Справа №442/4256/21
Провадження №2/442/1010/2021
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 серпня 2021 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді Хомика А.П.

з участю секретаря судового засідання - Лужецької С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дрогобичі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «АІА ФІНАНС ГРУП», за участю третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору: приватного нотаріуса Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіної Яни Вікторівни, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, -

ВСТАНОВИВ :

Представник позивача Тунський Андрій Романович звернувся до суду з позовом до відповідача в якому просить визнати виконавчий напис № 33081, що виданий 18 березня 2021 року приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Яною Вікторівною про стягнення з позивача на користь відповідача заборгованості в розмірі 29900,00 грн. таким, що не підлягає виконанню.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 18.03.2021 року приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Яною Вікторівною винесено виконавчий напис за реєстровим номером 33081 щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «АІА ФІНАНС ГРУП» заборгованості в розмірі 29900,00 грн.

24.05.2021 року приватним виконавцем було відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого напису № 33081, який виданий 18.03.2021.

Відповідного виконавчого напису позивач не отримував, будь-яких фінансових зобов`язань перед відповідачем у позивача не має. Позивач зазначає, що ніколи не отримував жодних вимог від відповідача та договору з відповідачем не підписував. Крім того, про існування виконавчого напису позивач дізнався в порядку ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження.

30.06.2021 року представник відповідача подав відзив на позовну заяву, в якому просить у задоволенні позовних вимог позивача відмовити повністю. В обґрунтування відзиву на позов відповідач вказує, що Договір між сторонами укладено в електронній формі на умовах Пропозиції (Оферти) укладення договору про надання кредиту, що опублікована на веб-сайті credit365.ua, підписана кваліфікованим електронним підписом відповідача 20.03.2018 р. та акцептована позивачем 23.07.2018 р., шляхом підписання електронним підписом позивача Заявки (Акцепту) № 1739250 на обраних позивачем умовах. Вказує, що згідно умов кредитування вказаних в Заявці, строк кредиту - 30 днів, сума кредиту - 8000 грн., сума процентів - 2532 грн., всього до сплати - 10532 грн. Відповідачем у вказаний термін кредит не повернуто, проценти не сплачено. Зазначає, що вимогу з відомостями про наявну заборгованість позивачу надіслано належним чином, та в діях відповідача та/або нотаріуса відсутні порушення, внаслідок яких виконавчий напис, що є предметом спору, можна визнати таким, що не підлягає дійсності.

15.07.2021 представник позивача подав відповідь на відзив, в якому просить суд позовні вимоги задоволити у повному обсязі. В обґрунтування відзиву вказує на те, що представлені відповідачем розрахунки є взаємно суперечливі, оскільки відповідно до виписки з особового рахунку за Кредитним договором № 1739250, що долучена відповідачем до матеріалів справи станом на 03.03.2021 року заборгованість перед відповідачем начебто складає 29 900 грн., тоді як у Довідці-Розрахунку про наявність непогашеної заборгованості станом на 03.03.2021 року зазначено, що розмір заборгованості становить 117 212 грн. Крім того, укладення договору в електронній формі підтверджує відсутність нотаріального посвідчення договору, а тому і відсутність правових підстав для видачі виконавчого напису.

Представник позивача - адвокат Тунський А.Р. подав заяву про вжиття заходів забезпечення позову, в якій просить зупинити стягнення за виконавчим написом, виданим 18 березня 2021 року приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Яною Вікторівною № 33081. Ухвалою Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 07 червня 2021 року дану заяву задоволено.

Представник позивача подав заяву, в якій просить провести розгляд справи за відсутності позивача та його представника. Позовні вимоги підтримують в повному обсязі. Також подав клопотання про долучення доказів понесення судових витрат.

Відповідач в судове засідання не з`явився, причин своєї неявки не повідомляв, однак належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи за останньою відомою судові адресою.

Неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею (ч.1 ст. 223 ЦПК України).

У відповідності до положень ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов слід задоволити з огляду на таке.

Судом встановлено, що 18.03.2021 року приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Яною Вікторівною винесено виконавчий напис за реєстровим номером 33081 щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «АІА ФІНАНС ГРУП» заборгованості в розмірі 29900,00 грн.

Згідно Виписки з особового рахунку за Кредитним договором №1739250 сума заборгованості позивача перед відповідачем станом на 03.03.2021 складає 29 900 грн.

Згідно Довідки-Розрахунку заборгованість позивача перед відповідачем становить 117 212 грн.

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ч.1ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно дост.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Згідно ізст.18 Цивільного кодексу України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст.ст.87-88 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість.

Нотаріус вчиняє виконавчий напис, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.

Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти1,3 Глави 16розділу II Порядку).

Захист прав боржника в процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається в спосіб, передбачений у пп.2.3 п.2 гл.16 розд. ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій.

Так, п.п.3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу II Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій.

Згідно правовій позиції Верховного суду України, викладеної в Постанові від 5 липня 2017 року у справі за М 6-887цс17: з урахуванням приписів статей 15,16,18 ЦК України, статей 50,87,88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису.

Тому, суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87,88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Такого ж висновку щодо застосування вказаних норм матеріального права в аналогічних правовідносинах дійшла Велика Палата ВС у постанові від 29.03.2019 у цивільній справі №137/1666/16-ц.

Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів

Згідно п. 3.1. глави 16 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012№ 296/5 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 р. за № 282/20595 нотаріус вчиняє виконавчі написи за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років.

Судом встановлено, що у виконавчому написі нотаріуса від 18.03.2021 р. вбачається, що заборгованість визначено в розмірі 29900,00 грн., з яких: прострочена заборгованість за сумою кредиту - 8000,00 грн.; прострочена заборгованість по несплачених відсотках за користування кредитом - 21900,00 грн.

Позивач оспорює вказану суму заборгованості та вказує на те, що між ним та відповідачем відсутній будь-який договір, тому третя особа не мала жодних правових підстав для винесення оскаржувального виконавчого напису. Крім цього, нотаріусом не досліджено дотримання вимог щодо безспірності боргу.

Разом із тим, суд не може залишити поза увагою те, що Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року (справа №826/20084/14) визнано незаконною та не чинною з моменту прийняття Постанову Кабінету Міністрів України №662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» у частині доповнення переліку після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту, відповідно до якого для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості».

Крім того, згідно з позицією, яка викладена Великою палатою Верховного Суду у справі №826/20084 від 20.06.2018 року, вчинення нотаріусом виконавчого напису за відсутності надання йому особою, яка звертається із відповідною заявою про вчинення виконавчого напису, необхідних оригіналів нотаріальних договорів чи їх дублікатів має наслідком визнання такого виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Відтак, оскільки нотаріусом не перевірено безспірність вимог стягувача, не перевірено наявність доказів належного направлення та отримання позивачем (боржником) письмової вимоги про усунення порушень, що призвело до порушення процедури вчинення напису, у зв`язку з чим, спірний виконавчий напис повинен слід визнати таким, що не підлягає виконанню.

На підставі положень статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви в сумі 908 грн. та 3000 грн. на професійну правничу допомогу.

Керуючись ст. ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат», ст. ст. 12, 81, 141, 247, 259, 263-265, 268, 282, 280 ЦПК України, суд,-

ухвалив :

Позов задоволити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис від 18.03.2021 року №33081, вчинений приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Яною Вікторівною щодо стягнення з ОСОБА_1 заборгованості в розмірі 29900,00 грн.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «АІА ФІНАНС ГРУП» в користь ОСОБА_1 908 грн. сплаченого судового збору та 3000 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано до Львівського апеляційного суду через Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 11.08.2021.

Суддя Хомик А.П.