П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 серпня 2021 року місто Маріуполь

справа № 236/3648/19

провадження № 22-ц/804/2062/21

Донецький апеляційний суд у складі:

судді-доповідача Пономарьової О.М.,

суддів Мальцевої Є.Є., Попової С.А.,

секретар судового засідання Лазаренко Д.Т.,

сторони:

позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «ГЛОБАЛ СПЛІТ»

відповідачі - ОСОБА_1 , ОСОБА_2

розглянув у відкритому судовому засіданні за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з повідомленням учасників справи апеляційну скаргу відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , від імені та в інтересах яких діє адвокат Захватаєв Андрій Сергійович, на рішення Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області у складі судді Соловйова О.Л. від 27 травня 2021 року,

в с т а н о в и в:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

11 вересня 2019 року Товариство з обмеженою відповідальністю «ГЛОБАЛ СПЛІТ» (далі ТОВ «ГЛОБАЛ СПЛІТ») звернулось з позовною заявою до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором № IKAPNAOG.11860.001 від 23 вересня 2011 року, укладеним Публічним акціонерним товариством «Всеукраїнський банк розвитку» (далі ПАТ «ВБР») з ОСОБА_1 .

Позовна заява мотивована тим, що 23 вересня 2011 року між ПАТ «ВБР» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № IKAPNAOG.11860.001 за умовами якого ПАТ «ВБР» надало відповідачу кредит в сумі 79 470,60 гривень для придбання автомобіля ВАЗ 111740-134-30 2011 року випуску, а відповідач зобов`язувався повернути наданий кредит у повному обсязі не пізніше 22 вересня 2016 року та сплатити проценти за його користування.

23 вересня 2011 року між ПАТ «ВБР» та ОСОБА_2 укладено договір поруки на виконання ОСОБА_1 своїх зобов`язань за кредитним договором.

23 вересня 2011 року між ПАТ «ВБР» та ОСОБА_1 укладено договір застави нерухомого майна, в заставу надано автомобіль марки ВАЗ.

06 березня 2019 року укладено договір №146 про відступлення прав вимоги між ПАТ «ВБР» та ТОВ «ГЛОБАЛ СПЛІТ», за яким до ТОВ «ГЛОБАЛ СПЛІТ» перейшли права вимоги за вищевказаним кредитним договором.

Через невиконання відповідачем своїх зобов`язань за кредитним договором загальний розмір заборгованості станом на 06 вересня 2019 року складає 72 365,6 гривень з яких: 40 581,18 грн - основна сума заборгованості, 31 784,42 - сума заборгованості за відсотками, яку позивач просив солідарно стягнути з відповідачів на його користь.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 27 травня 2021 року позовну заяву ТОВ «ГЛОБАЛ СПЛІТ» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено частково.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ТОВ «ГЛОБАЛ СПЛІТ» суму заборгованості за кредитним договором № IKAPNAOG.11860.001 від 23 вересня 2011 року в розмірі 55 373 грн 86коп., яка складається з заборгованості за кредитом в розмірі 40 581,18 грн та заборгованості за відсотками в розмірі 14 792,68 грн.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ТОВ «ГЛОБАЛ СПЛІТ» у відшкодування витрат по сплаті судового збору у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції по 734 грн 39 коп. з кожного.

Стягнути з ТОВ «ГЛОБАЛ СПЛІТ» на користь ОСОБА_1 на відшкодування витрат на професійну правничу допомогу 705 грн.

Суд першої інстанції, виходив з того, що наявність між сторонами у справі кредитних правовідносин та факт переходу права вимогу за спірним кредитним договором підтверджено належними та допустими доказами, як і обґрунтованість вимог до відповідачів з боку позивача.

На підтвердження розміру заборгованості позивачем надано детальний розрахунок заборгованості на момент укладення договору про відступлення права вимоги від 06 березня 2019 року №146 із зазначенням дат виникнення заборгованості за кредитним договором, який відповідачами спростований не був, доказів погашення кредиту після 22 серпня 2014 року суду не надано.

Суд першої інстанції частково задовольнив вимоги позивача про стягнення відсотків за кредитним договором, виходячи з того, що строк дії кредитного договору, укладеного з ОСОБА_1 , сплинув 22 вересня 2016 року, тож з вказаного часу право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припинилось, в той час, як позивач, пред`являючи вимоги про погашення заборгованості за кредитним договором, просив стягнути заборгованість за відсотками за користування кредитними коштами станом на 06 вересня 2019 року.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

29 червня 2021 року відповідачами ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , від імені та в інтересах яких діє адвокат Захватаєв А.С., подано апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, відповідачі просять скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову в повному обсязі.

Узагальнені доводи осіб, які подали апеляційну скаргу

Апеляційна скарга мотивована тим, що позивачем ТОВ «ГЛОБАЛ СПЛІТ» не надано до суду оригіналу Кредитного договору від 23 вересня 2011 року та прибутково-видаткових касових документів, що підтверджують надання ПАТ «ВБР» кредитних коштів відповідачу ОСОБА_1 , оскільки цих документів у позивача не має та ніколи не було. Факт відсутності оригіналу кредитного договору підтверджено представником позивача.

Крім того, відповідачі, ознайомившись з копіями наданих позивачем документів, наголошують на наявність розбіжностей у їх змісті, а саме: сума кредиту є значно меншою, ніж заявлена позивачем; кредит носив пільговий характер, був призначений для пенсіонерів та мав відсоткову ставку не більше 3%, а не 16,8%, які зазначені у копії договору; всі умови договору виконані відповідачами відповідно до графіку погашень ще у серпні 2014 року.

Наявність договору №146 про відступлення прав вимоги, укладеного між ПАТ «ВБР» та ТОВ «ГЛОБАЛ СПЛІТ» 06 березня 2019 року, ніяким чином не встановлює наявність заборгованості відповідачів перед новим кредитором по придбаному кредитному договору, оскільки сам факт укладання договору відступлення права вимоги не створює для боржника безумовного обов`язку сплати боргу саме у такому розмірі, який вказаний у цьому договорі про відступлення прав вимоги.

Викликає сумнів наданий позивачем до суду розрахунок заборгованості, оскільки зазначений документ не містить реквізитів особи, що його склала а також інформації, хто відповідає за його зміст та звідки та на підставі яких документів в цей розрахунок вносились показники.

Доводи інших учасників справи

10 серпня 2021 року на адресу апеляційного суду надійшов відзив на апеляційну скаргу від позивача ТОВ ««ГЛОБАЛ СПЛІТ».

Позивач вважає рішення суду першої інстанції обґрунтованим та таким, що відповідає вимогам матеріального та процесуального права. Апеляційну скаргу відповідачів позивач вважає необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.

Відсутність оригіналів кредитного договору обумовлена обставинами непереборної сили, а саме знаходження їх на непідконтрольній території у м. Донецьку.

Наявність кредитних правовідносин між сторонами не заперечується відповідачами, а викладені відповідачами обставини умов кредитного договору ґрунтується виключно на припущеннях відповідачів та не підкріплюються жодними доказами.

Звернення до суду з позовом відбулося в межах строку позовної давності, оскільки його обчислення пов`язане з закінченням строку дії договору, а саме 22 вересня 2016 року.

Рух справи у суді апеляційної інстанції

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06 липня 2021 року визначений склад суду: Пономарьова О.М. (суддя-доповідач), Зайцева С.А., Ткаченко Т.Б.

Ухвалою апеляційного суду від 09 липня 2021 року апеляційна скарга відповідачів залишена без руху, заявникам запропоновано сплатити судовий збір, або надати обґрунтовану заяву про звільнення від його сплати.

Ухвалою апеляційного суду від 22 липня 2021 року у справі відкрито апеляційне провадження.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10 серпня 2021 року визначений склад суду: Пономарьова О.М. (суддя-доповідач), Зайцева С.А., Попова С.А.

Ухвалою апеляційного суду від 10 серпня 2021 року у справі закінчено проведення підготовчих дій та призначено справу до розгляду.

Ухвалою апеляційного суду від 16 серпня 2021 року задоволено клопотання представника відповідачів про розгляд справи в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25 серпня 2021 року визначений склад суду: Пономарьова О.М. (суддя-доповідач), Мальцева Є.Є., Попова С.А.

Ухвалою апеляційного суду від 25 серпня 2021 року задоволено клопотання представника позивача про розгляд справи в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

23 вересня 2011 року між ПАТ «ВБР» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір, за умовами якого ПАТ «ВБР» надало відповідачу кредит в сумі 79 470 грн за процентною ставкою 16,80% річних з терміном користування кредитом до 22 вересня 2016 року для придбання автомобіля ВАЗ 211740-134-30, 2011 року випуску. Для погашення кредиту та сплати відсотків та комісій сторонами погоджено обов`язок банку відкрити ОСОБА_1 рахунок - НОМЕР_1 .

При кредитуванні нових і б/в автомобілів, позичальник доручає банку, без додаткового узгодження, перерахувати кредитні кошти з кредитного рахунку в сумі 79 470 гривень на поточний рахунок постачальника № НОМЕР_2 у АТ АСТРА БАНК. Сторони погодили, що моментом надання кредиту вважається день видачі готівки з каси Банку або перерахування грошових коштів на відповідні рахунки, зазначені в заяві Позичальника. Період сплати кредиту становить з 1-го по 10-те число кожного поточного місяця.

Сторони погодили, що додатками до кредитного договору № IKAPNAOG.11860.001 від 23 вересня 2011 року між ПАТ «ВБР» та ОСОБА_1 виступають Таблиця визначення сукупної вартості споживчого кредиту та реальної процентної ставки (додаток № 1) та Графік погашення заборгованості (додаток № 2), копії яких долучені до позовної заяви.

23 вересня 2011 року між ПАТ «ВБР» та ОСОБА_2 укладено договір поруки на виконання ОСОБА_1 своїх зобов`язань за кредитним договором, згідно з яким остання надає поруку перед ПАТ «ВБР» за виконання ОСОБА_1 (боржником) зобов`язань за кредитним договором, укладеним між ПАТ «ВБР» та ОСОБА_1 . Поручитель відповідає перед кредитором за виконання зобов`язань за кредитним договором в тому ж розмірі, що і боржник.

Відповідно до договору застави рухомого майна від 23 вересня 2011 року, укладеного між ОСОБА_1 (заставодавцем) та ПАТ «ВБР», сторони досягли згоди про надання заставодавцем в заставу майна, а саме автомобіля марки ВАЗ 11740-134-30, 2011 року випуску, в забезпечення виконання зобов`язань ОСОБА_1 перед заставодержателем.

Згідно з заявою ОСОБА_2 остання надала згоду своєму чоловікові, ОСОБА_1 на заставу транспортного засобу ВАЗ 11740-134-30, 2011 року випуску.

Відповідно до п.2.1. договору № 146 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги, укладеного між ПАТ «ВБР» (Банк) та ТОВ «ГЛОБАЛ СПЛІТ» (Новий кредитор), за цим договором Банк відступає шляхом продажу Новому кредитору належні Банку, а новий кредитор набуває у обсязі та на умовах, визначених цим Договором, права вимоги Банку до позичальників, заставодавців та поручителів, зазначених у Додатку № 1 до цього Договору, надалі за текстом - Боржники, включаючи права вимоги до правонаступників Боржника, спадкоємців Боржника, страховиків або інших осіб, до яких перейшли обов`язки Боржника, або які зобов`язані виконати обов`язки Боржників, за кредитними договорами, договорами поруки, договорами застави, з урахуванням усіх змін, доповнень і додатків до них, згідно з реєстром у Додатку № 1 до цього Договору.

Згідно з додатку № 1 до договору № 146 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги, укладеного між ПАТ «ВБР» та ТОВ «ГЛОБАЛ СПЛІТ», вказаний договір про відступлення прав вимоги укладений зокрема, відносно кредитного договору № IKAPNAOG.11860.001 від 23 вересня 2011 року, позичальником за яким є ОСОБА_1 .

Мотивувальна частина

Позиція апеляційного суду

Відповідно до ч.1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Частиною 1 ст.367 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно частини 2 вказаної вище статті, суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника відповідачів Захватаєва А.С. , який підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити, пояснення представника позивача Петренко М.О. , який вважав рішення суду першої інстанції законним та обгрунтованим та просив відмовити в задоволенні апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на таке.

Мотиви, з яких виходить апеляційний суд, та застосовані норми права

Відповідно до ч. 1 ст.2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч.1,2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним(ст. 1055 ЦК України).

Згідно з ст. 10561 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Суд встановив, що 23 вересня 2011 року між ПАТ «ВБР» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір, за умовами якого ПАТ «ВБР» надало відповідачу кредит в сумі 79 470 грн за процентною ставкою 16,80% річних з терміном користування кредитом до 22 вересня 2016 року для придбання автомобіля ВАЗ 211740-134-30, 2011 року випуску.

23 вересня 2011 року між ПАТ «ВБР» та ОСОБА_2 укладено договір поруки на виконання ОСОБА_1 своїх зобов`язань за кредитним договором.

Вказані обставини, доводяться наявними у позивача копіями вказаних договорів та оригіналом договору №146 від 06.03.2019 року про відступлення прав вимоги, який укладений між ПАТ «ВБР» в особі уповноваженого Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію банку, та ТОВ «ГЛОБАЛ СПЛІТ» зі змісту додатку до якого за №378 вказується про перехід прав кредитора за договором № IKAPNAOG.11860.001 від 23 вересня 2011 року, позичальником за яким є ОСОБА_1 .

Факт кредитних правовідносин відповідачами не спростовується, але доводи апеляційної скарги щодо іншої суми кредиту, процентної ставки, строку дії договору є безпідставними та нічим не підтвердженими.

Відповідно до ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку та відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником.

Статтею 554 ЦК України передбачено, що у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Відповідно до положень ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); правонаступництва; виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом.

Статтею 513 ЦК України передбачено, що правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні, яке виникло на підставі правочину, що підлягає державній реєстрації, має бути зареєстрований в порядку, встановленому для реєстрації цього правочину, якщо інше не встановлено законом.

Згідно з положеннями ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 517 ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні.

В матеріалах справи наявна та завірена судом копія договору № 146 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги, який укладений між ПАТ «ВБР» (Банк) та ТОВ «ГЛОБАЛ СПЛІТ», за яким новий кредитор набуває у обсязі та на умовах, визначених цим Договором, права вимоги Банку до позичальників, заставодавців та поручителів, зазначених у Додатку № 1 до цього Договору; витяг з додатку №1 до вказаного договору, з якого вбачається, що вказаний договір про відступлення прав вимоги укладений зокрема, відносно кредитного договору № IKAPNAOG.11860.001 від 23 вересня 2011 року, позичальником за яким є ОСОБА_1 , загальний залишок заборгованості на дату укладення договору 06 березня 2019 року 72 365,60 грн, з яких: залишок по тілу кредиту 40 581,18 грн, залишок за відсотками 31 784,42 грн.

Суд дійшов обгрунтованого висновку, що вказані докази підтверджують виникнення у позивача права вимоги до відповідачів та навів переконливі мотиви вказаному висновку, які спростовують доводи апеляційної скарги відповідачів в цій частині.

На підтвердження розміру заборгованості, позивачем надано розрахунок заборгованості на момент укладення договору про відступлення прав вимог № 146 від 06 березня 2019 року із зазначенням дат виникнення заборгованості за кредитним договором, який відповідачами спростований не був.

Згідно з розрахунком останній платіж боржником зроблений 22 серпня 2014 року в розмірі 1 972,68 грн, що було передбачено графіком погашення кредиту, після чого сальдо строкової заборгованості визначено в розмірі 40 581,18 грн, що кореспондується з сумою заборгованості, визначеною у додатку № 1 до договору № 146 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги, укладеного між ПАТ «ВБР» та ТОВ «ГЛОБАЛ СПЛІТ», та яку просить стягнути позивач з відповідачів.

Відповідачі розмір заборгованості по кредиту 40 581,18 грн не спростували, доказів про погашення кредиту після 22 серпня 2014 року суду не надали.

Посилання в апеляційній скарзі, що розмір кредиту, строк його погашення та інші істотні умови були іншими, ніж зазначено в документах, які надав позивач, є голослівними та нічим не підтверджені.

Апеляційний суд вважає, що з урахуванням встановлених у справі обставин, вимог законодавства та наданих доказів суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про солідарне стягнення з відповідачів заборгованість за кредитом в розмірі 40 581,18 грн, на користь позивача.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Отже, припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування.

Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно із ч. 1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Суд першої інстанції правильно зазначив, що заборгованість за відсотками за користування кредитом в розмірі 31 784,42 грн, визначена позивачем станом на 06 вересня 2019 року в той час, як строк дії договору до 22 вересня 2016 року.

У постанові від 28 березня 2018 року у справі 444/9519/12 (провадження№14-10цс18) Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Таким чином після 22 вересні 2016 року право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припинилося.

Стягуючи на користь позивача розмір заборгованості за відсотками на день закінчення строку дії кредитного договору 22 вересня 2016 року у сумі 14 792,68 грн, суд першої інстанції не врахував наступне.

Відповідно до правової позиції, викладеної в Постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року по цивільні справі № 4454/9519/12, оскільки договір встановлює окремі зобов`язання, які деталізують обов`язок відповідача повернути борг частинами та передбачають самостійну відповідальність за невиконання цього обов`язку, то незалежно від визначення у договорі строку кредитування право позивача вважається порушеним з моменту порушення відповідачем терміну внесення чергового платежу. А відтак, перебіг позовної давності стосовно кожного щомісячного платежу починається після невиконання чи неналежного виконання (зокрема, прострочення виконання) відповідачем обов`язку з внесення чергового платежу й обчислюється окремо щодо кожного простроченого платежу.

У разі порушення позичальником терміну внесення чергового платежу, передбаченого договором (прострочення боржника), відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України кредитодавець до спливу визначеного договором строку кредитування вправі заявити вимоги про дострокове повернення тієї частини кредиту, що залишилася, і нарахованих згідно зі статтею 1048 ЦК України, але не сплачених до моменту звернення кредитодавця до суду, процентів, а також попередніх невнесених до такого моменту щомісячних платежів у межах позовної давності щодо кожного із цих платежів. Невнесені до моменту звернення кредитора до суду щомісячні платежі підлягають стягненню у межах позовної давності, перебіг якої визначається за кожним з платежів окремо залежно від настання терміну сплати кожного з цих платежів.

Проте судом першої інстанції вказана правова позиція врахована не була.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач ОСОБА_1 повинен був погашати борг частинами згідно з графіком погашення кредиту (Додаток № 2 до кредитного договору).

Відповідно до п.2.4 кредитного договору період сплати кредиту, комісії та процентів з 1-го по 10-те число кожного поточного місяця, починаючи з дати підписання договору. При несплаті кредиту, комісії та процентів у зазначений строк вони вважаються простроченими.

З розрахунку заборгованості, наданого позивачем, встановлено судом, що останній платіж за кредитним договором відповідач зробив 22 серпня 2014 року. Порушення відповідачем терміну внесення чергового платежу свідчить про порушення права кредитодавця.

З позовом про стягнення заборгованості за відсотками до суду позивач звернувся лише 11 вересня 2019 року, тобто після спливу трирічного строку, отже, враховуючи приписи ст. 257 ЦК України, вищевказану правову позицію Верховного Суду, заяву відповідачів про застосування строку позовної давності, апеляційний суд доходить висновку про відмову в задоволенні позовних вимог про стягнення відсотків за користування кредитними коштами у зв`язку з пропуском строку позовної давності.

Інші доводи апеляційної скарги відповідачів не спростовують правильність висновків суду першої інстанції щодо стягнення заборгованості за кредитом та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, яке призвело або могло призвести до помилкового судового рішення в цій частині. На підтвердження викладених в апеляційній скарзі доводів відповідачами доказів, які б могли спростувати заявлені вимоги та могли б вплинути на правильність висновків та рішення суду апеляційної інстанції не надано.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є:

1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;

4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Апеляційний суд доходить висновку, що рішення суду від 27 травня 2021 року підлягає зміні та стягненню з відповідачів солідарно на користь позивача суми заборгованості за кредитним договором № IKAPNAOG.11860.001 від 23 вересня 2011 року, укладеним між ПАТ «ВБР» та ОСОБА_1 , в розмірі 40 581 грн 18 коп., а в задоволенні вимог про стягнення заборгованості за відсотками в розмірі 31 784,42 грн належить відмовити у зв`язку з пропуском строку позовної давності та необгрунтованого нарахування відсотків після закінчення строку дії договору.

Щодо розподілу судових витрат

Відповідно до положень частини першої статті 382 ЦПК України суд апеляційної інстанції повинен вирішити питання про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, у випадку скасування або зміни судового рішення та у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Відповідно до статті 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При зверненні до суду з позовом на загальну суму 72 365,60 грн позивачем сплачений судовий збір в розмірі 1 921,00 грн. Позовні вимоги задоволені на суму 40 581,18 грн, тобто на 56,08%, то з відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь позивача підлягає відшкодуванню судовий збір у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції пропорційно розміру задоволених позовних вимог 1 077,30 грн, по 538,65 грн. з кожного.

При подачі апеляційної скарги відповідач ОСОБА_1 сплатив судовий збір в розмірі 2 881,50 грн (а.с. 82 т. 2). Вимоги відповідачів за апеляційної скаргою задоволені на 26,71 %, тому з позивача на користь ОСОБА_1 у відшкодування витрат по сплаті судового збору у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції належить стягнути 769 грн 65 коп.

Керуючись статтями 367, 374, 376, 381, 382 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , від імені та в інтересах яких діє адвокат Захватаєв Андрій Сергійович, задовольнити частково.

Рішення Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 27 травня 2021 року змінити.

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «ГЛОБАЛ СПЛІТ» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором та договором застави задовольнити частково.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , який зареєстрований: АДРЕСА_1 ; фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 ) та ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , яка зареєстрована: АДРЕСА_1 ; фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ГЛОБАЛ СПЛІТ» (, юридична адреса: 01033, м. Київ, вул. Жилянська, буд. 5-Б, оф. 5) суму заборгованості за кредитним договором № IKAPNAOG.11860.001 від 23 вересня 2011 року, укладеним між Публічним акціонерним товариством «Всеукраїнський банк розвитку» та ОСОБА_1 , в розмірі 40 581 (сорок тисяч п`ятсот вісімдесят одна) грн 18 коп.

В задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «ГЛОБАЛ СПЛІТ» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за відсотками в розмірі 31 784,42 грн відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , який зареєстрований: АДРЕСА_1 ; фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 ) та ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , яка зареєстрована: АДРЕСА_1 ; фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ГЛОБАЛ СПЛІТ» (, юридична адреса: 01033, м. Київ, вул. Жилянська, буд. 5-Б, оф. 5) у відшкодування витрат по сплаті судового збору у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції по 538 (п`ятсот тридцять вісім) грн 65 коп. з кожного.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ГЛОБАЛ СПЛІТ» (, юридична адреса: 01033, м. Київ, вул. Жилянська, буд. 5-Б, оф. 5) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , який зареєстрований: АДРЕСА_1 ; фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 ) у відшкодування витрат по сплаті судового збору у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції 769 (сімсот шістдесят дев`ять) грн 65 коп.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду за наявності передбачених ст. 389 ЦПК України підстав протягом тридцяти днів з дня складання її повного тексту.

Повний текст постанови складено 30 серпня 2021 року.

Суддя-доповідач О.М. Пономарьова

Судді Є.Є. Мальцева

С.А. Попової.