КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження Доповідач- Ратнікова В.М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ Справа № 381/1440/21

01 вересня 2021року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів Судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Ратнікової В.М.

суддів - Левенця Б.Б.

- Борисової О.В.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу заявника ОСОБА_1 на ухвалу Фастівського міськрайонного суду Київської області від 08 червня 2021 року, постановлену під головуванням судді Ковалевської Л.М., у цивільній справі за заявою ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з Державного підприємства «Триліський спиртовий завод» нарахованої, але не виплаченої заробітної плати, -

в с т а н о в и в:

30 квітня 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Фастівського міськрайонного суду Київської області з заявою про видачу судового наказу про стягнення з Державного підприємства «Триліський спиртовий завод» нарахованої, але не виплаченої йому заробітної плати.

На обґрунтування заявлених вимог зазначав, що він працює на Державному підприємстві «Триліський спиртовий завод» з 23.09.2019 року та на день звернення до суду на посаді тимчасово виконуючого обов`язки директора. Трудовий договір укладався шляхом видання наказу Голови комісії з ліквідації концерну «Укрспирт» про призначення на посаду № 16-к від 19.02.2021 року.

Вказує на те, що з початку роботи на Державному підприємстві «Триліський спиртовий завод» заробітна плата йому нараховувалась, але не виплачувалась та станом на 07 квітня 2021 року ДП «Триліський спиртовий завод» має перед ним заборгованість по заробітній платі в сумі 233 679, 00 грн.

З огляду на вище викладене, просив суд видати судовий наказ про стягнення з Державного підприємства "Триліський спиртовий завод" на його користь заборгованості по нарахованій, але не виплаченій заробітній платі в сумі 233 679,00 грн. за період з 01 вересня 2019 року по 31 березня 2021 року включно.

Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 08 червня 2021 року відмовлено у видачі судового наказу за заявою ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з Державного підприємства «Триліський спиртовий завод» нарахованої, але не виплаченої заробітної плати.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, заявник ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу Фастівського міськрайонного суду Київської області від 08 червня 2021 року скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що ухвала суду першої інстанції є протиправною та такою, яка підлягає скасуванню.

Зазначає, що суд першої інстанції помилково встановив, що заочне рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 21 січня 2021 року, яким його позовні вимоги залишено без задоволення, є підставою для відмови у видачі судового наказу.

Звертає увагу, що предметом розгляду у справі № 381/1621/20 було стягнення заборгованості за період з 01 вересня 2019 року по 31 травня 2020 року в сумі 94 491, 00 грн. та компенсації за невчасно виплату заробітну плату в розмірі 904,64 грн., натомість у даній справі предметом розгляду є стягнення заробітної плати за період з 01 вересня 2019 року по 31 березня 2021 року включно, в сумі 233 679, 00 грн. Отже, в зазначених справах розглядається різний період , а також різні суми заборгованості по заробітній платі, які він просив стягнути.

Зазначає, що у зазначених справах є різні підстави позову, а саме: у справі № 381/1621/20 підставою позову зазначалась наявність трудового договору на підставі наказу про призначення на посаду № 140-к від 23.09.2019 року та довідка № 11 від 3 червня 2020 року, видана ДП «Триліський спиртовий завод»; у справі № 381/1440/21 підставою для видачі судового наказу зазначено наказ Голови комісії з ліквідації концерну «Укрспирт» про призначення на посаду № 16-к від 19.02.2021 року та довідка № 7-3-4 від 07 квітня 2021 року, видана ДП «Триліський спиртовий завод».

Вважає, що суд першої інстанції помилково вважав доведеними обставини щодо тотожності предмету та підстав позову в справі № 381/1621/20 та № 381/1440/21.

Відповідно до вимог ст. 353, 369 ЦПК України апеляційна скарга на ухвалу суду про відмову у видачі судового наказу розглядається судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

21 липня 2021 року на адресу Київського апеляційного суду надійшла заява від відповідача ДП «Триліський спиртовий завод» за підписом директора Кирилко Я.О. в якій зазначено, що позовні вимоги відповідно до виданої довідки № 7-3/4 від 07.04.2021 року про заборгованість по заробітній платі ДП «Триліський спиртовий завод» визнає в повному обсязі та просить справу слухати у відсутності представника.

Судом встановлено, що19 лютого 2021 року Державним концерном спиртової та лікеро- горілчаної промисловості (концерн «Укрспирт») було видано наказ № 16-к про внесення змін до наказу від 23.09.2019 року щодо призначення ОСОБА_1 тимчасово виконуючим обов`язки директора ДП «Триліський спиртовий завод», замінивши цифри та слова «19 лютого 2021 року» цифрами та словами «19 травня 2021 року» (а.с. 4).

З копії трудової книжки ОСОБА_1 вбачається, що 24 вересня 2019 року його було призначено тимчасово виконуючим обов`язки директора ДП «Триліський спиртовий завод» (а.с. 5-6).

Відповідно до довідки від 07 квітня 2021 року № 7-3-4, виданої ДП «Триліський спиртовий завод», станом на 01 квітня 2021 року рахується борг по виплаті заробітної плати ОСОБА_1 , який працює на підприємстві тимчасово виконуючим обов`язки директора з 24 вересня 2019 року по теперішній час, в сумі 233 679, 00 грн. (а.с. 7).

Заочним рішенням Фастівського міськрайонного суду Київської області від 21 січня 2021 року по справі № 381/1621/20 позовні вимоги ОСОБА_1 до Державного підприємства «Триліський спиртовий завод» про стягнення заборгованості по заробітній платі та компенсації, нарахованої за затримку виплати заробітної плати, залишено без задоволення (а.с. 11-13).

Відмовляючи у видачі судового наказу за заявою ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з ДП «Триліський спиртовий завод» нарахованої, але не виплаченої заробітної плати, суд першої інстанції посилався на те, що заочним рішенням Фастівського міськрайонного суду Київської області від 21 січня 2021 року позовні вимоги ОСОБА_1 до ДП «Триліський спиртовий завод» про стягнення заробітної плати залишено без задоволення, рішення сторонами не оскаржувалось та набрало законної сили, отже справу між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав вирішено.

З такими висновками суду першої інстанції колегія суддів погодитися не може, виходячи з наступного.

Так, за положеннями ч. 3 ст. 19 ЦПК України наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Згідно зі ст. 160 ЦПК України, судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб. Судовий наказ підлягає виконанню за правилами, встановленими для виконання судових рішень у порядку, встановленому законом.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимоги про стягнення нарахованої, але не виплаченої працівникові суми заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо наявні підстави, передбачені ч. 1 ст. 186 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо:

1) заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства;

2) є таке, що набрало законної сили, рішення чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили, за тими самими вимогами;

3) у провадженні цього чи іншого суду є справа зі спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав;

4) є рішення третейського суду, прийняте в межах його компетенції, щодо спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, за винятком випадків, коли суд відмовив у видачі виконавчого листа на примусове виконання рішення третейського суду або скасував рішення третейського суду і розгляд справи в тому самому третейському суді виявився неможливим;

5) є рішення суду іноземної держави, визнане в Україні в установленому законом порядку, щодо спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав;

6) настала смерть фізичної особи або оголошено її померлою чи припинено юридичну особу, які звернулися із позовною заявою або до яких пред`явлено позов, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва.

З рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 21 січня 2021 року вбачається, що звертаючись із позовом до Фастівського міськрайонного суду Київської області у липні 2020 року справа № 381/1621/20, позивач ОСОБА_1 просив суд стягнути з ДП «Триліський спиртовий завод» на його користь заробітну плату в сумі 94 491, 00 грн. та компенсацію за невчасну виплату заробітної плати в розмірі 904, 64 грн. за період з 01 вересня 2019 року по 31 травня 2020 року.

Звертаючись до Фастівського міськрайонного суду Київської області із заявою про видачу судового наказу у даній справі, ОСОБА_1 просив суд стягнути з ДП «Триліський спиртовий завод» на його користь заборгованість по нарахованій, але не виплаченій заробітній платі в розмірі 233 679, 00 за період з 01 вересня 2019 року по 31 березня 2021 року.

З викладеного вбачається, що вимоги ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по заробітній платі у справі № 381/1621/20 та у даній справі заявлені за різні періоди.

Колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги про те, що у зазначених справах є різні підстави позову, а саме: у справі № 381/1621/20 підставою позову зазначалась наявність трудового договору відповідно до наказу про призначення на посаду № 140-к від 23.09.2019 року та довідка № 11 від 3 червня 2020 року, видана ДП «Триліський спиртовий завод»; у справі № 381/1440/21 підставою для видачі судового наказу заявником зазначено наказ Голови комісії з ліквідації концерну «Укрспирт» про призначення його на посаду № 16-к від 19.02.2021 року та довідка № 7-3-4 від 07 квітня 2021 року, видана ДП «Триліський спиртовий завод».

З огляду на зазначене. колегія суддів приходить до висновку про те, що судом першої інстанції не в повному обсязі було досліджено наявні в матеріалах справи докази та помилково відмовлено ОСОБА_1 у видачі судового наказу з тієї підстави, що справу між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав вже вирішено судом.

В Україні визнається і діє принцип верховенства права (частина перша статті 8 Конституції України).

Одним з елементів верховенства права є дотримання прав людини, зокрема права сторони спору на представлення її позиції та права на справедливий судовий розгляд (пункти 41 і 60 Доповіді «Верховенство права», схваленої Венеційською Комісією на 86-му пленарному засіданні, м. Венеція, 25-26 березня 2011 року).

Згідно з пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий розгляд його справи судом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Пунктом 6 ч.1 ст. 374 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право, зокрема, скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Статтею 379 ЦПК України передбачено, що підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є:1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими;3) невідповідність висновків суду обставинам справи;4) порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

З огляду на вище викладене, апеляційна скарга заявника ОСОБА_1 підлягає задоволенню, ухвала Фастівського міськрайонного суду Київської області від 08 червня 2021 року скасуванню, а справа направленню для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 379, 381 - 384 ЦПК України, суд,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу заявника ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Фастівського міськрайонного суду Київської області від 08 червня 2021 року скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених п.2 ч.3 ст. 389 ЦПК України.

Головуючий: Судді: