Справа № 263/770/21
Провадження № 2-о/263/77/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 квітня 2021 року м.Маріуполь

Жовтневий районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді Шевченко О.А.,

за участю секретаря Ковальової О.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою адвоката Кисельової Олени Миколаївни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 , зацікавлена особа: ОСОБА_2 , про встановлення факту сумісного проживання із спадкодавцем, -

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернувся до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання ОСОБА_1 зі спадкодавцем ОСОБА_3 на час відкриття спадщини ІНФОРМАЦІЯ_1 . На обґрунтування зазначено, що ОСОБА_1 є донькою померлої ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 остання померла та після її смерті відкрилась спадщина у вигляді земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва у с.Бердянське. За життя ОСОБА_3 була зареєстрована та проживала за адресою: АДРЕСА_1 . Разом із нею без реєстрації проживала її донька ОСОБА_1 , яка здійснювала не обхідний догляд за ОСОБА_3 , оскільки остання після перенесеного інсульту не могла сама себе обслуговувати, була прикута до ліжка протягом 3,5 років, мала хронічні хвороби. Після смерті матері ОСОБА_1 у січні 2021 року звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, однак їй біло відмовлено та повідомлено, що вона має право звернутись до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю на момент смерті, оскільки вона та матір на момент смерті були зареєстровані за різними адресами. Враховуючи те, що встановити факт спільного проживання в позасудовому порядку неможливо, заявниця звернулась до суду з відповідною заявою.

Ухвалою суду від 12.02.2021 року відкрито провадження по справі та призначено судове засідання.

Заявниця у судове засідання не з`явилась, від її представника, адвоката Кисельової О.М. на адресу суду надійшла заява про розгляд справи у її відсутності, наполягала на задоволенні вимог.

Від зацікавленої особи ОСОБА_2 надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, не заперечувала проти задоволення вимог заяви.

Суд, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, вважає, що доводи заявника знайшли своє підтвердження під час судового розгляду.

Із матеріалів справи вбачається, що прізвище ОСОБА_1 до укладання шлюбу з ОСОБА_4 було ОСОБА_1 , відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_1 Районного відділу РАЦС Першотравневого району Донецької області від 13 жовтня 1979 року, актовий запис №155.

ОСОБА_3 є матір`ю ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 Відділу реєстрації актів громадянського стану Першотравневого управління юстиції від 21 лютого 2001 року.

Заінтересована особа ОСОБА_2 є рідною сестрою заявниці ОСОБА_1 , згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 від 04 серпня 1956 року, свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_4 від 27 серпня 1977 року.

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_5 Виконавчого комітету Бердянської сільської ради Мангушського району Донецької області Україна, актовий запис №11.

Згідно довідки Виконавчого комітету Бердянської сільської ради №18 від 11.01.2021 року, ОСОБА_3 до дня смерті проживала за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до акту про проживання від 03 квітня 2021 року, сусіди ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , підтвердили, донька ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , з кінця 2016 року постійно проживала за адресою: АДРЕСА_1 , зі своєю матір`ю ОСОБА_3 . Вказане підтверджується також письмовими заявами ОСОБА_10 та ОСОБА_7 .

Постановою про відмову у вчинення нотаріальної дії від 11.01.2021 року №6/02-31 державного нотаріуса Мангушської державної нотаріально контори Середенко О.А. ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_3 .

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 року передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Наведений у ст.273 ЦПК перелік фактів, які встановлюються судом, не є вичерпним. За наявності зазначених умов суд може встановлювати й інші факти, що мають юридичне значення.

Відповідно до ст.1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Частинами 1, 2 ст. 1223 ЦК України, передбачено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст. ст. 1261-1265 цього Кодексу.

Нормами ст. 1258 ЦК України, визначено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Згідно з ч. 2 ст. 1258 ЦК України кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 1264 ЦК України, до спадкоємців за законом четвертої черги віднесено осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

У відповідності до ч. 2 ст. 3 СК України, сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

У відповідності до ч. 4 ст. 3 СК України, сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Відповідно до п. 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 року, при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила ч. 2 ст. 3 СК про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом.

Згідно з вимогами ст.ст. 1269, 1270 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто.

Пунктом 3.22. Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5, визначено, що у разі відсутності в паспорті спадкоємця відмітки про реєстрацію місця проживання доказом постійного проживання можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець на день смерті спадкодавця проживав разом із цим спадкоємцем.

Згідно абз. 1 п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування», якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

За таких обставин, враховуючи, що заявник має право на отримання спадщини за законом після смерті ОСОБА_3 , однак не може реалізувати його без встановлення факту спільного проживання його разом із спадкодавцем однією сім`єю, суд вважає необхідним на підставі ст. 315 ЦПК України, задовольнити вимоги заявника, оскільки факт спільного проживання заявника ОСОБА_1 разом із спадкодавцем ОСОБА_3 однією сім`єю більш ніж п`ять років на час відкриття спадщини, достовірно встановлено в судовому засіданні.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 76, 76-81, 259, 263-265, 293, 294, 315, 319 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Заяву адвоката Кисельової Олени Миколаївни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 , зацікавлена особа: ОСОБА_2 , про встановлення факту сумісного проживання із спадкодавцем, задовольнити частково.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з 2016 року однією сім`єю разом зі спадкодавцем ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 по день смерті ОСОБА_3 , тобто по ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Донецького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.А.Шевченко