Справа № 182/5496/20
Провадження № 2/0182/1112/2021
19.08.2021 року Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі головуючого-судді Рибакової В.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження (без виклику сторін) цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя, -
Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом (а.с.1-5), посилаючись на наступні обставини.
25.02.2009 року між нею та ОСОБА_2 було укладено шлюб, від якого мають малолітню дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . 19.09.2019 року рішенням Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області шлюб між ними було розірвано. 10.01.2020 року вона уклала шлюб з ОСОБА_4 , після чого їй було присвоєно прізвище « ОСОБА_5 ». Вказала, що під час шлюбу з ОСОБА_2 26.08.2011 року ними було придбано квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , яку було зареєстровано за відповідачем. Відповідач не визначає її право на частину майна набутого в шлюбі, добровільно поділити спільне майно не вдалося.
Враховуючи викладене, просить здійснити поділ майна подружжя та визнати за нею право власності на 1/2 частину квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .
Ухвалою судді від 24.12.2020 року позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя прийнято до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, відкрито провадження по справі (а.с.20,21).
Ухвалою судді від 24.12.2020 року (а.с.22,23) витребувано у приватного нотаріуса Нікопольського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Іопеля Сергія Олександровича належним чином завірену копію договору купівлі-продажу квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , посвідченого приватним нотаріусом Нікопольського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Іопелем С.О. 26.08.2011 року, зареєстровано в реєстрі за №3298, дата прийняття рішення про державну реєстрацію 07.09.2011 року.
Відповідно до ч. 2 ст. 128 ЦПК України суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою.
Копію ухвали судді від 24.12.2020 року отримано позивачем 28.12.2020 року під особистий підпис в суді (а.с.26).
Копію ухвали судді від 24.12.2020 року з копією позову та додатками направлено відповідачу за його останнім місцем реєстрації та за адресою вказаною в позові (а.с.19,24), про що свідчать повідомлення про вручення поштового відправлення з відміткою про вручення адресату (а.с.34,35).
Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що відповідач повідомлений про розгляд справи, належним чином, відзив на позов не подав.
Ухвалою судді від 19.08.2021 року позовну заяву вирішено розглянути заочно на підставі наявних у справі доказів.
Відповідно до ч.1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання чи оспорювання.
Згідно зі ч.1 ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Справедливість судового рішення вимагає, аби такі рішення достатньою мірою висвітлювали мотиви, на яких вони ґрунтуються. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення і мають оцінюватись у світлі обставин кожної справи. Національні суди, обираючи аргументи та приймаючи докази, мають обов`язок обґрунтувати свою діяльність шляхом наведення підстав для такого рішення. Таким чином, суди мають дослідити основні доводи (аргументи) сторін та з особливою прискіпливістю й ретельністю - змагальні документ, що стосуються прав та свобод, гарантованих Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод.
Згідно ч.ч. 1-4 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом . Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.
У відповідності до ч.ч. 1-3 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.
Зазначені норми процесуального права узгоджуються і з положеннями статті 20 ЦК України, згідно якої право на захист особа здійснює на свій розсуд.
Згідно ч.1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно ч.6 ст.81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Суд, вивчивши матеріали справи, прийшов до наступного висновку.
Рішенням Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 19.09.2019 року по справі № 182/3728/19 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_6 про розірвання шлюбу, шлюб між сторонами розірвано. Вказаним рішенням встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 25.02.2009 року. Рішення набуло чинності 21.10.2019 року (а.с.10).

Згідно наявної в матеріалах справи копії свідоцтва про народження Серії НОМЕР_1 (а.с.11), ІНФОРМАЦІЯ_2 народилася ОСОБА_3 , батьками якої записані ОСОБА_2 , ОСОБА_6 .

10.01.2020 року було зареєстровано шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , якій після державної реєстрації шлюбу було присвоєно прізвище « ОСОБА_5 ».

На виконання ухвали суду від 24.12.2020 року приватний нотаріус Нікопольського міського нотаріального округу Іопель С.О. надав суду копію Договору купівлі продажу квартири від 26.08.2011 року (а.с.28,29-32). Як вбачається з копії Договору купівлі-продажу квартири, посвідченого 26.08.2011 року приватним нотаріусом Нікопольського міського нотаріального округу Іопелем С.О., зареєстрованого в реєстрі за № 3298 (а.с.29-32), ОСОБА_2 придбав у приватну власність двокімнатну квартиру АДРЕСА_2 .

У п.4.6 вказаного Договору купівлі-продажу квартири, зазначено, що ця купівля вчинюється за згодою дружини покупця ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , оформленою заявою, справжність підпису якої на цій заяві засвідчена приватним нотаріусом Нікопольського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Іопелем С.О., 26.08.2011 року з реєстровим №3297 (а.с.31).

Як вбачається з Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №225360008 від 24.09.2020 року, №271249631 від 19.08.2021 року (а.с.13,36), за ОСОБА_2 зареєстровано право власності на квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , форма власності: приватна; розмір частки: 1/1; підстава виникнення права власності: договір купівлі-продажу, ВРМ №842963, ВРМ №842964, р. №3298, 26.08.2011, приватний нотаріус Нікопольського міського нотаріального округу Іопель С.О.

Згідно ч.1 ст.60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Згідно ч.1 ст.69 СК України, дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Згідно ч.1 ст.70 СК України, у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Згідно ч.1,2 ст.71 СК України, майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що квартира, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , є спільною сумісною власністю подружжя, оскільки була придбана у період шлюбу. А тому незалежно від того, що спірне нерухоме майно було зареєстроване на ім`я ОСОБА_2 , воно належить сторонам у рівних частках.

Суд вважає за необхідне позов задовольнити, поділити між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 спільне сумісне майно подружжя, яке складається з квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що зареєстрована за ОСОБА_2 на підставі Договору купівлі-продажу квартири від 26.08.2011 року, посвідченого приватним нотаріусом Нікопольського міського нотаріального округу Іопелем С.О., зареєстрованого у реєстрі за № 3298, наступним чином:

- визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ;

- визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частину квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

На підставі ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 840 грн. 80 коп., сплачений позивачем при подачі позову (а.с.6).

Керуючись ст.ст.12,13,81,89,128,131,141,259,264-265,268,280-282,п.п.15.5 п.15 ч.1 Перехідних положень ЦПК України, ст.16 ЦК України, ст.ст.60,61,63,65,69-71 СК України,

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 (зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 , РНОКПП - НОМЕР_2 ) до ОСОБА_2 (зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 ; фактичне місце проживання: АДРЕСА_4 , РНОКПП - НОМЕР_3 ) про поділ спільного майна подружжя задовольнити.

Поділити між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 спільне сумісне майно подружжя, яке складається з квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що зареєстрована за ОСОБА_2 на підставі Договору купівлі-продажу квартири від 26.08.2011 року, посвідченого приватним нотаріусом Нікопольського міського нотаріального округу Іопелем С.О., зареєстрованого у реєстрі за № 3298, наступним чином:

- визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ;

- визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частину квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 840 грн. 80 коп. (вісімсот сорок грн. 80 коп.).

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Дніпровського апеляційного суду до або через Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його складення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: В. В. Рибакова