Справа № 295/4277/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" березня 2021 р. м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира у складі:

головуючого судді Адамовича О.Й.,

за участю секретаря судового засідання Світко Т.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК» «Укрфінанс груп», ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості та зустрічним позовом ОСОБА_3 до Товариство з обмеженою відповідальністю «ФК» «Укрфінанс груп», ОСОБА_1 , третя особа ОСОБА_2 про визнання поруки припиненою, -

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2017 року Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» звернулося до Богунського районного суду м. Житомира з позовом, в якому просить стягнути з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю ОТП Факторинг Україна заборгованість за кредитними договорами № СNL-010/007/2007 від 14.02.2007 року та № СL-010/080/2008 від 17.06.2008 року у загальному розмірі 32036,40 дол. США, що еквівалентно 864 217,42 грн. по курсу НБУ станом на 31.03.2017 року.

В обґрунтування позову вказало, що 14 лютого 2007 р. між ОСОБА_2 та Закритим акціонерним товариством «ОТП Банк», правонаступником якого відповідно до Статуту є Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк», був укладений Кредитний договір № СNL-010/007/2007 про надання кредиту в сумі 38 000,00 дол. США строком до 14.02.2017 року. 14.02.2007 року в забезпечення виконань за кредитним договором № СNL-010/007/2007 був укладений договір поруки № SR-010/007/2007 згідно якого ОСОБА_3 поручилася за виконання умов кредитного договору за ОСОБА_2 17 червня 2008 року між ОСОБА_2 та Закритим акціонерним товариством «ОТП Банк» правонаступником якого відповідно до Статуту є Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк» був укладений Кредитний договір № СL-010/080/2008 про надання кредиту в сумі 24 724,63 дол. США строком до 17.06.2014 року. 17 червня 2008 року в забезпечення виконань за кредитним договором № СL-010/080/2008 був укладений договір поруки №SR-010/080/2008 згідно якого ОСОБА_3 поручилась за виконання вимог умов кредитного договору за ОСОБА_2 24 грудня 2010 року між Публічним акціонерним товариством «ОТП Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» було укладено договір купівлі-продажу кредитного портфелю та договір про відступлення права вимоги, посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар І.М. Згідно з вищевказаним договором Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк» відступила, а ТОВ «ОТП Факторинг Україна» прийняло право вимоги за кредитним договором № СNL-010/007/2007 від 14.02.2007 року та № СL-010/080/2008 від 17.06.2008 року. Відповідно до умов кредитного договору, позивач свої зобов`язання перед відповідачем виконав повністю, кредитні кошти були отримані відповідачем в сумі 38 000 дол. США та 24 724,63 долари США відповідно. В зв`язку з тим, що відповідачем не було дотримано умов кредитних договорів, позивачем здійснено вимогу дострокового виконання зобов`язань за договором в повному обсязі. На листи попередження та телефонні дзвінки відповідачі не відреагували, ніяких кроків до сплати кредитних коштів не зробили.

Станом на 23.03.2017 р. заборгованість за кредитним договором № СNL-010/007/2007 від 14.02.2007 складає 6 840,58 дол. США, що еквівалентно 184 532,17 грн. по курсу НБУ станом на 31.03.2017 року, а заборгованість за кредитним договором № СL-010/080/2008 від 17.06.2008 складає 25 195,82 дол. США, що еквівалентно 679 684,95 грн. по курсу НБУ станом на 31.03.2017 року.

Ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 21.04.2017 року було відкрито провадження у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості.

Ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 07.09.2017 року цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості передано на розгляд до Корольовського районного суду м. Житомира за підсудністю.

Ухвалою Корольовського районного суду м. Житомира (суддя Бондарчук В.В.) прийнято до свого провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості.

Рішенням Корольовського районного суду міста Житомира від 22 лютого 2018 року, позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено.

Ухвалою Корольовського районного суду м. Житомира від 08 січня 2019 року (суддя Галасюк Р.А.) скасовано заочне рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 22.02.2018 року по цивільній справі №296/4277/17 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості та призначено справу до розгляду в підготовчому засіданні на 28.03.2019р..

В подальшому, на підставі Розпорядження керівника апарату Корольовського районного суду м. Житомира №436 від 23.09.2019 року та відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, у зв`язку зі звільненням 01.08.2019 року судді ОСОБА_4 у відставку, справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості передано судді Адамовичу О.Й. для розгляду.

Ухвалою Корольовського районного суду м. Житомира від 04.10.2019 року цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості прийнято до провадження суддею Адамовичем О.Й. та призначено підготовче засідання.

25.10.2019 року до Корольовського районного суду м. Житомира подано зустрічну позовну заяву ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна», третя особа: ОСОБА_2 про визнання поруки припиненою (а.с. 231-237 т.1).

За змістом зустрічних позовних вимог позивач ОСОБА_3 просить визнати поруку ОСОБА_3 за договором поруки №SR-010/080/2008 від 17.06.2008 року укладеним між ЗАТ «ОТП Банк» і ОСОБА_3 , а також поруку ОСОБА_3 за договором поруки №SR-010/007/2007 від 14.02.2007 року укладеним між ЗАТ «ОТП Банк» і ОСОБА_3 припиненою.

В обґрунтування зустрічного позову ОСОБА_3 зазначає, що 14 лютого 2007 р. між ЗАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_2 був підписаний Кредитний договір №СNL-010/007/2007, згідно до умов якого ЗАТ «ОТП Банк» зобов`язався надати позичальнику кредит у розмірі 38 000,00 дол. США. 14.02.2007 року в забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором № СNL-010/007/2007 між ЗАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_3 був укладений договір поруки № SR-010/007/2007, згідно якого ОСОБА_3 поручилась перед кредитором за виконання зобов`язань позичальником. 18.07.2012 року ПАТ «ОТП Банк» письмовою заявою повідомило приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Ширяєву О.В. про повне виконання зобов`язання за кредитним договором № СNL-010/007/2007 від 14.02.2007 року і таким чином припинення договору іпотеки, посвідченого приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Ширяєвою О.В. за реєстровим №1071 від 14.02.2007 року, у зв`язку з чим ПАТ «ОТП Банк» подало заяву про зняття обтяження з об`єкта нерухомого майна. Отже, у зв`язку з повним виконанням позичальником зобов`язань за кредитним договором №СNL-010/007/2007 від 14.02.2007 порука ОСОБА_3 за кредитним договором припинена.

Крім того, в обґрунтування зустрічного позову ОСОБА_3 зазначила, що 17 червня 2008 р. між ЗАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_2 був підписаний Кредитний договір № СL-010/080/2008, згідно до умов якого ЗАТ «ОТП Банк» зобов`язалося надати позичальнику кредит у розмірі 24724 дол. США 63 центи. 17.06.2008 року в забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором № СL-010/080/2008 між ЗАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_3 був укладений договір поруки № SR-010/080/2008 згідно якого ОСОБА_3 поручилась перед кредитором за виконання зобов`язань позичальником. Разом з тим, 07.10.2009 року ЗАТ «ОТП Банк» надіслав ОСОБА_2 письмову досудову вимогу погасити заборгованість за кредитним договором № СL-010/080/2008 від 17.06.2008 року, змінивши таким чином строк виконання основного зобов`язання. Отже, строк виконання умов кредитного договору щодо повного повернення отриманих кредитних коштів та виконання інших зобов`язань настав 08.11.2009 року, тобто на слідуючий день після спливу тридцяти денного строку наданого для виконання вимог банку про дострокове виконання позичальником боргових зобов`язань. Таким чином, на підставі ч. 5 ст. 1050, ч. 4 ст. 559 ЦК України, трьох річний строк для пред`явлення позову до поручителя обчислюється з дня настання строку виконання основного зобов`язання, тобто перебіг трьох річного строку для пред`явлення кредитором позову до поручителя розпочався 07.11.2009 року та закінчився 07.11.2012 року. У вказаний проміжок часу банк позов до поручителя не пред`явив. Первісний позов позивач пред`явив до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до суду лише 19.04.2017 року, тобто з пропуском строку звернення до суду з позовом до поручителя, а тому порука є припиненою.

Ухвалою суду від 28.11.2019 року прийнято зустрічний позов ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна», третя особа ОСОБА_2 про визнання поруки припиненою до розгляду з первісним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості.

Ухвалою суду від 28.11.2019 року, на підставі поданої заяви залучено до участі у справі №295/4277/17 в якості позивача Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» (), як правонаступника Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» - за вимогами по кредитному договору № CL-010/080/2008 від 17.06.2008р.

Ухвалою суду від 18.06.2020 року, на підставі поданої заяви залучено до участі у справі №295/4277/17 в якості позивача ТОВ «ФК» «Укрфінанс груп» (), як правонаступника Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» - за вимогами по кредитному договору № CNL-010/007/2007 від 14.02.2007р.

Ухвалою суду від 18.06.2020 року, на підставі поданої заяви залучено до участі у справі №295/4277/17 в якості позивача ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), як правонаступника Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт капітал» - за вимогами по кредитному договору № CL-010/080/2008 від 17.06.2008р.

23.09.2020 року ОСОБА_1 подала до суду письмову заяву про відмову від позову та закриття провадження у справі. Просила прийняти відмову від її позову до ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором № CL-010/080/2008 від 17.06.2008р. та закрити провадження у справі в частині стягнення заборгованості за кредитним договором № CL-010/080/2008 від 17.06.2008р. (а.с.151 т. 2).

Згідно ч.2 ст. 55 ЦПК України усі дії, вчинені в цивільному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку він замінив.

Протокольною ухвалою суду від 24.09.2020р. було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

Розгляд справи по суті відбувався в судових засіданнях 18.11.2020р., 11.12.2020р. та 23.03.2021р.

Представником ТОВ «ФК «Укрфінанс Груп» Жабченко Т.М. подавалися до суду письмові клопотання про проведення судових засідань, зокрема 18.06.2020, 24.09.2020, 18.11.2020, 11.12.2020 та 23.03.2021 без участі представника, заявлені позовні вимоги підтримала в повному обсязі, щодо ухвалення заочного рішення не заперечила (а.с.189 т. 2).

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, про розгляд справи повідомлялася належно. В судовому засіданні 18.11.2020р. просила прийняти відмову від позову та закрити провадження у справі за її вимогами до відповідачів.

28.03.2019 року представником ОСОБА_2 ОСОБА_5 подано до суду заяву про застосування позовної давності. В обґрунтування заяви зазначає, що 14 лютого 2007 р. між ЗАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_2 був підписаний Кредитний договір № СNL-010/007/2007, згідно до умов якого ЗАТ «ОТП Банк» зобов`язався надати позичальнику кредит у розмірі 38 000,00 дол. США. 17 червня 2008 р. між ЗАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_2 був підписаний Кредитний договір № СL-010/080/2008, згідно до умов якого ЗАТ «ОТП Банк» зобов`язався надати позичальнику кредит у розмірі 24724 дол. США 63 центи. Дата остаточного повернення кредиту 17.06.2014 року. 07.10.2009 року ЗАТ «ОТП Банк» надіслав ОСОБА_2 письмову досудову вимогу погасити на підставі п. 1,9 кредитного договору № СL-010/080/2008 від 17.06.2008 року, з вимогою на протязі 30 календарних днів з дати отримання цієї вимоги, достроково виконати боргові зобов`язання за кредитним договором № СL-010/080/2008 від 17.06.2008 року в повному обсязі. Право вимоги первісного кредитора ЗАТ «ОТП Банк», а отже і право вимоги нового кредитора ТОВ «ОТП Факторинг Україна» до позичальника ОСОБА_2 виконати боргові зобов`язання за кредитним договором № СL-010/080/2008 від 17.06.2008 року виникло 08.11.2009 року, тобто на слідуючий день після спливу тридцяти денного строку зазначеного в письмовій досудовій вимозі ЗАТ «ОТП Банк» про дострокове виконання позичальником боргових зобов`язань за кредитним договором № СL-010/080/2008 від 17.06.2008 року, отже з дня виникнення права вимоги минуло більше трьох років. Оскільки право на звернення до суду із зазначеним позовом у первісного кредитора, а отже і у нового кредитора виникло 08.11.2009 року, тобто на слідуючий день після спливу тридцяти денного строку виконати вимогу банку про дострокове виконання позичальником боргових зобов`язань, то трирічний строк позовної давності закінчився 08.11.2012 року (а.с.172-181 т.1).

Відповідач ОСОБА_2 29.10.2019р. подав до суду письмові заперечення, у яких просить відмовити у задоволенні позовних вимог в частині стягнення з відповідача ОСОБА_2 та ОСОБА_3 заборгованості за кредитним договором №СNL-010/007/2007 від 14.02.2007 року за безпідставності. Вказав, що зобов`язання за вказаним кредитним договором виконані повністю. Зокрема 18.07.2012 року ПАТ «ОТП Банк» письмовою заявою просив приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Ширяєву О.В. зняти заборону з відчуження майна, а саме з квартири АДРЕСА_1 у зв`язку з повним виконанням зобов`язань за кредитним договором №СNL-010/007/2007 від 14.02.2007 року (а.с. 22-23 т.2).

В судовому засіданні 18.11.2020 р. відповідач ОСОБА_2 вказав, що повністю виконав свої зобов`язання за кредитним договором №СNL-010/007/2007 від 14.02.2007 року, зокрема в 2012 році було продано квартиру та проведено розрахунок з банком. Виникнення боргу в сумі 6840,58 дол. США йому не зрозуміло. Будь-яких вимог від банку про сплату боргу йому не надходило. Лише в 2017 році ТОВ «ОТП Факторинг Україна» звернулося з позовом про стягнення вказаної суми. Також не погодився з вимогами за договором № CL-010/080/2008 від 17.06.2008р., оскільки позивачем пропущено строк позовної давності.

В дане судове засідання відповідач ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_5 не з`явилися, про розгляд справи повідомлялися. 08.02.2021р. ОСОБА_2 подав до суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутність. У заяві просив відмовити ТОВ «ФК «Укрфінанс Груп» у задоволенні позовних вимог в частині стягнення з відповідача ОСОБА_2 та ОСОБА_3 заборгованості за кредитним договором № CNL-010/007/2007 від 14.02.2007р. укладеним між ЗАТ «ОТП Банк» і ОСОБА_2 за безпідставністю. В частині позовних вимог позивача ОСОБА_1 про стягнення з відповідача ОСОБА_2 та ОСОБА_3 заборгованості за кредитним договором № CL-010/080/2008 від 17.06.2008р. просив провадження в справі закрити у зв`язку з відмовою позивача ОСОБА_1 від позову у частині позовних вимог, що ґрунтуються на кредитному договорі № CL-010/080/2008 від 17.06.2008р. Зустрічну позовну вимогу ОСОБА_3 до ТОВ «ФК «Укрфінанс», ОСОБА_1 про визнання поруки припиненою задовольнити повністю (а.с.184-185 т. 2).

Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні 18.11.2020 р. вказала про погашення боргу за кредитним договором №СNL-010/007/2007 від 14.02.2007 року в 2012 році за рахунок коштів від проданої квартири. Також не погодилася з вимогами за договором № CL-010/080/2008 від 17.06.2008р., оскільки позивачем пропущено строк позовної давності.

В дане судове засідання відповідач ОСОБА_3 не з`явилася, про розгляд справи повідомлялася. 08.02.2021р. подала до суду письмову заяву про розгляд справи у її відсутність. У заяві просила повністю відмовити ТОВ «ФК «Укрфінанс Груп» у задоволенні позовних вимог Товариства в частині стягнення з відповідача ОСОБА_2 та ОСОБА_3 заборгованості за кредитним договором № CNL-010/007/2007 від 14.02.2007р. укладеним між ЗАТ «ОТП Банк» і ОСОБА_2 за безпідставністю. В частині позовних вимог позивача ОСОБА_1 про стягнення з відповідача ОСОБА_2 та ОСОБА_3 заборгованості за кредитним договором № CL-010/080/2008 від 17.06.2008р. провадження в справі закрити у зв`язку з відмовою позивача ОСОБА_1 від позову. Зустрічну позовну вимогу ОСОБА_3 до ТОВ «ФК «Укрфінанс», ОСОБА_1 про визнання поруки припиненою задовольнити повністю (а.с.182-183 т. 2).

Ухвалою суду від 23.03.2021 року провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором № CL-010/080/2008 від 17.06.2008р. закрито.

Дослідивши матеріли справи, оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до пунктів 3, 4 частини першої статті 3 Цивільного кодексу України загальними засадами цивільного законодавства є: свобода договору, свобода підприємницької діяльності, яка не заборонена законом.

Підстави виникнення цивільних прав та обов`язків визначені в статті 11 Цивільного кодексу України, зокрема з договорів та інших правочинів.

Судом встановлено, що 14.02.2007 року між Закритим акціонерним товариством „ОТП Банк", правонаступником якого є ПАТ „ОТП Банк", та ОСОБА_2 (позичальник за договором) укладено Кредитний договір № CNL-010/007/2007, згідно умов яких Банк зобов`язався надати відповідачу кредитні кошти в сумі 38000,00 доларів США на споживчі цілі, терміном до 14.02.2017 року, із сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 13,99 % річних, а позичальник зобов`язався прийняти, належним чином використовувати та повернути банку зазначені кошти в порядку та на умовах, визначених договором, зокрема шляхом сплати до 14 числа кожного календарного місяця суми в розмірі 589,84 доларів США на погашення кредиту (а.с.5-12 т.1).

Відповідно до п. 1.5.1 вищезазначеного Договору, повернення відповідної частини Кредиту здійснюється Позичальником щомісяця у розмірі платежу та не пізніше дати платежу, шляхом внесення готівки в касу Банку або безготівковим перерахуванням на поточний рахунок, якщо інше не передбачено цим Договором.

Згідно з п. 4.1. Кредитного Договору, за невиконання або неналежна виконання прийнятих на себе зобов`язань по цьому Договору Позичальник несе відповідальність у порядку і на умовах, визначених в цьому Договорі.

Пунктом 1.9 договору визначено право банку вимагати дострокового виконання боргових зобов`язань в цілому або або у визначеній банком частині у випадку не виконання позичальником та/або поручителем боргових зобов`язань.

В пункті 1.10.1. договору вказано, що для визначення суми і підстав виконання боргових зобов`язань або будь-якої їх частини остаточною підставою є бухгалтерські книги та рахунки банку. Виплата суми, яка вимагається банком, не призупиняється та не відкликається Позичальником на підставі виникнення спору щодо суми, яка підлягає до сплати, із зобов`язанням банку повернути надлишково перераховані кошти.

Згідно п.7.3. договору він дії до виконання сторонами взятих на себе зобов`язань по цьому Договору в повному обсязі.

В якості забезпечення виконання кредитних зобов`язань за Кредитним договором №CNL-010/007/2007 від 14.02.2007 року, укладеного між Закритим акціонерним товариством „ОТП Банк", правонаступником якого є ПАТ „ОТП Банк", та ОСОБА_2 , було укладено Договір поруки № SR- 010/007/2007 від 14.02.2007 року між Закритим акціонерним товариством „ОТП Банк" та ОСОБА_3 (поручитель).

Хоча сторонами не було надано копії Договору поруки № SR- 010/007/2007 від 14.02.2007 року, факт його укладання визнається сторонами та підтверджується копією Додаткового договору №2 від 14.08.2009р до Договору поруки № SR- 010/007/2007 від 14.02.2007 року (а.с 19).

Відповідно до Додаткового договору №2 від 14.08.2009р., сторони виклали п.2.2. Договору поруки в новій редакції, згідно якої розмір боргових зобов`язань за кредитним договором №CNL-010/007/2007 від 14.02.2007 року забезпечених порукою, становить 38000 Долар. США. В разі зміни розміру боргових зобов`язань після укладення цього договору, такі боргові зобов`язання забезпечуються в їх повному розмірі без укладення будь-яких додаткових договорів до цього договору (а.с. 19 т.1).

17.06.2008 року між Закритим акціонерним товариством „ОТП Банк", правонаступником якого є ПАТ „ОТП Банк", та ОСОБА_2 (Позичальник) укладено Кредитний договір № CL-010/080/2008, згідно умов яких Банк зобов`язався надати відповідачу кредитні кошти в сумі 24724,63 доларів США на купівлю автомобіля, терміном до 17.06.2014 року, із сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 14,49 % річних, а позичальник зобов`язався прийняти, належним чином використовувати в повернути банку зазначені кошти в порядку та на умовах, визначених договором (а.с.13-18 т.1).

Відповідно до п. 1.5.1 вищезазначеного Договору, повернення відповідної частини Кредиту здійснюється Позичальником щомісяця у розмірі та строки, визначені у графіку платежів, шляхом внесення готівки в касу Банку або безготівковим перерахуванням на поточний рахунок.

Згідно з п. 3.1. Кредитного Договору, за невиконання або неналежна виконання прийнятих на себе зобов`язань по цьому Договору Позичальник несе відповідальність у порядку і на умовах, визначених в цьому Договорі.

Пунктом 1.9 договору визначено право банку вимагати дострокового виконання боргових зобов`язань в цілому або або у визначеній банком частині у випадку не виконання позичальником та/або поручителем боргових зобов`язань. При цьому, зобов`язання позичальника щодо дострокового виконання боргових зобов`язань в цілому настає з дати відправлення Банком на адресу позичальника відповідної вимоги та повинно бути проведено позичальником протягом 30 календарних днів з дати одержання Позичальником відповідної вимоги.

Згідно п.6.3. договору він дії до виконання сторонами взятих на себе зобов`язань по цьому Договору в повному обсязі.

В якості забезпечення виконання кредитних зобов`язань за Кредитним договором № CNL-010/080/2008 від 17.06.2008 року, укладеного між Закритим акціонерним товариством „ОТП Банк", правонаступником якого є ПАТ „ОТП Банк", та ОСОБА_2 , було укладено Договір поруки № SR- 010/080/2008 від 17.06.2008 року, між Закритим акціонерним товариством „ОТП Банк" та ОСОБА_3 (Поручитель) (а.с. 20-21 т.1).

Відповідно до статті 1 умов договору поруки, Поручитель зобов`язується відповідати за повне та своєчасне виконання Боржником ( ОСОБА_2 ) його боргових зобов`язань перед Кредитором за Кредитним Договором, в повному обсязі таких зобов`язань. Поручитель та Боржник відповідають як солідарні боржники, що означає, що Кредитор може звернутись з вимогою про виконання Боргових Зобов`язань як до Боржника, так і до Поручителя, чи до обох одночасно.

Статею 2 договору поруки № SR- 010/080/2008 від 17.06.2008 року визначено, що порукою забезпечується повернення основної суми кредиту в розмірі 24724,63 Долар. США до 17.06.2014 року.

Стаття 3 договору поруки № SR- 010/080/2008 від 17.06.2008 року передбачає, що у випадку невиконання боржником боргових зобов`язань перед кредитором за кредитним договором, кредитор має право звернутися до Поручителя з вимогою про виконання Боргових зобов`зань в повному обсязі чи в частині.

Згідно статті 4 договору поруки він набирає чинності з дати його підписання сторонами і діє до повного виконання Боргових зобов`зань за кредитним договором.

Як вбачається з матеріалів справи, 24.12.2010 року між ПАТ «ОТП Банк» (Продавець) та ТОВ „ОТП Факторинг Україна"(Покупець) було укладено Договір купівлі-продажу кредитного портфелю, відповідно до умов якого, в порядку та на умовах, визначених Договором Продавець продає Покупцю права на Кредитний портфель (права вимоги до Боржників (їх Поручителів) щодо сплати загальної суми заборгованості Боржників перед Продавцем за кредитними договорами), який включає в себе зокрема Кредитні договори (перелік яких міститься у Додатку 1 до цього Договору), а Покупець приймає такий Кредитний портфель та зобов`язується сплатити на користь Продавця Винагороду. Крім того, на підставі вказаного договору до Покупця перейшло право, на умовах передбачених Договору комісії, вимагати від Продавця перерахування будь-яких та усіх коштів, отриманих ним від Боржників в результаті реалізації Заставленого майна. В свою чергу Продавець, на умовах передбачених Договору комісії, зобов`язався перерахувати Покупцю усі кошти, отримані від заставленого майна, а також будь-які інші платежі та кошти, отримані від Боржників / Поручителів за кредитними договорами (а.с. 30-43 т.1).

В підтвердження переходу права вимоги згідно Договору купівлі - продажу кредитного портфелю від 24 грудня 2010 року, ТОВ «ОТП Факторинг Україна» надало табличку (а.с. 43), яка під №284 та №285 містить відомості про кредитний договір № СNL-010/007/2007 від 14.02.2007 року та кредитний договір № СL-010/080/2008 від 17.06.2008 року. Однак такий документ не містить пояснень до сум та інших відомостей, які в ньому містяться. За своєю суттю він є витягом з Додатку 1 до договору купівлі - продажу кредитного портфелю.

У зв`язку з не виконанням ОСОБА_2 умов вказаних вище кредитних договорів ТОВ «ОТП Факторинг Україна» 30.03.2017р., згідно умов п.1.9 договорів, направило на адресу позичальника та його поручителя (відповідачів) досудові вимоги про дострокове погашення протягом 30 календарних днів з моменту отримання вимоги заборгованості в повному обсязі (а.с. 22-25 т.1).

Звертаючись 19.04.2017 року з позовом ТОВ «ОТП Факторинг Україна» вказало, що станом на 23.03.2017 року залишок заборгованості становить:

- за кредитним договором № СNL-010/007/2007 від 14.02.2007 року становить 6840,58 доларів США; сума відсотків - несплачені відсотки за користування Кредитом - 0.00 доларів США; сума пені за прострочення виконання зобов`язань - 672139,39грн. (а.с. 27).

- за кредитним договором № СL-010/080/2008 від 17.06.2008 року становить 22213,88 доларів США; сума відсотків - несплачені відсотки за користування Кредитом - 2981,94 доларів США; сума пені за прострочення виконання зобов`язань - 678269,06грн. (а.с. 26).

Таким чином, загальна сума боргу, яку просив стягнути первісний позивач за обома кредитними договорами, склала 32036,40 доларів США, що еквівалентно 864217,42грн. по курсу НБУ станом на 31.03.2017р.

Вбачається, що після звернення 19.04.2017 року з даною позовною заявою, позивач ТОВ «ОТП Факторинг Україна» уклало договір факторингу №2-09/18 від 17.09.2018р. (а.с.202-210 т. 1), з ТОВ «Вердикт Капiтал» (фактор за договором), згідно якого ТОВ «ОТП Факторинг Україна» (клієнт за договором), передає фактору право грошової вимоги, а фактор приймає право грошової вимоги, що належить клієнту, стає кредитором за кредитним договором та договором поруки.

Пунктами 1.3 та 1.4. договору факторингу, фактор одержує право вимагати від боржників належного виконання всіх зобов`язань за кредитними договорами та договорами забезпечення.

Згідно додатку №3 до договору факторингу №2-09/18 від 17.09.2018р. передано право вимоги, зокрема, до боржника ОСОБА_2 за кредитним договором № CL-010/080/2008 у валюті договору кредиту в сумі 80441 доларів США, а в гривневому еквіваленті 679685,25грн. (а.с. 208-210 т. 1).

В подальшому, згідно договору про відступлення права вимоги №24-1/12-19 від 24.12.2019р. (т.2 а.с.110-114), укладеного між ТОВ «Вердикт Капітал» (Сторона 1) та ОСОБА_1 (Сторона 2), Сторона 1 відступила (передала) Стороні 2 право вимоги, яке належить їй на підставі договору факторингу №2-09/18 від 17.09.2018 з усіма змінами і доповненнями до нього, за кредитним договором № CL-010/080/2008, який укладений між ПАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_2 , в обсязі, що визначається в цьому договорі, та Сторона 2 зобов`язалася перерахувати на користь Сторони 1 грошову суму в розмірі ціни договору на умовах цього договору та прийняти право грошової вимоги.

Згідно додатку №1 до договору №24-1/12-19 від 24.12.2019р (акту приймання-передачі прав вимоги) передано право вимоги, зокрема, до боржника ОСОБА_2 за кредитним договором CL-010/080/2008 від 17.06.2008 року, в т.ч. права, які забезпечують його виконання (т.2 а.с. 115).

Також вбачається, що під час провадження справи в суді позивач ТОВ «ОТП Факторинг Україна», згідно договору факторингу №06082019п від 06.08.2019р. (а.с.55-57 т. 2), укладеного між ТОВ «ФК» «Укрфінанс груп» (фактор за договором) та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» (клієнт за договором), передало (відступило) права вимоги, а фактор прийняв права вимоги, що належить клієнту.

Пунктом 1.3 договору факторингу, фактор одержує право вимагати від боржників належного виконання всіх зобов`язань за кредитними договорами.

Згідно додатку №3 до договору факторингу №06082019п від 06.08.2019р передано право вимоги, зокрема, до боржника ОСОБА_2 за кредитним договором CNL-010/007/2007 в загальній сумі боргу за кредитним договором в розмірі 184532грн., при цьому вказується валюта кредитного договору в гривні. Також передане право вимоги за Договором поруки № SR- 010/007/2007 від 14.02.2007 року між Закритим акціонерним товариством „ОТП Банк" та ОСОБА_3 (а.с. 58 т. 2).

Згідно зі статтею 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Відповідно до ч.1 статі 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми.

У відповідності до частин першої та третьої статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

До відносин за кредитним договором застосовуються положення про позику, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишалася, та сплати процентів, належних за договором.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору, актів цивільного законодавства.

Згідно зі ст.ст. 610, 611 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов`язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Відповідно до ст.ст. 12 ч. 3, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

У разі пред`явлення позову про стягнення боргу позивач повинен підтвердити своє право вимагати від відповідача виконання боргового зобов`язання. Для цього, з метою правильного застосування ст. 1046, 1047 ЦК України суд повинен встановити наявність між позивачем і відповідачем правовідносин за договором позики, виходячи з дійсного змісту та достовірності документа, на підставі якого доказується факт укладення договору позики і його умов.

Така правова позиція міститься в постанові Великої Палати Верховного Суду від 08.07.2019 у справі № 524/4946/16-ц.

Таким чином, позивач як сторона по справі, зобов`язаний довести ті обставини на які він посилається як на правову підставу своїх вимог, зокрема щодо виникнення договірних правовідносин між сторонами на підставі договору позики та невиконання відповідачем взятих на себе за договором грошових зобов`язань, суму боргу подавши суду належні і допустимі докази, оскільки обов`язок подання доказів покладається на сторони.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Як вказувалося вище, між сторонами було укладено Кредитний договір № CNL-010/007/2007, згідно умов якого Банк зобов`язався надати відповідачу кредитні кошти в сумі 38000,00 доларів США на споживчі цілі, терміном до 14.02.2017 року, із сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 13,99 % річних, зі щомісячною сплатою кредитних коштів та процентів в розмірі 589,84 доларів США на погашення кредиту.

В підтвердження позовних вимог в розмірі 6840,58 доларів США за Кредитним договором № CNL-010/007/2007 позивачем були надані його копія, а також розрахунок заборгованості (а.с. 27 т.1).

Разом з тим суд не вважає, що інформація про суму боргу станом на 23.03.2017р. є розрахунком позовних вимог, оскільки містить лише відомості про залишок заборгованості за кредитом в розмірі 6840,58 доларів США та не містить відомостей про формування такої суми (загальну суму боргу, сплачені суми на погашення боргу, їх розмір, дата сплати тощо), згідно чого можливо було б встановити обгрунтованість розрахунку та заявленої до стягнення суми.

Суд звертає увагу, що згідно пункту 1.10.1. кредитного договору №CNL-010/007/2007 для визначення суми і підстав виконання боргових зобов`язань або будь-якої їх частини остаточною підставою є бухгалтерські книги та рахунки банку.

Однак позивачем при зверненні з позовом будь-яких виписок по банківському рахунку або інших первинних документів щодо формування боргу за Кредитним договором №CNL-010/007/2007 не надав.

Слід зазначити, що відповідачі заперечили наявність боргу пославшись на продаж квартири в рахунок погашення боргу, а також на лист ПАТ «ОТП Банк» від 18.07.2012, згідно якого приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Ширяєву О.В. було повідомлено про повне виконання зобов`язань за кредитним договором №СNL-010/007/2007 від 14.02.2007 року і припинення договору іпотеки, посвідченого приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Ширяєвою О.В. за реєстровим №1071 від 14.02.2007 року, у зв`язку з чим ПАТ «ОТП Банк» просило зняти заборону відчуження об`єкта нерухомого майна, а саме квартири АДРЕСА_1 , яка належала на праві власності ОСОБА_2 та була передана в іпотеку банку, згідно договору від 14.02.2007р.

Таким чином слід дійти висновку, що позивачем не надано належних та допустимих доказів в підтвердження наявності боргу відповідачів за кредитним договором №CNL-010/007/2007 від 14.02.2007р. в розмірі 6840,58 доларів США.

За таких обстави в цій частині позову слід відмовити за недоведеністю позовних вимог.

Щодо заявленої зустрічної позовної вимоги про визнання поруки припиненою слід зазначити наступне.

Позивач обґрунтовуючи свої вимог за зустрічним позовом про визнання поруки ОСОБА_3 за договором поруки № SR- 010/007/2007 від 14.02.2007 року припиненою також посилається на лист ПАТ «ОТП Банк» від 18.07.2012 та ст. 559 ЦК України, згідно якої порука припиняється у разі виконання основного зобов`язання у повному обсязі.

Відповідно до ст. 598 Цивільного кодексу України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом та припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених законом або договором, а згідно статті 599 Цивільного кодексу України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Разом з тим суд вважає, що посилання позивача за зустрічним позовом лише на самий лист, без надання інших доказів в підтвердження проведення розрахунків за договором, не можна вважати обставиною, яка підтверджує повне виконання зобов`язань за кредитним договором №СNL-010/007/2007 від 14.02.2007 року, відповідно відсутні підстави вважати, що позивачем за зустрічним позовом доведено припинення поруки за договором № SR- 010/007/2007 від 14.02.2007 згідно ч.4 ст. 559 ЦК україни.

Отже, в задоволенні зустрічного позову в цій частині слід відмовити.

Разом з тим суд вважає, що позивачем за зустрічним позовом доведені вимоги в частині визнання поруки припиненою за договором поруки № SR-010/080/2008 від 17.06.2008 року укладеним між ЗАТ «ОТП Банк» і ОСОБА_3 .

Зважаючи на те, що позивач ОСОБА_1 подала до суду письмову заяву про відмову від позову до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором № CL-010/080/2008 від 17.06.2008р. та ухвалою суду від 23.03.2021 року провадження у справі в цій частині закрито, суд не вбачає необхідності в дослідженні обґрунтованості заявленої до стягнення суми боргу за кредитним договором.

Проте, дослідженню підлягає обґрунтованість зустрічної позовної вимоги.

Позивач обґрунтовуючи свої вимог за зустрічним позовом про визнання поруки ОСОБА_3 за договором поруки № SR-010/080/2008 від 17.06.2008 припиненою посилається на ч.4 ст. 559 ЦК України. Оскільки позивач надіславши 07.10.2009 року ОСОБА_2 досудову вимогу про дострокове виконання боргових зобов`язань впродовж 30-ти днів з дати отримання вимоги в повному обсязі згідно п.1.9 Кредитного договору №CL-010/080/2008 від 17.06.2008р., фактично змінив строк виконання основного зобов`язання, а строк договору поруки, який визначений в п.1 та діє до повного виконання боргових зобов`язань за кредитним договором, що суперечить положенням ч.1 ст. 251, ч.2 ст. 252 ЦК України, відповідно не можна вважати такий строк дії поруки встановленим, позивач повинен був звернутися з позовом до поручителя впродовж трьох років, тобто до 07.11.2012 року, згідно ч.4 ст. 559 ЦК України.

Згідно ч.1 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку.

Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником.

Статтею 559 ЦК України визначені підстави для припинення поруки.

Відповідно до змісту ст. 559, 598 ЦК України припинення зобов`язання поруки означає такий стан сторін правовідношення, при якому в силу передбачених законом обставин суб`єктивне право і кореспондуючий йому обов`язок перестають існувати.

Термін „порука", застосований законодавцем у статті 559 Цивільного кодексу України, використовується в розумінні зобов`язального правовідношення поруки, з припиненням якого втрачає чинність договір поруки.

Регулюючи правовідносини з припинення поруки у зв`язку із закінченням строку її чинності частина четверта статті 559 ЦК України (в редакції чинній на момент звернення з позовом до суду) передбачає три випадки визначення строку дії поруки: протягом строку, встановленого договором поруки (перше речення частини четвертої статті 559 ЦК України); протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання, якщо кредитор не пред`явить вимоги до поручителя (друге речення частини четвертої статті 559 ЦК України); протягом одного року від дня укладення договору поруки (якщо строк основного зобов`язання не встановлено або встановлено моментом пред`явлення вимоги), якщо кредитор не пред`явить позову до поручителя (третє речення частини четвертої статті 559 ЦК України).

Аналіз зазначеної норми права дає підстави для висновку про те, що строк дії поруки (будь-який із зазначених у частині четвертій статті 559 ЦК України) не є строком захисту порушеного права, а є строком існування суб`єктивного права кредитора й суб`єктивного обов`язку поручителя, після закінчення якого вони припиняються.

Це означає, що зі збігом цього строку (який є преклюзивним) жодних дій щодо реалізації свого права за договором поруки, у тому числі застосування судових заходів захисту свого права (шляхом пред`явлення позову), кредитор вчиняти не може.

З огляду на преклюзивний характер строку поруки й обумовлене цим припинення права кредитора на реалізацію даного виду забезпечення виконання зобов`язань застосоване в другому реченні частини четвертої статті 559 ЦК України словосполучення "пред`явлення вимоги" до поручителя протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання як умови чинності поруки слід розуміти як пред`явлення кредитором у встановленому законом порядку протягом зазначеного строку саме позовної, а не будь-якої іншої вимоги до поручителя. Зазначене положення при цьому не виключає можливість пред`явлення кредитором до поручителя іншої письмової вимоги про погашення заборгованості за боржника, однак і в такому разі кредитор може звернутися з такою вимогою до суду протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання.

Відповідно до ч. 4 ст. 559 ЦК України (в редакції чинній на момент звернення з позовом до суду), порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, Порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання не пред`явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов`язання не встановлений, або встановлений моментом пред`явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред`явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладання договору поруки.

Відповідно до частини 1 статті 631 ЦК України, строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору.

Згідно з частиною 1 статті 251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення.

Згідно з частиною 1 статті 252 ЦК України строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами.

Згідно з частиною 2 статті 252 ЦК України термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати.

При цьому в законодавстві визначаються різні поняття як «строк дії договору», так і «строк (термін) виконання зобов`язання» (статті 530, 631 ЦК України).

Згідно п. 4.1, 4.2 Договору поруки №SR-010/080/2008 від 17.06.2008 року, цей Договір набирає чинності з дати його підписання Сторонами і діє до повного виконання Боргових Зобов`язань за Кредитним Договором. Відповідальність Поручителя припиняється лише після виконання Боргових Зобов`язань в повному обсязі.

Отже даними пунктами договору не встановлений ані строк дії цього договору, ані строк припинення поруки (в розумінні ст. 251, ч. 4 ст. 559 ЦК України), тому в цьому випадку підлягають застосуванню норми частини четвертої статті 559 ЦК України про те, що порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання не пред`явить вимоги до поручителя.

Отже, виходячи з положень другого речення частини четвертої статті 559 ЦК України слід дійти висновку про те, що вимогу до поручителя про виконання ним солідарного з боржником зобов`язання за договором повинно бути пред`явлено в судовому порядку в межах строку дії поруки, тобто протягом шести місяців з моменту настання строку погашення чергового платежу за основним зобов`язанням (якщо умовами договору передбачено погашення кредиту періодичними платежами) або з дня, встановленого кредитором для дострокового погашення кредиту в порядку реалізації ним свого права, передбаченого частиною другою статті 1050 ЦК України, або з дня настання строку виконання основного зобов`язання (у разі якщо кредит повинен бути погашений одноразовим платежем).

Таким чином, закінчення строку, установленого договором поруки, так само як сплив шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання або одного року від дня укладення договору поруки, якщо строк основного зобов`язання не встановлений, припиняє поруку за умови, що кредитор протягом строку дії поруки не звернувся з позовом до поручителя.

Виходячи із загальних засад цивільного законодавства та судочинства, права особи на захист у суді порушених або невизнаних прав, рівності процесуальних прав і обов`язків сторін (ст. ст. 3, 12-15, 20 Цивільного кодексу України, ст. ст. 3 - 5, 11, 15, 31 Цивільного процесуального кодексу України) можна зробити висновок про те, що в разі невизнання кредитором права поручителя на припинення зобов`язання за договором поруки, передбаченого ч. 4 ст. 559 Цивільного кодексу України, таке право підлягає захисту судом за позовом поручителя шляхом визнання його права на підставі п. 1 ч. 2 ст. 16 Цивільного кодексу України.

Відповідно до частини першої ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтереси юридичних осіб, інтересів держави. ( ст.2 Цивільного процесуального кодексу України)

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.. (ст. 5 Цивільного процесуального кодексу України)

З огляду на викладене, беручи до уваги, що вимога від 07.10.2009 року про дострокове виконання боргових зобов`язань була надіслана Банком позичальнику ОСОБА_2 , чим фактично було змінено строк виконання основного зобов`язання, а з позовом до поручителя позивач звернувся лише 19.04.2017 року (за межами визначено в ч.4 ст. 559 ЦК України строку), суд приходить до висновку, що зустрічні позовні вимоги підлягають частковому задоволенню у зв`язку з чим, поруку за договором поруки № SR-010/080/2008 від 17.06.2008 року укладеним між ЗАТ «ОТП Банк» і ОСОБА_3 слід визнати припиненою.

Оскільки в задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК» «Укрфінанс груп» відмовлено за недоведеністю, а провадження у справі в частині позовних вимог ОСОБА_1 закрито, підстав для застосування строку позовної давності не вбачається.

З огляду на те, що задоволенню підлягає лише частково зустрічний позов, суд з урахуванням приписів ст.141 ЦПК України вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 понесені нею судові витрати зі сплати судового збору в сумі 768,40грн.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 15, 525, 526, 530, 599, 610, 631,1048, 1049, 1050, 1054, 1056-1 Цивільного кодексу України, ст. ст. 2, 4, 12, 76-81, 89, 263-265 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

В задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК» «Укрфінанс груп» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором №СNL-010/007/2007 від 14.02.2007 року в сумі 6840,58 дол. США, що еквівалентно 184 532,17 грн. - відмовити.

В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК» «Укрфінанс груп» про визнання поруку за договором поруки №SR-010/007/2007 від 14.02.2007 року укладеним між ЗАТ «ОТП Банк» і ОСОБА_3 припиненою - відмовити.

Зустрічний позов ОСОБА_3 до ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати припиненою поруку ОСОБА_3 за договором поруки №SR-010/080/2008 від 17.06.2008 року укладеним між ЗАТ «ОТП Банк» і ОСОБА_3 .

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 понесені судові витрати зі сплати судового збору в сумі 768,40грн.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду через Корольовський районний суд м. Житомира шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не була вручена в день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «ФК» «Укрфінанс груп», адреса: м. Київ, вул. Звіринецька, буд.63, .

Позивач: ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , РНОКПП № НОМЕР_2 .

Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 , РНОКПП № НОМЕР_3 .

Головуючий суддя О. Й. Адамович

Дата складання повного тексту рішення: 05.04.2021.