Справа № 602/677/20
Провадження № 2/602/17/2021
ЛАНОВЕЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
Тернопільської області
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"18" серпня 2021 р. м.Ланівці

Лановецький районний суд Тернопільської області в складі:

головуючої судді - Костів Л.І.,

секретар - Домчук В.І.,

з участю:

представника позивача - ОСОБА_1 ,

представника відповідача - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Ланівці цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Лановецька міська рада Кременецького району Тернопільської області про продовження строку для прийняття спадщини, -

В С Т А Н О В И В :

Позивачка ОСОБА_5 звернулася до суду із позовною заявою до ОСОБА_6 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Лановецька міська рада Кременецького району Тернопільської області про продовження строку для прийняття спадщини, яка залишилася після смерті бабусі ОСОБА_7 , що померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Заявлені вимоги позивачка мотивує тим, що вона є спадкоємцем за законом на спадкове майно ОСОБА_7 . Після смерті бабусі відкрилася спадщина, яка складається з земельної ділянки, що перебуває в колективній власності в колективному сільськогосподарському підприємстві агрофірма Збруч с.Москалівка Лановецького району Тернопільської області розміром 3.22 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж в натурі, яка за життя належала померлій. При зверненні до приватного нотаріуса Лановецького районного нотаріального округу із заявою про прийняття спадщини отримала відмову у вчиненні нотаріальної дії у зв`язку з пропуском встановленого законом терміну для прийняття спадщини. Про необхідність подання нотаріусу заяви про прийняття спадщини саме до шести місяців з дня смерті спадкодавиці вона не знала, а вважала, що прийняла спадщину, так як після смерті ОСОБА_7 спадщину прийняла, однак не оформила своїх спадкових прав дочка померлої - ОСОБА_8 , яка є матір`ю позивачки. Будучи спадкоємцем після смерті матері, позивачка звернулася до державного нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва на право власності на майно ОСОБА_8 , в тому числі і на майно, що належало бабусі, однак через відсутність документів на підтвердження родинних відносин між ОСОБА_7 та ОСОБА_8 їй було відмовлено у видачі свідоцтва на право власності на майно. Отримавши рішення Лановецького районного суду Тернопільської області про встановлення вказаного факту, позивачка знову звернулася до нотаріуса для оформлення спадкових прав, однак нотаріус повідомив їй, що 01 березня 2018 року було заведено спадкову справу №14/2018 щодо майна померлої ОСОБА_7 на підставі заяви ОСОБА_6 . Позивачка вважає, що даний факт не позбавляє її права на звернення до суду із заявою про прийняття спадщини, а тому просить визнати причину пропуску строку прийняття спадщини поважною та продовжити їй термін для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини.

В судове засідання позивачка ОСОБА_5 не з`явилася, хоча про день, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином.

Представник позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задоволити з підстав, викладених в позовній заяві.

В судове засідання відповідач ОСОБА_6 не з`явився, хоча про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Представник відповідача ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги не визнала та просила відмовити у їх задоволенні з підстав викладених у письмовому відзиві на позов, в якому вказує на безпідставність позовних вимог, оскільки позивачем не наведено поважних причин пропуску строку для прийняття спадщини, які давали б підстави для надання додаткового строку для прийняття спадщини понад установлений законом шестимісячний строк. Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 24 постанови ВСУ «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року №7 вирішуючи питання щодо визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити із того, що поважними причинами є причини пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. В обґрунтування позовних вимог позивач стверджує, що будучи спадкоємцем за законом, своєчасно не звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини у шестимісячний термін після смерті баби так, як не знала вимог законодавства та вважала, що фактично прийняла спадщину. Верховний суд у складі колегії суддів другої судової палати Касаційного цивільного суду у своїй постанові від 05 грудня 2018 року (справа № 756/2764/15-Ц) аналізуючи рішення апеляційної інстанції зазначає, що ним не враховано висновків і мотивів скасування судом касаційної інстанції попередньої ухвали, не звернено уваги на те, що похилий вік позивачки та відсутність у неї необхідних юридичних знань не є об`єктивними та непереборними труднощами, з якими закон пов`язує поважність причини пропуску строку та порядку прийняття спадщини. Також, у пункті 2 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року № 24-753/0/4-13 міститься і роз`яснення, відповідно до якого судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог: Лановецької міської ради Кременецького району Тернопільської області в судове засідання не з`явився, однак, направив до суду заяву, в якій позов визнає та просить справу слухати без його участі.

Дослідивши докази по справі, заслухавши пояснення представників сторін, суд з`ясував наступні обставини.

ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 92 роки в с.Москалівка Лановецького району Тернопільської області померла ОСОБА_7 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого повторно 10 липня 2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Лановецького районного управління юстиції у Тернопільській області.

Згідно копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , виданого 16 вересня 2009 року Москалівською сільською радою Лановецького району Тернопільської області, ОСОБА_8 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 в с.Москалівка Лановецького району Тернопільської області.

Постановою приватного нотаріуса Лановецького районного нотаріального округу Наконечної А.І. від 10 березня 2020 року ОСОБА_5 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на майно померлої ОСОБА_7 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , в зв`язку з тим, що вчинення такої нотаріальної дії суперечить законодавству України, оскільки заявницею пропущений строк для прийняття спадщини.

Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) №59745369, виданої 10 березня 2020 року приватним нотаріусом Наконечною А.І., після смерті ОСОБА_7 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , заведено спадкову справу, номер у спадковому реєстрі 62088754, дата реєстрації 01 березня 2018 року.

Рішенням Лановецького районного суду Тернопільської області від 12 вересня 2019 року встановлено факт, що померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Москалівка Лановецького району Тернопільської області ОСОБА_7 була матір`ю ОСОБА_8 , 1931 року народження, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , а ОСОБА_8 , 1931 року народження, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 була дочкою ОСОБА_7 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Як вбачається з копії Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ТР №0090601, 04 березня 1997 року головою Лановецької районної державної адміністрації Віннічук Тетяні Василівні було видано сертифікат на право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває в колективній власності в колективному сільськогосподарському підприємстві агрофірма «Збруч» с.Москалівка Лановецького району Тернопільської області розміром 3,22 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі.

Як вбачається з довідки №763, виданої 09 листопада 2017 року виконкомом Москалівської сільської ради Лановецького району Тернопільської області, ОСОБА_7 , померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , була зареєстрована та проживала в АДРЕСА_1 та з нею на день смерті ніхто зареєстрованим не був.

Згідно копії повідомлення державного нотаріуса Лановецької державної нотаріальної контори Джус С.З. №41/01-16 від 23 січня 2018 року, спадкоємцем померлої ОСОБА_8 є дочка - ОСОБА_5 , яка 17 грудня 2010 року подала заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину; 20 грудня 2010 року ОСОБА_5 видано свідоцтво про право на спадщину на земельні ділянки, майнові паї та грошові вклади. Інші спадкоємці в нотаріальну контору не звертались, свідоцтво про право на спадщину на інше майно не видане.

Згідно листа №42/01-16, виданого 23 січня 2018 року державним нотаріусом Лановецької державної нотаріальної контори Джус С.З., ОСОБА_5 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно, що належало ОСОБА_7 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , спадкоємцем якої була її дочка ОСОБА_8 , яка прийняла спадщину, але не оформила своїх спадкових прав, оскільки ОСОБА_5 не було подано документи, що підтверджують факт родинних стосунків між ОСОБА_7 та ОСОБА_8 .

Позивачка ОСОБА_5 у шестимісячний строк не звернулася із заявою в нотаріальну контору про прийняття спадщини, що є перешкодою для спадкування майна за законом.

Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок смерті.

У відповідності до ст.ст.1268, 1269 ЦК України спадкоємець за законом чи за заповітом може прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадщина належить спадкоємцю з моменту її відкриття не залежно від часу прийняття спадщини. Спадкоємець, який прийняв частину спадщини, вважається таким, що прийняв усю спадщину.

Відповідно до п.24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 №7 «Про судову практику у справах про спадкування» особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Зазначене положення застосовується до спадкоємців, в яких право на спадкування виникло з набранням чинності зазначеним Кодексом.

При розгляді цих справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. За наявності у спадковій справі заяви спадкоємця про відмову від права на спадщину його вимоги про визначення додаткового строку для прийняття спадщини задоволенню не підлягають

Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку дл прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Відповідно до Правового висновку Верховного Суду України від 26 вересня 2012 року по справі №6-85 цс 12 у спорі про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, встановлено, що право на спадщину належить спадкоємцеві з моменту її відкриття й закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Правила ч.3 ст.1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; ці обставини визнані судом поважними.

Якщо ж у спадкоємця перешкод не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через відсутність інформації про спадкову масу, то положення ч.3 ст.1272 ЦК України не застосовуються.

Відповідно до п.2 інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч.1 ст.1269 ЦК). Заява про прийняття спадщини подається до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини особисто. Відповідно до ст.1272 ЦК визначено наслідки пропущення строку для прийняття спадщини. Зокрема, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст.1270 ЦК, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до змісту ст.1272 ЦК позов про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини подається: 1) у разі відсутності письмової згоди всіх спадкоємців, які прийняли спадщину, на подання спадкоємцем, який пропустив шестимісячний строк, заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори; 2) у разі пропуску шестимісячного строку подання заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори та відсутності інших спадкоємців, які прийняли спадщину та могли б дати письмову згоду на подання цієї заяви. Належними відповідачами у спорах про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини є спадкоємці, які прийняли спадщину, або територіальні громади в особі органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Згідно з вимогами ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У відповідності до ст.ст.12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини на які посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

У відповідності до ст.ст.76, 77 ЦПК України суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи, на підставі доказів, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Згідно ч.2 ст.78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно ч.2 ст.89 ЦПК України, жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до вимог ст.263 ЦПК України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним та обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

У відповідності до ч.1 ст.264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у сукупності суд приходить до висновку, що в задоволенні позову необхідно відмовити, оскільки, позивачем не надано доказів поважності причин пропуску строку для прийняття спадщини.

Зокрема, стороною позивача не наведено причин, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

На думку суду, не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, як юридична необізнаність позивачки щодо строку та порядку прийняття спадщини.

Також позивачем не надано доказів, що спадкоємець, який прийняв спадщину, тобто ОСОБА_6 , не погодився надати письмову згоду на прийняття спадщини позивачкою, а відповідно, не дотримано нотаріального порядку оформлення спадщини.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.1218-1219, 1268-1269, 1272 ЦК України, ст.ст.12,13,81,141,263-265 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову ОСОБА_3 (місце проживання с.Москалівка Кременецького району Тернопільської області) до ОСОБА_4 (місце проживання АДРЕСА_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_3 ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Лановецька міська рада Кременецького району Тернопільської області (м.Ланівці вул.Незалежності, 34 Кременецького району Тернопільської області) про продовження строку для прийняття спадщини - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Тернопільського апеляційного суду через Лановецький районний суд Тернопільської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 27 серпня 2021 року.

Суддя: Л. І. Костів