного суду Тернопільської області від 06.08.2020 у справі № 608/1264/20. Відповідач є батьком двох неповнолітніх дочок ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які проживають з нею та знаходяться на її утриманні. Разом з тим, у відповідності з рішенням Чортківського райсуду Тернопільської області у справі № 608/2810/14-ц від 09.02.2015 з відповідача ОСОБА_3 визначено розмір стягнення аліментів в твердій грошовій сумі в розмірі 750 гривень щомісячно, починаючи з 10.12.2014 року і до досягнення дітьми повноліття. Однак, розмір аліментів, які стягуються за рішенням суду є недостатнім для забезпечення нормального життя неповнолітніх дітей, є меншим передбаченого законом мінімуму їх стягнення, що спонукало звернутися до суду з даним позовом про зміну способу стягнення аліментів.
В березні 2021 р. представник відповідача ОСОБА_3 адвокат Манорик Г.Г. подала суду відзив на позовну заяву, в якій вказала, що з позовом відповідач визнає частково. При винесенні рішенні просить взяти до уваги вимоги статей 182 та 192 Сімейного кодексу України, а саме матеріальний стан платника аліментів; відсутність у нього стабільного доходу; наявність у платника аліментів інших дітей та непрацездатної дружини, яка знаходиться у відпустці по догляду за дитиною, є багатодітною матір`ю та інвалідом з дитинства третьої групи; відсутність самостійного житла (зареєстрований в будинку, який належить на праві власності його матері, а проживає без реєстрації в будинку, який належить цивільній дружині); недоведеність стягувачем аліментів про обставини на які вона посилається, як на підставу своїх вимог. Тому, позовні вимоги просив задовольнити частково, змінивши спосіб стягнення аліментів на утримання дочок на 1/4 частку від доходу відповідача, але не менше як 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з часу набрання рішенням законної сили і до досягнення дітьми повноліття.
В судовому засіданні представник позивачки адвокат Волинець С.А. позовні вимоги довірительки підтримує, просить задовольнити з мотивів, наведених в позовній заяві.
Представник відповідача адвокат Манорик Г.Г. позовні вимоги визнає частково, не заперечує щодо стягнення з ОСОБА_3 аліменти в розмірі ј частини від доходу, але не менше як 50 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку щомісячно.
Суд, вислухавши представників сторін та дослідивши письмові докази, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних мотивів.
Судом встановлено, що сторони у справі перебували у шлюбі, який розірвано згідно рішення Чортківського районного суду Тернопільської області від 06.08.2020 у справі № 608/1264/20 (набрало законної сили 09.10.2020).
Від цього шлюбу у позивача і відповідача є двоє неповнолітніх дітей, що стверджується актовими записами про їх народження за №239 від 18.10.2005, за № 122 від 24.05.2011, а саме: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , де батьками записано: батько ОСОБА_3 , мати - ОСОБА_3 .
09 лютого 2015 було ухвалено рішення Чортківського районного суду Тернопільської області, яким з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_3 стягувати аліменти на утримання дочок ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліменти в твердій грошовій сумі у розмірі 750 (сімсот п`ятдесят) гривень щомісячно, починаючи з 10.12.2014 року, і до досягнення дітьми повноліття.
В складі сім`ї позивача відбулися зміни, оскільки народилася третя дитини ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що вбачається з свідоцтва про народження серія НОМЕР_1 від 20.10.2020, батьком якої відповідач не являється.
Згідно довідки № 51 про отримання (неотримання) допомоги, виданої 28.01.2021 управлінням соціального захисту та охорони здоров`я Чортківської міської ради видана ОСОБА_3 про те, що вона перебуває на обліку в управлінні та їй відповідно до ЗУ «Про державну допомогу сім`ям з дітьми» з 01 вересня 2020 по 30 вересня 2023 р. призначено допомогу при народженні дитини.
З акту обстеження матеріально-побутових умов, складеним 28.01.2021, комісією органу місцевого самоврядування вбачається, що ОСОБА_3 проживає з дітьми в будинку по АДРЕСА_1 , який належить ОСОБА_9 .
Згідно довідки Чортківської районної філії Тернопільського обласного центру зайнятості № 29-03/2079 від 02.12.2020 випливає той факт, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 станом на 02.12.2020 на обліку в Чортківській районній філії не перебуває.
У відповідача ОСОБА_3 змінився сімейний стан, а саме
ІНФОРМАЦІЯ_5 у ОСОБА_3 та цивільної дружини ОСОБА_10
народилась дочка ОСОБА_11 , що підтверджується свідоцтвом
про народження дитини від 25.02.2021 року.
Згідно посвідчення виданого Пенсійним фондом України від 20.09.2017 р. вбачається, що цивільна дружина відповідача ОСОБА_10 є інвалідом третьої групи з дитинства довічно.
Згідно Акту про встановлення факту проживання від 15.03.2021 року ОСОБА_3 , без реєстрації по АДРЕСА_2 , складеного депутатом Чортківської міської ради, ОСОБА_12 , в присутності сусідів, встановлено, що ОСОБА_3 дійсно проживає по АДРЕСА_2 без реєстрації разом з цивільною дружиною, ОСОБА_10 , яка є інвалідом 3-ї групи з дитинства та неповнолітніми дітьми: ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_11 , яка є спільною дитиною сім`ї.
Згідно відомостей з трудової книжки серії НОМЕР_2 від 12.06.2000 року, наказом №11-к від 01.04.2019р., ОСОБА_3 звільнений з роботи ПМК-258 ТОВ «Тернопільбуд», де працював на посаді муляра по трудовому договору з 04.10.2016 року, за згодою сторін згідно ст.36 п.1 КЗпП України.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.
У відповідності до ч. 2 ст. 51 Конституції України та статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Приписами ст. 141 Сімейного кодексу України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дітей і проживання батьків окремо від них не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дітей.
Відповідно до ст. 5 Протоколу №7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (зі змінами, внесеними Протоколом № 11) кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користуються рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебуванні в шлюбі та у випадку його розірвання.
Статтею 150 СК України визначені обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини, а саме: батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.
Виходячи з вищенаведеного, сторони мають рівні права та обов`язки по утриманні та матеріальному забезпеченні дітей, а отже не тільки позивач, але й відповідач зобов`язаний утримувати своїх малолітніх (неповнолітніх) дітей.
Відповідно до ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання та розвиток дитини, а отже і витрати на потреби дитини також мають бути однаковими.
За змістом ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Згідно ч. 3 ст. 181 вищезазначеного Кодексу за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.
Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Частина 2 цієї статті вказує, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Згідно з п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.
Враховуючи зміст ст.ст. 181, 192 Сімейного кодексу України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України). Стаття 192 Сімейного кодексу України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 Сімейного кодексу України, не може обмежуватися разовим її здійсненням.
З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 Сімейного кодексу України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки).
Згідно ст.7 Закону України «Про державний бюджет на 2021 рік» установлено, що прожитковий мінімум на дитину віком від 6 до 18 років становить: з 1 січня 2021 р. - 2395 грн; з 1 липня 2021 р. - 2510 грн, з 1 грудня 2021 р. - 2618 р. грн.
Отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки ст. 192 Сімейного кодексу України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).
Суд вважає, що з урахуванням фактичних обставин справи та виходячи з закріплених ч. 9 ст. 9 Сімейного кодексу України принципів справедливості, добросовісності та розумності, відповідності моральним засадам суспільства, враховуючи матеріальне становище одержувача та платника аліментів, розмір стягуваних аліментів підлягає зміні із твердої грошової суми в розмірі 750 грн. на 1/3 частини заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно і до досягнення дитиною повноліття.
При цьому відповідно до положень ст. 182 Сімейного кодексу України судом враховується матеріальне становище дитини та платника аліментів.
Відповідно до п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» у разі задоволення судом вимоги про зміну розміру аліментів новий розмір аліментів сплачується з дня набрання рішенням законної сили.
Відповідно до вимог ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України з відповідача на рахунок спеціального фонду Державного бюджету України 908 гривень судового збору.
Керуючись ст.ст. 180, 182-184, 192 Сімейного Кодексу України, ст.ст. 5, 13, 76, 81, 141, 258, 259, 263, 265, 268, 279, 280-282 ЦПК України, суд, -
Стягувати з ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 , жителя АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_7 , жительки АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 ) аліменти на утримання дочок ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_8 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , у розмірі 1/3 всіх видів доходу відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 8 лютого 2021 року до досягнення дітьми повноліття.
Стягнути з ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 , жителя АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_3 ) - 908 гривень судового збору.
В решті позову відмовити.
Рішення може бути оскаржено шляхом подачі протягом тридцяти днів з дня його проголошення апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Повне судове рішення складено 18 квітня 2021 року.

Суддя:/підпис/ Копія вірна

Рішення набрало законної сили «___» _____________ 2021 року.

Оригінал рішення знаходиться в матеріалах справи № 608/268/21, яка зберігається в Чортківському районному суді Тернопільської області.

Суддя: Н. В. Яковець