Справа № 766/6327/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 квітня 2021 року суддя Херсонського міського суду Херсонської області Булах Є.М. розглянувши заяву ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ), в інтересах якого на підставі ордеру діє адвокат Петрова Олена Олександрівна (місцезнаходження: АДРЕСА_2 ) про забезпечення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу, -

встановив:

19 квітня 2021 року представник позивача, діючи в інтересах ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення боргу, у якому просив стягнути з відповідача та користь позивача 20 000, 00 дол. США в еквіваленті до національної валюти на день ухвалення рішення та сплачений судовий збір.

Станом на 21 квітня 2021 року провадження у справі не відкрито.

19 квітня 2021 року представник позивача також подав до суду заяву про забезпечення позову, у якій просив застосувати заходи забезпечення позову у вигляді накладення арешту на все майно належне ОСОБА_2 , в межах заявленої у позові суми.

Заява обґрунтована тим, що між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладено договір позики грошових коштів від 12.11.2019 року, за яким ОСОБА_2 отримав 20000,00 доларів США. У зв`язку з невиконанням ОСОБА_2 своїх зобов`язань за вищезазначеним договором, позивач просить стягнути борг у розмірі 20000,00 доларів США.

Оскільки, спроби позивача врегулювати вище зазначення проблему мирним шляхом були марними, це стало приводом подання позовної заяви до суду щодо доцільного і справедливого врегулювання даного питання, відповідно до ст. 4 ЦПК України.

Враховуючи, що невжиття заходів до забезпечення позову може ускладнити та зробити неможливим виконання рішення суду про стягнення позики, між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання рішення суду, в разі його задоволення та беручи до уваги предмет спору, позивач вважає за необхідне просити суд накласти арешт на майно, що знаходиться у власності відповідача. Неприйняття заходів забезпечення позову у вигляді накладення арешту на нерухоме майно в даному випадку може ускладнити виконання рішення суду або зробити неможливим його виконання, внаслідок чого законні права позивача не будуть захищені.

Згідно Журналу реєстрації вхідної кореспонденції вказану заяву з протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 19.04.2021 року передано судді Булах Є.М. 20.04.2021 року.

У відповідності із ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження до суду без повідомлення учасників справи.

Частиною 10 ст. 153 ЦПК України встановлено правило, відповідно до якого, суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без дотримання вимог ст. 151 ЦПК України, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Так, ст. 151 ЦПК України визначено форму та зміст заяви про забезпечення позову.

Відповідно до вимог ст. 151 ЦПК України заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити: 1) найменування суду, до якого подається заява; 2) повне найменування(для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові для фізичних осіб, заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб громадян України, номери засобів зв`язку та адресу електронної пошти, за наявності; 3) предмет позову, та обґрунтування необхідності забезпечення позову; 4) захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; 5) ціна позову, про забезпечення якого просить заявник; 6) пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення; 7) інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Аналогічні вимоги до заяви про забезпечення позову містяться і у пункті 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову»(із змінами, внесеними згідно з Постановою Верховного Суду України №2 від 12.06.2009р.), а саме, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, поданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Заходи забезпечення позову повинні застосовуватися лише у разі необхідності та бути спів мірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може привести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.

Згідно з імперативними приписами ч. 7 ст. 153 ЦПК України, в ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення.

Розглянувши заяву про забезпечення позову, дослідивши матеріали справи в межах заявленої заяви, вважаю, що вона вищевказаним вимогам не відповідає.

Статтею 150 ЦПК України визначено види забезпечення позову, суд задовольняє клопотання про забезпечення позову у разі обґрунтованості такого клопотання та достатності доказів на підтвердження необхідності вжиття заходів забезпечення позову.

Суддя зауважує на тому, що заявником не надано доказів на підтвердження необхідності вжиття обраних позивачем заходів забезпечення позову саме у обраний позивачем спосіб у цій справі.

Крім того, інститут забезпечення позову є однією з гарантій захисту прав, свобод та законних інтересів юридичних та фізичних осіб позивачів в цивільному процесі, механізмом, який покликаний забезпечити реальне та неухильне виконання рішення прийнятого в цивільній справі.

Розглянувши заяву про забезпечення позову вважаю, що вона вищевказаним вимогам не відповідає.

Згідно із ч. 4 ст. 151 ЦПК України у заяві можуть бути зазначені кілька заходів забезпечення позову, що мають бути вжиті судом, із обґрунтування доцільності вжиття кожного з них.

Тобто, законодавчо визначено, що при вирішенні питання про забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно або грошові кошти, суд може накласти арешт лише на конкретне майно або грошові кошти, що належать відповідачеві.

Заявник просить вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на все майно належне ОСОБА_2 , в межах заявленої у позові суми.

Тобто, не конкретизує на яке саме майно, належне ОСОБА_2 є необхідність накласти арешт.

Оскільки за загальним правилом суддя вирішує питання про вжиття заходів забезпечення позову в межах обраного заявником конкретного заходу забезпечення позову та вирішує питання його співмірності із заявленими позовними вимогами, за відсутності конкретизації майна на яке заявник просить накласти арешт та встановлення його наявності у ОСОБА_2 , суддя позбавлений права розсуду у даному випадку та приходить до висновку про невідповідність поданої заяви про забезпечення позову вимогам ст. 151 ЦПК України.

Відповідно до ч. 9 ст. 153 ЦПК України суддя, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без дотримання вимог ст. 151 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Керуючись ч. 10 ст. 153, 260-261, 353 ЦПК України, суддя, -

ПОСТАНОВИВ :

Заяву ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ), в інтересах якого на підставі ордеру діє адвокат Петрова Олена Олександрівна (місцезнаходження: АДРЕСА_2 ) про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу, разом з доданими матеріалами повернути заявнику.

Роз`яснити, що повернення заяви про забезпечення позову не перешкоджає повторному зверненню з відповідною заявою про забезпечення позову, поданою з дотриманням вимог статті 151 ЦПК України.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення(проголошення) до Херсонського апеляційного суду в порядку ст. 355 ЦПК України.

У разі розгляду справи(вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Відповідно до п.3 розділу XII «Прикінцеві положення» ЦПК України, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення. Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Повний текст ухвали складено 21.04.2021 року.

Суддя Є.М. Булах