Придніпровський районний суд м.Черкаси
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 711/7327/20

Провадження № 2/711/14/21

26 лютого 2021 року Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого: судді Кондрацької Н.М.

при секретарі: Мелещенко О.В.

адвоката Яцюк М.В.

відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про встановлення порядку користування майном,-

вирішив:

Представник ОСОБА_2 адвокат Яцюк М.В. звернувся в суд із позовною заявою до ОСОБА_1 про встановлення порядку користування майном, а саме: зобов`язати ОСОБА_1 передати ОСОБА_2 в користування дублікат ключа від автомобіля Daewoo Matiz, 2008 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 , встановивши такий порядок користування: перший місяць після набрання законної сили рішення суду передати вказаний автомобіль у користування ОСОБА_2 ; наступний місяць за першим попереднім передати - у користування ОСОБА_1 ; в подальшому користуватися автомобілем почергово з передачею майна щомісячно.

В обґрунтування позову зазначає, що під час перебування у шлюбі сторонами було набуто у спільну сумісну власність майно, а саме автомобіль Daewoo Matiz, 2008 р.в., д.н. НОМЕР_1 . У відповідності до свідоцтва про реєстрацію автомобіль оформлено на відповідача. 28.09.2020 Придніпровським районним судом винесено рішення, яким визнано за ОСОБА_2 право власності на Ѕ частину автомобіля Daewoo Matiz, 2008 р.в., д.н. НОМЕР_1 .. Автомобіль знаходиться в повному користуванні відповідача. Позивач позбавлена можливості користуватися автомобілем, чим порушується її право власності. Відповідно до ст. 369 ЦК України передбачено, що співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Розпоряджання майном, що є у спільній сумісній власності, здійснюється за згодою всіх співвласників, якщо інше не встановлено законом. Таким чином, позивач має законне право просити суд встановити порядок користування майном у зв`язку із недосягненням згоди між сторонами щодо користування.

Відповідно до даних протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.10.2020, суддя Придніпровського районного суду м. Черкаси Кондрацька Н.М. визначена для розгляду судової справи № 711/7327/20.

Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 22.10.2020 позовну заяву ОСОБА_1 про зобов`язання вчинити певні дії залишено без руху та надано строк для усунення недоліків.

Після усунення недоліків поданої позовної заяви, ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 25.01.2021 відкрито провадження по справі та призначено її до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Відповідачу встановлено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву.

В судовому засіданні представник позивача - адвокат Яцюк М.В. підтримав позовні вимоги з підстав викладених в позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_1 в судовому засіданні заперечував щодо задоволення позовних вимог, зазначив, що позивачу відомо місцезнаходження автомобіля та що він перебуває у технічно несправному стані. Не заперечує що позивач може користуватись автомобілем, не перешкоджає їй в цьому, навпаки намагався домовитись з приводу його продажу, але вона не реагує на звернення.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача та відповідача, розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, в межах заявлених вимог, об`єктивно дослідивши і оцінивши докази, надані сторонами, які мають правове значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, в їх сукупності приходить до наступних висновків.

Згідно ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч.3 ст. 12 ЦПК України).

Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судом встановлено, що з 11.06.2009 сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який було розірвано на підставі рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 12.12.2019 (справа № 711/7607/19).

Під час перебування у шлюбі, сторонами було набуто майно, а саме автомобіль марки Daewoo Matiz, 2008 р.в., д/н НОМЕР_1 , власником якого згідно свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_2 від 11.07.2017 є відповідач ОСОБА_1 .

Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 28.09.2020 визнано за ОСОБА_2 право власності на Ѕ частину автомобіля «DAEWOO MATIZ», реєстраційний номер НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер (VIN) НОМЕР_3 . Рішення суду набрало законної сили 09.11.2020.

Частиною 4 ст. 84 ЦПК України встановлено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право власності набувається у порядку, визначеному законом.

Частиною 1 ст. 317 ЦК України передбачено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Держава не втручається у здійснення власником права власності. Діяльність власника може бути обмежена чи припинені або власника може бути зобов`язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно з ч. 1 ст. 369 ЦК України співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права. Так, відповідно до положень ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Зазначена норма матеріального права передбачає право власника вимагати будь-яких усунень свого порушеного права від будь-яких осіб будь-яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому не має значення, ким саме спричинено порушене право та з яких підстав.

Як роз`яснено у п.33 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 07.02.2014 за №5 « Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», застосовуючи положення статті 391 ЦК, відповідно до якої власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, навіть якщо вони не пов`язані із позбавленням права володіння, суд має виходити із такого.

Відповідно до положень статей 391, 396 ЦК України, позов про усунення порушень права, не пов`язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов`язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння. Такий позов підлягає задоволенню і в тому разі, коли позивач доведе, що є реальна небезпека порушення його права власності чи законного володіння зі сторони відповідача.

У відповідності до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

В порушення вказаних норм діючого законодавства представником позивача не надано об`єктивних та переконливих доказів того, що відповідачем чиняться перешкоди позивачу у користуванні автомобілем. Відповідач під час розгляду справи по суті даний факт заперечував, зазначив, що позивач в позасудовому порядку не зверталась до нього з проханням надати автомобіль у користування, його місцезнаходження та технічний стан їй відомі.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позивачами не доведено факт того, що відповідач чинять перешкоди у здійсненні позивачем права користування власністю, у зв`язку з цим підстави для задоволення поданого позову відсутні.

Керуючись ст. 41 Конституції України, ст.ст. 317,319, 321, 369, 391, 396 ЦК України, ст. ст. 4, 12, 76, 77, 81, 258, 354 ЦПК України суд, -

вирішив:

У позові ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про встановлення порядку користування майном - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Черкаського апеляційного суду.

Повний текст виготовлено 04.03.2021.

Головуючий: Н. М. Кондрацька