ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/4820/965/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 серпня 2021 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд у складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Янчук Т.О. (суддя-доповідач),

Купельського А.В., Ярмолюка О.І.,

секретаря: Шевчук Ю.Г.,

учасники справи: представник позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 26 квітня 2021 року (суддя Палінчак О.М.) за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

в с т а н о в и в :

У грудні 2020 року ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу.

Позов мотивовано тим, що між нею та ОСОБА_2 , 23 червня 2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Хмельницькому Хмельницького міськрайонного управління юстиції у Хмельницької області, актовий запис № 823, зареєстровано шлюб. В період перебування у шлюбі у сторін народилося двоє дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Сімейне життя між сторонами не склалось, через різні погляди на життя, спільного господарства не ведуть.

Рішенням Хмельницького міськорайонного суду Хмельницької області від 26 квітня 2021 року позов задоволено.

Шлюб, зареєстрований 23 червня 2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Хмельницькому Хмельницького міськрайонного управління юстиції у Хмельницької області, актовий запис № 823, між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 - розірвано.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 , посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, просить змінити мотивувальну частину рішення суду, виклавши абзац мотивувальної частини, а саме: «До січня 2020 року сторони разом з дітьми проживали однією сім`єю за адресою: АДРЕСА_1 . В січні 2020 року вони переїхали однією сім`єю до батьків позивачки за адресою: АДРЕСА_2 , де проживали до жовтня 2020 року, що підтверджується поясненнями допитаних в судовому засіданні свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , а також довідкою ОСББ «Барви-5» від 21.04.2021 року та актом №1 від 20.04.2021 року», в наступній редакції: «До 07 січня 2020 року сторони разом з дітьми проживали однією сім`єю за адресою: АДРЕСА_1 . 07 січня 2020 року ОСОБА_3 переїхала до своїх батьків за адресою: АДРЕСА_2 . Із вказаного терміну сторони сімейних відносин не підтримують, спільне господарство не ведуть». Також просив виключити з мотивувальної частини рішення два абзаци: «В жовтні 2020 року шлюбні відносини ОСОБА_3 та ОСОБА_2 погіршилися, у зв`язку з чим, відповідач виїхав з будинку АДРЕСА_2 , та згідно акта від 21.04.2021 року, з листопада 2020 року проживає в АДРЕСА_3 . Отже, на даний час між сторонами виникли неприязні стосунки, сімейних відносин вони не підтримують, спільне господарство не ведуть.».

Вказує, що висновки суду про погіршення між сторонами шлюбних відносин з жовтня 2020 року, та їх остаточне припинення з листопада 2020 року, є безпідставними та не підтверджуються належними та допустимими доказами.

У відзиві на апеляційну скаргу представник ОСОБА_3 , адвокат Шкодяк І.А., просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення без змін. Вказував, що суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги вірно встановив обставини проживання сторін під час перебування у шлюбі. Заперечує проти дійсності наданих відповідачем актів.

В судовому засіданні представник ОСОБА_3 , адвокат Шкодяк І.А. заперечував проти доводів апеляційної скарги, просив її відхилити.

Апелянт ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_8 в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Надійшло клопотання про розгляд справи без їх участі.

Заслухавши доповідача, пояснення учасників судового засідання, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Відповідно до вимог п.3,4 ч.1 ст.376 ЦПК України підставою для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права. Зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частин (ч.4 ст.376 ЦПК України).

Згідно частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону рішення суду першої інстанції не відповідає.

Судом встановлено, що 23 червня 2011 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (прізвище до шлюбу - ОСОБА_9 ) укладено шлюб, зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Хмельницькому Хмельницького міськрайонного управління юстиції у Хмельницькій області, актовий запис №823, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 від 23 червня 2011 року.

Від даного шлюбу сторони мають малолітніх дітей: доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та доньку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до статті 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї.

Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається (частина перша статті 24 СК України).

Частинами третьою, четвертою статті 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Згідно з частиною другою статті 104, частиною третьою статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у тому числі за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 СК України.

За змістом частини третьої статті 109 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі чоловіка та дружини і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей.

Відповідно до частини першої статті 110, статті 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Встановивши, що шлюб між сторонами вже носить формальний характер, сторони не мають наміру продовжувати подальші шлюбні відносини, збереження шлюбу суперечать інтересам як позивача, так і відповідача, суд першої інстанції, ураховуючи конституційне право особи на шлюб за вільною згодою (стаття 51 Конституції України), дійшов правильного висновку про наявність підстав для задоволення позову про розірвання шлюбу.

Однак, у мотивувальній частині рішення суд вдався до з`ясування обставин щодо місця проживання сторін в період часу з січня 2020 року, а саме «До січня 2020 року сторони разом з дітьми проживали однією сім`єю за адресою: АДРЕСА_1 . В січні 2020 року вони переїхали однією сім`єю до батьків позивачки за адресою: АДРЕСА_2 , де проживали до жовтня 2020 року, що підтверджується поясненнями допитаних в судовому засіданні свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , а також довідкою ОСББ «Барви-5» від 21.04.2021 року та актом №1 від 20.04.2021 року». Встановлення даних обставин не впливає на правовідносини які виникли між сторонами щодо розірвання шлюбу, а створює преюдицію для інших правовідносин, які можуть виникнути між сторонами в майбутньому, а тому такий висновок слід виключити з мотивувальної частини рішення.

За таких обставин, мотивувальна частина судового рішення підлягає зміні.

Відповідно до частини 13 статті 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює або ухвалює нове рішення, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 сплачено судовий збір за подання апеляційної скарги на ухвалу в сумі 1362 грн., що підтверджується квитанцією №82-88К №5230 від 05.05.2021 року.

За результатами перегляду вказаної справи апеляційним судом, апеляційна скарга задоволена.

Таким чином, у зв`язку із задоволенням апеляційної скарги з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1362 грн.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 26 квітня 2021 року змінити, виклавши його мотивувальну частину в редакції цієї постанови.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 судовий збір за подання апеляційної скарги 1362 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 30 серпня 2021 року.

Судді Т.О. Янчук

А.В. Купельський

О.І. Ярмолюк