спр. № 336/5673/20
пр. № 2-о/336/20/2021
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"23" квітня 2021 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді Зарютіна П.В.

при секретарі Федорченко А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Шевченківський РВ у м. Запоріжжі УДМС України в Запорізькій області, про встановлення факту, що має юридичне значення,-

В С Т А Н О В И В:

Заявник ОСОБА_1 звернувся до суду з вищевказаною заявою, за якою просить суд встановити юридичний факт постійного проживання його батька ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Дебед Гугарського району Вірменії, на території України до 24 серпня 1991 року, відповідно до Закону України «Про правонаступництво України».

Свої вимоги мотивує тим, що на теперішній час, заявнику необхідно встановити юридичний факт постійного проживання його батька ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Дебед Гугарського району Вірменії, на території України до 24 серпня 1991 року, відповідно до Закону України «Про правонаступництво України».

Встановлення цього юридичного факту необхідне ОСОБА_3 для подальшого вирішення питання для отримання ним громадянства України відповідно до вимог чинного законодавства. Також заявник зазначає, що встановлення юридичного факту постійного проживання його батька ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Дебед Гугарського району Вірменії, на території України до 24 серпня 1991 року, відповідно до Закону України «Про правонаступництво України» на теперішній час у позасудовому порядку встановити неможливе.

У судове засідання 23.04.2021 року сторони не з`явилися.

Представник заявника подав клопотання про розгляд справи без його участі та за відсутності заявника, в процесі розгляду справи заяву підтримав, просив її задовольнити.

Представник заінтересованої особи в процесі розгляду справи надавав пояснення, за змістом яких зацікавлена особа не заперечує проти задоволення заяви ОСОБА_4 .

Розгляд справи за відсутності учасника узгоджується з положеннями ч. 1 ст. 211 ЦПК України. Суд розглянув справу за відсутності представника заінтересованої особи на підставі ч. 1 ст. 223 ЦПК України.

В силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу 23.04.2021 року за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Вивчивши матеріали справи, приймаючи до уваги позицію учасників судового розгляду, суд вважає, що заява є обґрунтованою і підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

З наданих заявником письмових документів судом встановлено, що ОСОБА_1 , народився ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Єреван Вірменської РСР. Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 його батьками записані ОСОБА_2 та ОСОБА_5 . Копія свідоцтва про народження та копія перекладу свідоцтва, засвідченого нотаріально, додані до заяви.

На теперішній час він перебуває на території України відповідно до посвідки на постійне проживання (серія НОМЕР_2 , видана 25.09.2018 р.(орган, який видав посвідку 2301). В Україні він створив родину та в нього народився син - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Заявник майже 20 років мешкає у м. Запоріжжі.

Батько заявника - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 уродженець с. Дебед Гугарського району Вірменії, у 80-х роках приїхав до Української Радянської Соціалістичної Республіки. У подальшому він був зареєстрований на території України з 15.07.1991 року с. Мар`ївка по паспорту ХУІІІ- НОМЕР_3 , виданому Октябрьським ГРОВД м. Ростова ІНФОРМАЦІЯ_4 .

09.01.1992 року ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 втратив паспорт і був документований Синельниковським МВ 09.01.1992 року паспортом НОМЕР_4 по втраті.

14.10.1994 року ОСОБА_2 виїхав з с. Мар`ївка в невідомому напрямку, без зняття з реєстраційного обліку. Знятий з реєстраційного обліку (згідно акта сільської ради, як не проживаючий за місцем реєстрації більше року) 14.10.1994 року без паспорта.

Ці обставини також підтверджено копією висновку службової перевірки по законності видачі паспорта громадянина України, затвердженого начальником Синельниківського МВ ГУМВС України в Дніпропетровській області п/полковником міліції ОСОБА_7 від 23.11.2011 року.

Окрім цього в межах цієї перевірки було встановлено, що паспорт громадянина України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виданий на законних підставах без порушення чинного законодавства. Відповідно до виписки із домової книги, виданої головою Мар`ївської сільської ради, ОСОБА_2 мешкав у селі Мар`ївка.

У подальшому ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , переїхав до м. Запоріжжя, де і помер ІНФОРМАЦІЯ_5 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_5 .

Зважаючи на те, що батько заявника, постійно проживав на території, яка у 1991 році стала територією сучасної України відповідно до Закону України "Про правонаступництво України", ОСОБА_4 . має намір скористатися правом набуття громадянства України за територіальним походженням.

З наведеного вище, суд дійшов висновку, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , був громадянином України, постійно проживав до 24.08.1991 р. на території, яка стала територією України відповідно до Закону України "Про правонаступництво України"

Відповідно до ч. 1 ст.293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Ч. 2 ст.315 ЦПК України передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, крім тих, які передбачені ч. 1 ст. 315 ЦПК України, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Згідно з роз`ясненнями, які містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Встановлення факту проживання батька заявника необхідне йому для отримання громадянства України.

У відповідності до положень ч.1 ст. 8 Закону України "Про громадянство України" особа, дід чи баба якої постійно проживали до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України "Про правонаступництво України", і є особою без громадянства або іноземцем, який подав зобов`язання припинити іноземне громадянство, та подала заяву про набуття громадянства України, реєструється громадянином України.

Згідно вимог п. 29 "Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень" (далі за текстом також «Порядок»), затвердженого Указом Президента України № 215 від 27.03.2001 року (в редакції Указу Президента України № 588/2006 від 27.06.2006 року) для оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням особа, дід чи баба якої постійно проживали до 24 серпня 1991 року на території, що стала територією України відповідно до Закону України «Про правонаступництво» (частина перша статті 8 Закону), подає документи, передбачені п.п. «а» - «в» п.24 цього Порядку, а також : а) документ, що підтверджує факт постійного проживання діда чи баби заявника на територіях, зазначених у абзаці першому цього пункту ; б) документи, що засвідчують родинні стосунки заявника відповідно з дідом чи бабою, які постійно проживали на територіях, зазначених у абзаці першому цього пункту. Підпунктом "в" пункту 24 Порядку визначено, що - особа без громадянства має подати декларацію про відсутність іноземного громадянства.

Статтею 26 Конституції України та статтею 2 ЗУ «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» визначено, що іноземці та особи без громадянства, які перебувають в Україні на законних підставах, користуються тими самими правами і свободами, а також несуть такі самі обов`язки, як і громадяни України, за винятками, встановленими Конституцією, законами чи міжнародними договорами України.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 1, ч. 1 ст. 3 згаданого Закону : правовий статус іноземців та осіб без громадянства визначається Конституцією України, цим та іншими законами України, а також міжнародними договорами України; іноземцями та особами без громадянства, які перебувають на території України на законних підставах,є іноземці та особи без громадянства,які в установленому законодавством чи міжнародним договором України порядку в`їхали в Україну та постійно або тимчасово проживають на її території,або тимчасово перебувають в Україні; іноземці та особи без громадянства, які постійно проживають в Україні, - іноземці та особи без громадянства, які отримали посвідку на постійне проживання, якщо інше не встановлено законом.

Пунктом 44 Порядку передбачено, що у разі відсутності документів, що підтверджують факт постійного проживання чи народження особи до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до ЗУ «Про правонаступництво України», або документів, що підтверджують відповідні родинні стосунки, для оформлення набуття громадянства України подається відповідне рішення суду.

Аналізуючи зібрані по справі докази у сукупності з положеннями діючого законодавства, суд вважає, що вимоги заявника підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 12, 293-294, 315, 316, 319 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Шевченківський РВ у м. Запоріжжі УДМС України в Запорізькій області, про встановлення факту, що має юридичне значення - задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Дебед Гугарського району Вірменії, на території України до 24 серпня 1991 року, відповідно до Закону України «Про правонаступництво України».

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя П.В. Зарютін