Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02.06.2021 Справа №607/4223/21

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі: головуючого судді Дзюбича В.Л., за участю секретаря судового засідання Комінярської О.М., представника позивача ОСОБА_1 , відповідача ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Українська залізниця» до ОСОБА_2 про стягнення боргу, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач АТ «Українська залізниця» звернулося в Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області із позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказав, що поїзний диспетчер відокремленого підрозділу «Тернопільська дирекція залізничних перевезень» Ригайло В.Б. звернувся із клопотанням до залізниці про надання йому безвідсоткової позики для поліпшення житлових умов в розмірі 200000 гривень. 18 травня 2010 року керівництвом залізниці та профспілкового комітету прийнято рішення про надання ОСОБА_3 позики у розмірі 200000 (Двісті тисяч гривень) терміном погашення на 20 років на придбання житла із зняттям з квартирного обліку, про що свідчить Витяг з Протоколу засідання комісії залізниці з розгляду заяв про надання позик №28 від 18 травня 2010 року.

31 травня 2010 року між ОСОБА_3 та начальником відокремленого підрозділу «Тернопільська дирекція залізничних перевезень» ДТГО «Львівська залізниця» укладено договір-зобов`язання (додається), відповідно до умов якого ОСОБА_3 зобов`язався повернути отриману від Тернопільської дирекції залізничних перевезень позику в сумі 200000 грн. до 01.10.2030 року і витратити на придбання житла, позика буде сплачуватися щомісячно рівними частинами протягом 20 років, починаючи з 01.10.2010р. по 835 (вісімсот тридцять п`ять) гривень шляхом утримання із заробітної плати. Пунктом 3 договору-зобов`язання встановлено, що при звільненні з роботи позика повертається в повному обсязі. Згідно з Бухгалтерською Довідкою №07 від 15.02.2021 року ОСОБА_3 виплачена суму позики в повному розмірі.

Відповідно до Закону України «Про особливості утворення публічного акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування» (далі- Закон) утворення Товариства здійснюється за рішенням Кабінету Міністрів України відповідно до законодавства з урахуванням особливостей, визначених цим Законом, Товариство є правонаступником усіх прав і обов`язків Державної адміністрації залізничного транспорту України та підприємств залізничного транспорту.

Постановою Кабінету Міністрів України від 02.09.2015 № 735 затверджено Статут публічного акціонерного товариства «Українська залізниця», відповідно до якого Публічне акціонерне товариство «Українська залізниця» (далі - товариство) є юридичною особою, що утворене відповідно до Закону України «Про особливості утворення публічного акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування», постанови Кабінету Міністрів України від 25.06.2014 № 200 «Про утворення публічного акціонерного товариства «Українська залізниця».

Згідно із п. 2 зазначеного статуту Товариство утворено як публічне акціонерне товариство, 100 відсотків акцій якого закріплюються в державній власності, на базі Укрзалізниці, а також підприємств, установ та організацій залізничного транспорту загального користування, які реорганізовано шляхом злиття, згідно з додатком 1 до постанови Кабінету Міністрів України від 25.06.2014 № 200 «Про утворення публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» (далі - підприємства залізничного транспорту).

Згідно із додатком 1 до постанови Кабінету Міністрів України від 25.06.2014 №200 Державне територіально-галузеве об`єднання «Львівська залізниця» () визначено підприємством залізничного транспорту загального користування, на базі якого утворюється публічне акціонерне товариство «Українська залізниця».

03.08.2015 Міністром інфраструктури України затверджено передавальний акт (копія додається) Державного територіально-галузевого об`єднання «Львівська залізниця» комісії утворення публічного акціонерного товариства «Українська залізниця». Таким чином до ПАТ «Укрзалізниця» перейшли всі права та обов`язки кредитора у спірних правовідносинах. Тому, з грудня 2015 року Позичальник здійснював щомісячні платежі на рахунок регіональної філії «Львівська залізниця» ПАТ «Укрзалізниця». 24 вересня 2018 року в зв`язку із даними структурними змінами між публічним акціонерним товариством «Українська залізниця» та ОСОБА_3 було укладено додатковий договір до договору зобов`язання.

Крім того, 26.09.2018 року з метою забезпечення виконання зобов`язання між Боржником ОСОБА_3 , Кредитором ПАТ «Укрзалізниця» та Поручителем ОСОБА_2 (донькою боржника) було укладено договір поруки, згідно з умовами якого Поручитель зобов`язується відповідати перед Кредитором за виконання всіх зобов`язань Боржника, що виникли з Договору-зобов`язання від 31.05.2010 року. У пункті 2.1 даного Договору зазначено, що несплачена частина позики станом на 01.10.2018 року становить 116700,00грн. (сто шістнадцять тисяч сімсот гривень).

В подальшому згідно із Постановою Кабінету Міністрів України від 31 жовтня 2018 року №938 «Деякі питання акціонерного товариства «Українська залізниця» змінено тип публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» на приватне та перейменовано його в акціонерне товариство «Українська залізниця».

Наказом від 08.10.2020 року №159-ос (долучається до матеріалів справи) ОСОБА_3 звільнений з роботи за власним бажанням в зв`язку з виходом на пенсію за вислугу років на підставі ст.38 КЗпП України. Таким чином, керуючись вимогами п.3 зазначеного договору-зобов`язання, ОСОБА_3 зобов`язаний був повернути позику в повному обсязі. Станом на 10.10.2020 Боржником було погашено 137295 грн. 55коп. отриманої суми позики. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер.

Відповідно до ст.608 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов`язаним з його особою і у зв`язку з цим не може бути виконане іншою особою. В свою чергу ст.554 ЦК України передбачено, що у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Позика, видана залізницею ОСОБА_3 на придбання житла, в якому проживає Відповідач, не може розцінюватися як зобов`язання, що нерозривно пов`язане з особою боржника, а тому вказане зобов`язання може бути виконано іншою особою - поручителем.

З огляду на вказані норми законодавства 08.12.2020 року поручителю ОСОБА_2 було пред`явлено вимогу щодо сплати непогашеної частини безвідсоткової позики в сумі 62704,45 коп.

На виконання п.3 Договору - зобов`язання поручителем додатково погашено 09.12.2020 року - 7000,00грн. 15 грудня 2020 року на адресу регіональної філії «Львівська залізниця» надійшов лист ОСОБА_2 датований 10.12.2020, в якому вона вказує, що її батько отримав від залізниці позику у розмірі 200000,00грн. та просить розглянути можливість погашення всієї суми залишку боргу 55704,45грн. або її частки за рахунок коштів залізниці. В усній формі заявнику роз`яснено про неможливість задоволення її прохання.

Після цього 21.01.2021 року відповідачкою було оплачено 1000,00 грн. та 12.02.2021 - 1000,00грн. Загальна сума погашення позики поручителем становить 9000,00грн. (що засвідчується копіями квитанцій та виданою довідкою).

Таким чином, вказав, позивач, на дату пред`явлення позову сума неоплаченої позики становить 53 704 (п`ятдесят три тисячі сімсот чотири) гривні 45коп.

Розрахунок оспорюваної суми:

200000,00грн. - 137295,55грн. - 9000,00грн. = 53704грн.45коп.

Позивач вказав, що ним було вжито заходів для добровільного погашення боргу ОСОБА_2 , однак домовленості про повернення залишку безвідсоткової позики не досягнуто. На час пред`явлення позову заборгованість відповідачем не погашена.

Із вказаних підстав позивач просить стягнути із відповідача у його користь заборгованість за позикою в сумі 53704,45 гривень та сплачений судовий збір.

В судовому засіданні представник позивача вказав, що відповідачем за час розгляду справи погашена частина заборгованості, а саме в березні 2021 року - 1000 гривень, у квітні - 1000 гривень та у травні - 1000 гривень, про що подано відповідні довідки, а тому з підстав наведених у позовній заяві позовні вимоги підтримав та просить стягнути з відповідача у користь Акціонерного товариства «Українська залізниця» 50704,45гривень.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги визнала у повному обсязі. Також, вказала, що вона є спадкоємцем майна померлого ОСОБА_3 , зокрема успадковує належну йому квартиру.

Суд, дослідивши та оцінивши докази у справі, заслухавши пояснення сторін у справі вважає, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення виходячи із наступного.

31 травня 2010 року між ОСОБА_3 та начальником відокремленого підрозділу «Тернопільська дирекція залізничних перевезень» ДТГО «Львівська залізниця» укладено договір-зобов`язання (додається), відповідно до умов якого ОСОБА_3 зобов`язався повернути отриману від Тернопільської дирекції залізничних перевезень позику в сумі 200000 грн. до 01.10.2030 року і витратити на придбання житла, позика буде сплачуватися щомісячно рівними частинами протягом 20 років, починаючи з 01.10.2010р. по 835 (вісімсот тридцять п`ять) гривень шляхом утримання із заробітної плати. Пунктом 3 договору-зобов`язання встановлено, що при звільненні з роботи позика повертається в повному обсязі. Згідно з Бухгалтерською Довідкою №07 від 15.02.2021 року ОСОБА_3 виплачена суму позики в повному розмірі.

З грудня 2015 року Позичальник здійснював щомісячні платежі на рахунок регіональної філії «Львівська залізниця» ПАТ «Укрзалізниця».

26.09.2018 року з метою забезпечення виконання зобов`язання між Боржником ОСОБА_3 , Кредитором ПАТ «Укрзалізниця» та Поручителем ОСОБА_2 (донькою боржника) було укладено договір поруки, згідно з умовами якого Поручитель зобов`язується відповідати перед Кредитором за виконання всіх зобов`язань Боржника, що виникли з Договору-зобов`язання від 31.05.2010 року. У пункті 2.1 даного Договору зазначено, що несплачена частина позики станом на 01.10.2018 року становить 116700,00грн. (сто шістнадцять тисяч сімсот гривень).

Наказом від 08.10.2020 року №159-ос (долучається до матеріалів справи) ОСОБА_3 звільнений з роботи за власним бажанням в зв`язку з виходом на пенсію за вислугу років на підставі ст.38 КЗпП України. Таким чином, керуючись вимогами п.3 зазначеного договору-зобов`язання, ОСОБА_3 зобов`язаний був повернути позику в повному обсязі. Станом на 10.10.2020 Боржником було погашено 137295 грн. 55коп. отриманої суми позики. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер.

08.12.2020 року поручителю ОСОБА_2 було пред`явлено вимогу щодо сплати непогашеної частини безвідсоткової позики в сумі 62704,45 коп.

Згідно наданої позивачем довідки від 01.06.2021 №23-ДНФ-2 станом на 02.06.2021 року залишок непогашеної позики становить 50704,45 гривень.

Відповідно до положень ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Відповідно до положень ст. 608 ЦК України зобов`язання припиняється смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов`язаним з його особою і у зв`язку з цим не може бути виконане іншою особою.

Згідно положень ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов`язання частково або у повному обсязі.

Згідно ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

За вказаних обставин справи, з урахуванням визнання відповідачем ОСОБА_2 позовних вимог, яка є поручителем за зобов`язаннями ОСОБА_3 та одночасно спадкоємицею його майна, зокрема квартири, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення в сумі 50704,45 гривень, оскільки відповідачем за час розгляду справи частково сплачувалась заборгованість за договором позики. Суд вважає, що визнання відповідачем позову відповідає вимогам закону та не порушує права третіх осіб, а тому суд вважає, що слід стягнути з ОСОБА_2 в користь Акціонерного товариства «Українська залізниця» 50704,45 гривень заборгованості за договором позики та 2270 гривень сплаченого позивачем судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 3, 10, 12, 18, 76-83, 89, 95, 141, 247, 258, 263-265, 273, 352, 354, 355 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги Акціонерного товариства «Українська залізниця» задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_2 в користь Акціонерного товариства «Українська залізниця» 50704,45 гривень заборгованості за договором позики.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Стягнути із ОСОБА_2 в користь Акціонерного товариства «Українська залізниця» 2270 гривень сплаченого позивачем судового збору.

Копію рішення направити учасникам справи.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду або через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення в порядку, визначеному п.15.5 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: Акціонерне товариство «Українська залізниця»: м. Київ, вул. Єжи Гедройця, 5, .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживає: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код: НОМЕР_1 .

Головуючий суддяВ. Л. Дзюбич