Справа № 675/1067/21
Провадження № 2/675/524/2021
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"25" серпня 2021 р. м.Ізяслав

Ізяславський районний суд Хмельницької області в складі головуючого - судді Трасковського С.Л., за участю секретаря судового засідання - Гук-Миронюк Ю.Г., представника позивачів - ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Ізяслав в режимі відеоконференції в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Ізяславської міської ради Хмельницької області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача - Управління Державної архітектурно - будівельної інспекції у Хмельницькій області, ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , про визнання права власності на самочинне будівництво,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 , ОСОБА_3 звернулися до суду з позовом до Ізяславської міської ради Хмельницької області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача - Управління Державної архітектурно - будівельної інспекції у Хмельницькій області, ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , про визнання права власності за кожним по Ѕ реконструйованої квартири №2 (з прибудовами «а1» та «а2», банею «а3») загальною площею 122,4 кв. м, житловою площею 52,9 кв. м, на Ѕ тераси «а4» загальною площею 15,6 кв. м, Ѕ сараю «Б» загальною площею 35,0 кв. м, Ѕ погреба «В» загальною площею 20,0 кв. м, Ѕ огорожі «N» загальною площею 25,5 кв. м, Ѕ воріт з хвірткою «N1» загальною площею 8,5 кв. м у будинку квартирного типу АДРЕСА_2 .

В обґрунтування заявлених вимог позивачі посилаються на те, що вони є співвласниками квартири АДРЕСА_3 , та земельної ділянки за вказаною адресою, на якій ними збудовано сарай, погріб, огорожа, ворота з хвірткою та прибудови до житлового будинку. Вказані споруди були побудовані без дозвільних документів. Позивачі не можуть зареєструвати право власності на приміщення вказаної реконструйованої квартири та споруд, оскільки Управлінням Державної архітектурно - будівельної інспекції в Хмельницькій області відмовлено в проведенні технічного обстеження та прийнятті в експлуатацію вказаних об`єктів, як таких, що не підпадають під дію нормативно - правового акту, що визначає готовність вказаних об`єктів до експлуатації. Зазначають, що на дану реконструйовану квартиру виготовлено технічний паспорт, а також проведено технічне обстеження та встановлено готовність квартири з відповідними прибудовами та спорудами до експлуатації. Враховуючи викладене, позивачі просять позов задовольнити.

Ухвалою суду від 30.06.2021 року прийнято позовну заяву до розгляду за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання по справі.

В подальшому, після надання можливості учасникам справи надати суду заяви по суті справи, документи на підтвердження своїх вимог та заперечень, чим останні не скористались, ухвалою суду від 27.07.2021 року закрито підготовче провадження по справі за вказаним позовом та призначено справу до судового розгляду по суті.

Представник позивачів в судовому засіданні підтримав позовні вимоги в повному обсязі з підстав, вказаних в позові, просив суд позов задовольнити. Вказав, що самочинно збудовані об`єкти нерухомості знаходяться на земельній ділянці з кадастровим номером :01:001:0238, яка призначена для обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд та належить позивачам на праві спільної часткової власності.

Представник відповідача в судове засідання не з`явилася, про місце, день та час слухання справи повідомлена належним чином, подала до суду заяву, в якій просить розглянути справу без її участі, зазначивши, що не заперечує проти задоволення позову.

Треті особи ОСОБА_4 , ОСОБА_5 в судове засідання не з`явились, про місце, день та час слухання справи повідомлені належним чином, в поданих до суду заявах просили слухати справу за їх відсутності, позовні вимоги підтримали повністю.

Представник Управління Державної архітектурно - будівельної інспекції у Хмельницькій області, повідомлений про дату, час, місце судового розгляду, в судове засідання не прибув.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Так, актом від 15.01.1994 року було прийнято в експлуатацію двоквартирний житловий будинок АДРЕСА_2 .

Відповідно до свідоцтва на право власності на житло від 26.05.1999 року, виданого відділом приватизації Ізяславської центральної районної лікарні,квартира АДРЕСА_3 , належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . Право власності останніх зареєстроване належним чином, про що свідчить відмітка Ізяславського районного бюро технічної інвентаризації у вказаному свідоцтві.

Згіднокопії державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії ЯЛ №543918, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на праві спільної часткової власності в рівних частинах належитьземельна ділянка по АДРЕСА_4 з кадастровий номером :01:001:0238, площею 0,1 га та цільовим призначенням: для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд.

Позивачами на вказаній та належній їм земельній ділянці було побудовано прибудову до квартири «а2», баню «а3», терасу «а4», сарай «Б», погріб «В»,огорожу «N» та ворота з хвірткою «N1» без отримання дозвільних документів.

На замовлення позивачів КП «Ізяславське РБТІ»виготовлено технічний паспорт на квартиру з відповідними прибудовами та спорудами АДРЕСА_3 .

У зв`язку із завершенням будівництва реконструйованої квартири №2 з прибудовами та господарськими спорудами за вказаною адресою, позивачі звернулися до Управління Державної архітектурно - будівельної інспекції в Хмельницькій області з декларацією про готовність об`єкта до експлуатації.

Проте вказана декларація з відповідним пакетом документів листом Управління Державної архітектурно - будівельної інспекції в Хмельницькій області від 23.11.2020 року №ХМ 87 була повернута заявникам через те, що вказані об`єкти нерухомого майна не підпадають під дію будівельної амністії, передбаченої Порядком проведення технічного обстеження і прийняття в експлуатацію індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, будівель і споруд сільськогосподарського призначення, що за класом наслідків (відповідальності) належить до об`єктів з незначними наслідками (СС1), збудовані на земельній ділянці відповідного цільового призначення без дозвільного документа на виконання будівельних робіт, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 03.07.2018 року №158.

Відповідно до звіту про проведення технічного обстеження від 06.03.2021 року, складеного експертом Чілій А.І. (кваліфікаційний сертифікат серії АЕ №000755 від 19.09.2012 року), прибудова «а2», баня «а3», тераса «а4», сарай «Б», погріб «В», огорожа «N», ворота з хвірткою «N1», які розташовані за адресою: АДРЕСА_4 , визнано такими, що готові до надійної та безпечної експлуатації.

Статтею 317 ЦК України передбачено, що власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ч.1 ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно з ч.1 ст.376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

За змістом ч.3 ст.376 ЦК України право власності на самочинно збудоване майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй введена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно.

Частиною 5 вищевказаної статті передбачено, що на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб.

Визначення «житловий будинок», «квартира», «садиба» містяться у главі 28 ЦК України.

Так, відповідно до ч.1 ст.382 ЦК України квартирою є ізольоване помешкання в житловому будинку, призначене та придатне для постійного у ньому проживання.

Житловим будинком є будівля капітального типу, споруджена з дотриманням вимог, встановлених законом, іншими нормативно-правовими актами, і призначена для постійного у ній проживання (ст.380 ЦК України).

Стаття 381 ЦК України дає юридичне визначення садиби як об`єкта права власності, яке є земельною ділянкою разом з розташованими на ній житловим будинком, господарсько-побутовими будівлями, наземними і підземними комунікаціями, багаторічними насадженнями.

Таким чином до складу садиби належать не лише житловий будинок (або його частина) і земельна ділянка, на якій він розташований, а й господарсько-побутові будівлі (які забезпечують власника необхідними для проживання засобами благоустрою, наприклад, сарай, гараж, санвузол та ін.) та комунікації (водопостачання, очисні споруди тощо), а також багаторічні насадження.

Статтею 186 ЦК України дано визначення головної речі і приналежності. Відповідно, річ, призначена для обслуговування іншої (головної) речі і пов`язана з нею спільним призначенням, є її приналежністю. Приналежність слідує за головною річчю, якщо інше не встановлено договором або законом.

За приписами ст.331 ЦК України визначені загальні підстави та порядок набуття права власності на нове майно, створене з додержанням вимог закону, та не регулює правовий режим самочинного будівництва. Відповідно до положень цієї статті право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Статтею 375 ЦК України передбачено, що власник земельної ділянки має право зводити на ній будівлі та споруди, створювати закриті водойми, здійснювати перебудову, а також дозволяти будівництво на своїй ділянці іншим особам.

Згідно з ч.2 вищевказаної статті ЦК України власник земельної ділянки набуває право власності на зведені ним будівлі, споруди та інше нерухоме майно.

Крім того, відповідно до ч.3 ст.375 ЦК України право власника на забудову здійснюється ним за умови додержання архітектурних, будівельних, санітарних, екологічних та інших норм і правил, а також за умови використання земельної ділянки за її цільовим призначенням.

Згідно п. 10 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 року №461, у випадку визнання права власності на самочинно збудований об`єкт за рішенням суду, він приймається в експлуатацію згідно з цим порядком за умови можливості його надійної та безпечної експлуатації за результатами проведення технічного обстеження такого об`єкту.

Пунктом 12 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами ст.376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)» №6 від 30.03.2012 року встановлено, що власник земельної ділянки набуває право власності на зведені ним будівлі, споруди та інше нерухоме майно (частина друга статті 375 ЦК), тому на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудовано на ній, якщо це не порушує права інших осіб (частина п`ята статті 376 ЦК). Вирішуючи справу за позовом власника (користувача) земельної ділянки про визнання права власності на самочинно збудоване нерухоме майно, суди зобов`язані встановлювати усі обставини справи, зокрема: чи є позивач власником (користувачем) земельної ділянки; чи звертався він до компетентного державного органу про прийняття забудови до експлуатації; чи є законною відмова у такому прийнятті; чи є порушені будівельні норми та правила істотними.

За таких обставин, суд приходить до висновку про те, що право власності на реконструйовану квартиру з самочинно збудованими прибудовами та спорудами має бути визнане за позивачами, оскільки вони являються співвласниками квартири, до якої ними здійснено прибудови та побудовано інші споруди, та земельної ділянки, на якій така квартира з прибудовами та господарськими спорудами знаходяться, та, у зв`язку з тим, що компетентним органом не вирішено питання прийняття їх в експлуатацію, що позбавляє позивачів можливості в інший спосіб оформити право власності на таке майно. Під час технічного обстеження на предмет визначення можливості або неможливості надійної та безпечної експлуатації об`єктів були оглянуті їх основні несучі та огороджувальні конструкції і встановлено їх готовність до безпечної та надійної експлуатації. Внаслідок визнання права власності на таке нерухоме майно за позивачами не порушуються права та законні інтереси інших осіб, які є власниками сусідньої квартири та залучені судом до участі у справі в якості третіх осіб.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 259, 263-265 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Ізяславської міської ради Хмельницької області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача - Управління Державної архітектурно - будівельної інспекції у Хмельницькій області, ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , про визнання права власності на самочинне будівництво задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , податковий номер НОМЕР_1 , право власності на Ѕ реконструйованої квартири №2 (з прибудовами «а1» та «а2», банею «а3») загальною площею 122,4 кв. м, житловою площею 52,9 кв. м, на Ѕ тераси «а4» загальною площею 15,6 кв. м, Ѕ сараю «Б» загальною площею 35,0 кв. м, Ѕ погреба «В» загальною площею 20,0 кв. м, Ѕ огорожі «N» загальною площею 25,5 кв. м, Ѕ воріт з хвірткою «N1» загальною площею 8,5 кв. м у будинку квартирного типу АДРЕСА_2 .

Визнати за ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , податковий номер НОМЕР_2 , право власності на Ѕ реконструйованої квартири №2 (з прибудовами «а1» та «а2», банею «а3») загальною площею 122,4 кв. м, житловою площею 52,9 кв. м, на Ѕ тераси «а4» загальною площею 15,6 кв. м, Ѕ сараю «Б» загальною площею 35,0 кв. м, Ѕ погреба «В» загальною площею 20,0 кв. м, Ѕ огорожі «N» загальною площею 25,5 кв. м, Ѕ воріт з хвірткою «N1» загальною площею 8,5 кв. м у будинку квартирного типу АДРЕСА_2 .

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Хмельницького апеляційного суду. До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Ізяславський районний суд Хмельницької області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

Позивачі:

- ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , податковий номер НОМЕР_1 , адреса проживання: АДРЕСА_4 ;

- ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , податковий номер НОМЕР_2 , адреса проживання: АДРЕСА_4 ;

Відповідач - Ізяславська міська рада Ізяславського району Хмельницької області, , місце знаходження: Хмельницька область, м.Ізяслав, вул.Незалежності, 43;

Треті особи:

- Управління Державної архітектурно - будівельної інспекції у Хмельницькій області, місце знаходження: м.Хмельницький, вул.Грушевського, 87/2;

- ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , податковий номер НОМЕР_3 , адреса проживання: АДРЕСА_5 ;

- ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , податковий номер НОМЕР_4 , адреса проживання: АДРЕСА_5 .

Повний текст рішення складено 26.08.2021 року.

Суддя С.Л. Трасковський