КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №760/10698/20 Головуючий у 1 інстанції: Калініченко О.Б.

Провадження №22-ц/824/8937/2021 Суддя-доповідач: Гаращенко Д.Р.

18 серпня 2021 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого Гаращенка Д.Р.

суддів Сліпченка О.І., Сушко Л.П.,

розглянувши у порядку письмового провадження справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Солом`янського районного суду м. Києва від 25 січня 2021 року в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, зобов`язання не чинити перешкод,-

ВСТАНОВИВ

У травні 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, зобов`язання не чинити перешкод.

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 13 жовтня 2020 року відкрито провадження в справі.

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 25 січня 2021 року зупинено провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, зобов`язання не чинити перешкод до набрання законної сили рішення по справі №760/10950/20 за позовом ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Мегаінвест сервіс», приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Золотих Олександра Олександровича, ОСОБА_1 , третя особа: Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк», про зобов`язання вчинити дії, визнання договору купівлі-продажу недійсним.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що підготовче провадження у справі не проводилося і розгляд розпочався із відкриття судового засідання (ч. 2 ст. 279 ЦПК України), а відтак за вимогами ч. 3 ст. 210 ЦПК України зупинення провадження у справі на стадії її розгляду по суті за п. 6 ч. 1 ст. 251 ІШКУкраїни не передбачено.

Вказує, що подане клопотання відповідачем про зупинення провадження у справі на підставі справи про скасування рішення, визнання недійсним договору купівлі-продажу не впливає на розгляд даної справи про визнання особи такою, що втратила право користуваннянерухомим майном та зобов`язання не чинити перешкоди, є нічим іншим як зловживанням процесуальними правами.

Крім того, межі зупинення провадження у справі не повинні призводити до зменшення розумного строку розгляду справи.

Також посилається, що суд першої інстанції пне навів мотивів, на підставі яких він дійшов висновку про об`єктивну неможливість розгляду даної справи №760/10698/20 до вирішення іншої справи №760/10950/20, зокрема, неможливість встановити та оцінити певні конкретні обставини (факти), що мають суттєве значення для вирішення цього спору на підставі наявних у матеріалах справи доказів.

Звертає увагу й на те, що можливе подальше визнання недійсним правочину може бути підставою для перегляду судових рішень за нововиявленими обставинами.

Адвокат Чередніченко М.М. представник ОСОБА_3 подав відзив на апеляційну скаргу, в якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду без змін. Вказує, що у випадку визнання правочину недійсним, а також скасування рішення про державну реєстрацію, спірна квартира не буде вважатися власністюпозивача, а отже, і не буде підстав для визнання відповідачів такими, що втратила право користування. Таким чином, є всі об`єктивні підстави для зупинення провадження по справі №760/10698/20.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

У порядку ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Згідно з ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Вислухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню враховуючи наступне.

Зупиняючи провадження у справі суд першої інстанції виходив із того, що спір у справі, яка перебуває на розгляді, неможливо розглянути без вирішення справи №760/10950/20 щодо зобов`язання вчинити дії, визнання договору купівлі-продажу недійсним.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на таке.

Згідно із п. 1 ст. 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до вимог п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 253 ЦПК України провадження у справі зупиняється у випадках, встановлених п. 6 ч. 1 ст. 251 цього Кодексу, до набрання законної сили судовим рішенням, від якого залежить вирішення справи.

Аналіз наведених положень закону дає підстави для висновку, що на підставі п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України, суд зупиняє провадження у справі, лише у тому випадку, коли її неможливо розглянути у зв`язку з тим, що питання про наявність певних фактів, від яких залежить її вирішення, відповідно до чинного законодавства вирішується в іншій цивільній, господарській або кримінальній справі чи у справі, що розглядається в адміністративному порядку. Сам по собі розгляд питання іншим органом, не пов`язаний зі встановленням наявності чи відсутності таких фактів, не є підставою для зупинення провадження. Зупинення провадження в цивільній справі з мотивів наявності іншої справи, яка розглядається в порядку цивільного, кримінального, господарського чи адміністративного судочинства, може мати місце тільки в тому разі, коли в цій, іншій, справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав заявлених у цивільній справі вимог чи умов, від яких залежить можливість її розгляду.

Зупинення провадження у справі - це тимчасове припинення судом учинення процесуальних дій під час судового розгляду з визначених у законі об`єктивних підстав, які перешкоджають подальшому розгляду справи і передбачити усунення яких неможливо.

Вирішуючи питання про зупинення провадження у справі суду слід з`ясувати: як пов`язані справи, які розглядаються різними судами загальної юрисдикції та чим обумовлюється неможливість розгляду справи.

При цьому слід враховувати, що неможливість розгляду справи до вирішення справи іншим судом полягає в тому, що обставини, які розглядаються іншим судом, не можуть бути встановлені судом самостійно у цій справі через обмеженість своєї юрисдикції щодо конкретної справи.

Підставою для зупинення провадження у справі є не лише існування іншої справи на розгляді в суді та припущення про те, що рішення по ній має значення для цивільної справи, що розглядається, а неможливість її розгляду до вирішення цієї іншої справи.

Між двома справами повинен існувати близький взаємозв`язок, який зазвичай проявляється у тому, що факти, які будуть встановлені в одній справі (яка розглядається), будуть мати преюдиціальне значення у іншій справі (провадження у якій зупинене).

Згідно роз`ясненням Пленуму Верховного Суду України в п.33 постанови "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" від 12 червня 2009 року №2, визначаючи наявність передбачених статтею 201 ЦПК підстав, за яких провадження у справі підлягає обов`язковому зупиненню, суд повинен, зокрема, враховувати, що така підстава для зупинення провадження у справі, як зазначено у пункті 4 частини першої цієї статті - неможливість розгляду цивільної справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного, цивільного, господарського, кримінального чи адміністративного судочинства, застосовується у тому разі, коли в цій іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав, заявлених у справі вимог, чи умов, від яких залежить можливість її розгляду.

Відповідно до висновків, зазначених у постанові Верховного Суду України №6-1957цс16 від 01 лютого 2017 року, вирішуючи питання про зупинення провадження у справі, суд повинен враховувати, що зупинення провадження у цивільній справі з мотивів наявності іншої справи, може мати місце тільки в тому разі, коли лише в тій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав вимог у даній справі чи умов, від яких залежить можливість її розгляду, і з`ясувати, чи дійсно від наслідків розгляду зазначеної цивільної справи залежить прийняття рішення у цій цивільній справі.

Таким чином, необхідність в зупиненні провадження у справі виникає у випадку, якщо неможливо прийняти рішення у даній справі до ухвалення рішення в іншій справі. Тобто між справами, що розглядаються, повинен існувати тісний матеріально-правовий зв`язок, який виражається в тому, що факти, встановлені в одній із справ, будуть мати преюдиційне значення для іншої справи.

Разом з тим, необхідно враховувати, що відповідно до пункту 6 частини першої статті 251 ЦПК України суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Як вбачається з матеріалів справи, у провадженні Солом`янського районного суду м. Києва перебуває справа №760/10950/20 за позовом ОСОБА_3 до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Золотих О.О., ТОВ «Мегаінвест сервіс», ОСОБА_1 , третя особа: ПАТ «Дельта Банк», про зобов`язання вчинити дії, визнання договору купівлі-продажу недійсним, в якому ОСОБА_3 просить скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер: 51152967 від 14.02.2020 року, яким право власності на квартиру АДРЕСА_1 , перереєстровано на ОСОБА_1 ; визнати недійсним Договір №10 купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 , виданий 14.02.2020 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Золотих О.О. та укладений 14.02.2020 року між ТОВ «Мегаінвест сервіс» та ОСОБА_1 .

Із наведеного вище вбачається, що у справі №760/10950/20 ОСОБА_3 оспорює право власності ОСОБА_1 на квартиру АДРЕСА_1 .

При цьому, у даній справі позивач ОСОБА_1 , як на підставу для звернення до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, зобов`язання не чинити перешкод посилається саме на порушення її прав як нового власника цієї квартири.

Отже, враховуючи наведене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що результат вирішення справи №760/10950/20 матиме значення для вирішення даної цивільної справи, предметом якої є визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, оскільки при розгляді цивільної справи №760/10950/20 вирішується питання щодо правомірності набуття ОСОБА_1 права власності на квартиру.

Тобто, між правовідносинами, які випливають із відповідних справ, що розглядаються, існує тісний матеріально-правовий зв`язок, а факти, встановлені в одній справі, будуть мати преюдиціальне значення для іншої справи.

Натомість, розгляд позовних вимог ОСОБА_1 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, зобов`язання не чинити перешкод до вирішення цивільної справи №760/10950/20 про зобов`язання вчинити дії, визнання договору купівлі-продажу недійсним може призвести до ухвалення необґрунтованого рішення, виконання якого може призвести до незворотних наслідків та порушити права та інтереси відповідачів, у разі якщо будуть наявні підстави для скасування права власності ОСОБА_1 .

За таких обставин, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку щодо наявності передбачених процесуальним законом підстав для зупинення провадження у справі.

Тому доводи апеляційної скарги щодо відсутності підстав для зупинення провадження у справі відхиляються апеляційним судом як необґрунтовані.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, на законність та обґрунтованість рішення не впливають, тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а ухвалу суду без змін.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 381-383 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргуОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Солом`янського районного суду м. Києва від 25 січня 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий Д.Р. Гаращенко

Судді О.І. Сліпченко

Л.П. Сушко