Справа 480/2602/14-ц
Провадження 22-ц/812/1657/21
П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

18 серпня 2021 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

головуючого судді Бондаренко Т.З.,

суддів - Крамаренко Т.В., Темнікової В.І.,

із секретарем судового засідання Андрієнко Л.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу

за апеляційною скаргою

Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк»

на ухвалу Миколаївського районного суду Миколаївської області від

13 липня 2021 року за позовом

Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором

та зустрічним позовом

ОСОБА_1 до Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» про визнання недійним кредитного договору,

встановила:

В листопаді 2014 року АТ КБ «ПриватБанк» пред`явило позов до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

У квітні 2017 року ОСОБА_1 подано зустрічний позов до АТ КБ «ПриватБанк» про визнання недійним кредитного договору.

Ухвалою Миколаївського районного суду Миколаївської області від 16 листопада 2017 року два позови об`єднано в одне провадження.

Справа до розгляду призначалась неодноразово.

Ухвалою Миколаївського районного суду Миколаївської області від 13 липня 2021 року позовну заяву АТ КБ «ПриватБанк» та зустрічну позовну заяву ОСОБА_1 залишено без розгляду на підставі п.3 ч.1, ч.2 ст. 257 ЦПК України, в зв`язку з тим, що Банк був належно повідомлений та явка його була визнана обов`язковою проте повторно не з`явився в судове засідання та в зв`язку з поданням відповідної заяви представника позивачки за зустрічним позовом про залишення її позову без розгляду.

В апеляційній скарзі АТ КБ «ПриватБанк», посилаючись на незаконність та необґрунтованість ухвали суду в частині залишення без розгляду позову Банку до ОСОБА_1 , просило її скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала суду - скасуванню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, 16 листопада 2017 року зустрічну позовну заяву ОСОБА_1 до АТ КБ «ПриватБанк» про визнання недійним кредитного договору прийнято до спільного розгляду з первісним позовом АТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, два позови об`єднані в одне провадження та справу призначено до розгляду на 16 листопада 2017 року.

В подальшому справа призначалась до судового розгляду неодноразово та її розгляд відкладався з різних причин.

Представник АТ КБ «ПриватБанк» на призначені судом засідання був присутнім 20 травня 2019 року, на інші призначені судом дати судових засідань не з`являвся.

Ухвалою Миколаївського районного суду Миколаївської області від 13 травня 2021 року визнано явку до суду представника позивача АТ КБ «ПриватБанк» обов`язковою.

В судові засідання, зокрема, призначені на 13 листопада, 16 грудня 2020 року, 29 січня 2021 року, 03 березня, 02 квітня, 13 травня, 10 червня 2021 належним чином повідомлений позивач не з`являвся.

Постановляючи ухвалу про залишення позовної заяви АТ КБ «ПриватБанк» без розгляду, суд першої інстанції виходив з того, що позивач, явка якого ухвалою суду визнано обов`язковою, в судове засідання призначене на 13 липня 2021 року не з`явився.

Однак, постановляючи таку ухвалу суд першої інстанції не врахував, що позивач хоча і був повідомлений належним чином проте ним направлялась на електрону адресу суду заява про розгляд справи за його відсутності. В заяві представник позивача просив задовольнити позов в повному обсязі та справу на підставі ст.211 ЦПК України розглянути без участі представника банку.

Так, відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

За правилами п. 2 ч. 3 ст. 223 ЦПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника), крім відповідача, незалежно від причин неявки.

Відповідно до ч. 5 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Системний аналіз зазначених норм законодавства, дає можливість зробити висновок, що умовами залишення позовної заяви без розгляду у випадку повторної неявки в судове засідання позивача є:

- повторна, тобто друга поспіль неявка позивача в судове засідання;

- повідомлення позивача про судове засідання належним чином;

- відсутність поважних причин неявки позивача в судове засідання, або неповідомлення позивачем про причини його неявки в судове засідання;

- нез`явлення в судове засідання позивача перешкоджає вирішенню спору;

- від позивача не надходила заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Оскаржувана ухвала не містить висновків і обґрунтувань щодо неможливості розгляду справи за відсутності позивача, тому неприйняття судом до уваги заяви позивача про розгляд справи за його відсутності не може бути визнано обґрунтованим. При цьому, посилання суду на ту обставину, що явка позивача була визнана судом обов`язковою не може бути визнана підставою для залишення позову без розгляду, оскільки зазначена обставина є підставою для відкладення розгляду справи, оскільки за наведеними процесуальними нормами такі наслідки не передбачені.

Так само, зважаючи на наявність поданого позивачем клопотання про розгляд справи за його відсутності, у суду першої інстанції не було передбачених процесуальним законом підстав для залишення позовної заяви без розгляду.

За таких обставин, враховуючи викладене апеляційна скарга підлягає задоволенню, ухвалу суду слід скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 374, 379, 382 ЦПК, суд

постановив:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» задовольнити.

Ухвалу Миколаївського районного суду Миколаївської області від 13 липня 2021 року в частині залишення без розгляду позовної заяви АТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В іншій частині ухвалу суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку відповідно до вимог ст. 389 ЦПК України до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення її повного тексту, 25 серпня 2021 року.

Судді: Т.З.Бондаренко

Т.В.Крамаренко

В.І.Темнікова