Справа № 344/5789/21
Провадження № 2/344/2614/21
У Х В А Л А

про залишення без руху

21 квітня 2021 року м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської Атаманюк Б.М., ознайомившись з матеріалами позовної заяви ОСОБА_1 до ФОП ОСОБА_2 про зобов`язання видати трудову книжку, стягнення розрахункових при звільненні, середньомісячну заробітну плату та моральну компенсацію,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 16.04.2021 р. звернулася в суд з позовом до ФОП ОСОБА_2 про зобов`язання видати трудову книжку, стягнення розрахункових при звільненні, середньомісячну заробітну плату та моральну компенсацію.

Встановлено, що дана позовна заява ОСОБА_1 , не відповідає вимогам встановленим ст. 175, 177 ЦПК України.

Згідно з ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Позивачем при подані позовної заяви до суду не сплачено судовий збір за позовні вимоги про зобов`язання видати трудову книжку, стягнення розрахункових при звільненні, середньомісячну заробітну плату та моральну компенсацію.

У постанові ВСУ від 30.11.2016 року у справі №226/168/15 зроблено висновок, що починаючи з 01.09.2015 року, позивачі в справах за позовними вимогами, що випливають із трудових правовідносин, не звільняються від сплати судового збору, за винятком позивачів у двох категоріях: про стягнення заробітної плати та про поновлення на роботі. Усі інші вимоги, що випливають із трудових правовідносин повинні бути оплачені судовим збором.

Отже, позивачі в справах за позовними вимогами, що випливають із трудових відносин, не звільняються від сплати судового збору, за винятком позивачів у двох категоріях: про стягнення заробітної плати та про поновлення на роботі.

Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 30.01.2019 року у справі №910/4518/16 погодилася з попередніми правовими позиціями Верховного суду України, що вимоги щодо стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні не належать до вимог, за пред`явлення яких до роботодавця працівники-позивачі були звільнені від сплати судового збору.

Велика Палата підтвердила, що стягнення з роботодавця середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за своєю правовою природою є спеціальним видом відповідальності роботодавця, який нараховується в розмірі середнього заробітку і спрямований на захист прав звільнених працівників щодо отримання ними винагороди за виконану роботу в передбачений законом строк.

Таким чином, середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за своєю правовою природою не є основною чи додатковою заробітною платою. Тобто середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні не входить до структури заробітної плати, а тому за відповідні вимоги працівники-позивачі повинні сплачувати судовий збір у порядку, встановленому законом.

Вимога про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні є майновою.

Статтею 4 Закону України «Про судовий збір» визначено, що за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою судовий збір сплачується у розмірі 1 відсотку ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Тому за пред`явлення такої вимоги слід сплатити судовий збір в розмірі 908 грн.

Як вбачається зі змісту позову, заявлено також вимогу немайнового характеру про зобов`язання видати трудову книжку, за пред`явлення якої слід сплатити судовий збір в розмірі 908 грн.

Крім того, позивачем пред`явлено ще вимогу майнового характеру про стягнення моральної шкоди. З огляду на ціну такої вимоги, до сплати підлягає судовий збір в розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 908 грн.

Загалом, за пред`явлення позову ОСОБА_1 слід сплатити судовий збір в розмірі 2724 грн. і надати оригінал документу про сплату судового збору до суду.

Також, відповідно п.5 ч. 3 ст.175 ЦПК позовна заява повинна містити:виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

В порушення п.п.5, 8 ч. 3 ст.175, ч. 5ст. 177 ЦПК України позивачем не зазначено в позовній заяві та не додано до позовної заяви доказів, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги. Крім того, не зазначено докази, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності).

При подачі позову до суду позивачем не було долучено жодного документу на підтвердження обставин викладених у позовній заяві, зокрема договору про перебування у трудових відносинах з відповідачем.

Також в порушення п.2 ч.3 ст. 175 ЦПК України позивачем не надано копії паспорта позивача задля перевірки інформації про його зареєстроване у встановленому законом порядку місцем проживання або іншого документу, який містить таку інформацію

Відповідно до ч.1 ст.185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, в якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Керуючись ст.ст. 175, 177, 185 ЦПК України, суддя

П О С Т А Н О В И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ФОП ОСОБА_2 про зобов`язання видати трудову книжку, стягнення розрахункових при звільненні, середньомісячну заробітну плату та моральну компенсацію - залишити без руху, надавши позивачу строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня отримання копії ухвали.

Роз`яснити позивачу, що у разі не усунення ним недоліків позовної заяви у строк, встановлений судом, заява буде вважатись неподаною та підлягає поверненню позивачеві.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Атаманюк Б. М.