Справа № 466/7010/20 Головуючий у 1 інстанції: Ковальчук О.І.
Провадження № 22-ц/811/880/21 Доповідач в 2-й інстанції: Левик Я. А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 серпня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:

судді-доповідача: Левика Я.А.,

суддів: Савуляка Р.В., Шандри М.М.

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи у місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду м. Львова в складі судді Ковальчук О.І. від 05 лютого 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини, -

в с т а н о в и л а :

рішенням Шевченківського районного суду міста Львова від 05 лютого 2021 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/8 частки з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позову - з 15 вересня 2020 року, до досягнення дитиною повноліття.

Стягнуто з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в доход держави судовий збір в розмірі 908,00 грн.(дев`ятсот вісім гривень 00 коп.)

Допущено негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів за один місяць.

Дане рішення оскаржила ОСОБА_1 .

В апеляційній скарзі просить рішення скасувати повністю та ухвалити нове рішення, яким стягнути з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 в розмірі ј частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позову - з 14 вересня 2020 року до досягнення дитиною повноліття.

Вважає, що рішення суду першої інстанції є незаконним, прийняте з грубим порушенням норм матеріального та процесуального права. Вказує, що у рішенні суд визнав, що в судовому засіданні встановлено, що відповідач проживає з дружиною та сином, які знаходяться на його утриманні, але докази цього ствердження в матеріалах справи відсутні. Зазначає, що у рішенні вказано, що при визначенні розміру аліментів суд враховує наявність у відповідачів на утриманні інших осіб , проте такі дані не підтверджується доказами та є припущенням суду. Водночас, суд першої інстанції всупереч нормам закону надав співмешканці ОСОБА_2 громадянці ОСОБА_4 статус «дружини» і ствердження, що ОСОБА_2 утримує її сина при відсутності будь-яких доказів батьківства чи факту усиновлення, чим порушує ст. 81 ЦПК України (обов`язок доказування і подання доказів). Звертає увагу, що під час визначення розміру аліментів суд першої інстанції враховував також інші обставини, які мають істотне значення для справи, проте суд чітко не вказав на ці конкретні обставини, що можна вважати оціночним судженням. Вказує, що проживає з батьками похилого віку, батько є інвалідом 2 групи, що підтверджується відповідними довідками, при цьому на суд покладається обов`язок з`ясувати матеріальний та сімейний стан як платника аліментів, так і стягувача.

Відповідно до ст. 368, ч.2 ст. 369 ЦПК України, розгляд справи проводився без повідомлення учасників справи.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши доводи учасників справи в межах мотивів позовної заяви, відзиву на неї, апеляційної скарги, відзиву на апеляційну скаргу, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з таких підстав.

Із змісту оскаржуваного рішення вбачається, що суд першої інстанції, посилаючись, зокрема, на ст.4, 12, 13, 81, 141 ЦПК України, ст.ст. 141, 180, 182, 183, 184 СК України, ст. 7 ЗУ « Про Державний бюджет України за 2021 рік», ст. 18 Конвенції про захист прав дитини, та задовольняючи позов частково, виходив з того, що сторони по справі колишнє подружжя. Шлюб між ними розірвано рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 18.05.2020 року. Як вбачається з копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьками дитини є ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - сторони по справі. В судовому засіданні встановлено, що дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 проживає з матір`ю та знаходиться на утриманні позивача. Відповідач проживає окремо та ухиляється від виконання даного обов`язку, матеріальну допомогу на утримання дитини систематично не надає, незважаючи на те, що працює та отримує доходи. Відповідно до довідки про грошове забезпечення №91/с/99-99-09-02-14 від 22.10.2020р., виданої Державною фіскальною службою України, ОСОБА_2 працює на посаді начальника відділу у Державній фіскальній службі України та загальна сума доходу за період з січня 2020 року по вересень 2020 року становить 66867,73 грн., з 03.08.2020 року по 31.08.2020 року та з 01.09.2020 року по 30.09.2020 року - відпустка без збереження заробітної плати. В судовому засіданні також встановлено, що відповідач ОСОБА_2 проживає з іншою дружиною та сином, які знаходяться на його утриманні.Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що з відповідача слід стягувати на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/8 частки з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позову - з 15 вересня 2020 року, до досягнення дітьми повноліття.

Колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції зроблені без повного та всебічного з`ясування всіх обставин, що мають значення для справи; обставини, які суд вважав встановленими лише частково відповідають обставинам, що мають значення для справи та вимогам закону, а тому рішення суду підлягає зміні.

15.09.2020 р. ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 , у якому просила:

- стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на доньку ОСОБА_3 у розмірі ј частки окладу (заробітку), але не менше 50% розміру прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (від 6 до 18 років) щомісячно, починаючи з дня подання заяви до суду.

Позов мотивувала тим, що рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 18.05.2020 року по справі № 466/545/20 зареєстрований шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 - розірвано. Під час подружнього життя у них народилася донька ОСОБА_3 , яка проживає з матір`ю. Вказано, що ОСОБА_2 фактично проживає окремо, не бере участі в утриманні дитини і повноцінно не виконує батьківські обов`язки. З 2.09.2020 року ОСОБА_2 повністю відмовився від матеріальної допомоги на утримання доньки, тому ОСОБА_1 просить задовольнити позовні вимоги.

За ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття

Згідно ст. 181 СК України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. У разі виїзду одного з батьків за кордон на постійне проживання у державу, з якою Україна не має договору про надання правової допомоги, аліменти стягуються в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо після виконання аліментних зобов`язань згідно з частиною четвертою цієї статті один з батьків не виїхав на постійне проживання удержаву, з якою Україна не має договорів про правову допомогу, та залишився або повернувся для постійного проживання в Україну, порядок стягнення аліментів з урахуванням сплаченої суми встановлюється законодавством. Якщо після набрання рішенням суду законної сили, згідно з яким з одного із батьків стягуються аліменти, він виїжджає для постійного проживання у державу, з якою Україна не має договору про правову допомогу, з нього за рішенням суду до його виїзду за межі України може бути стягнуто аліменти за весь період до досягнення дитиною повноліття. Якщо після набрання законної сили рішенням суду про сплату аліментів за весь період до досягнення дитиною повноліття особа, з якої стягуються аліменти, продовжує постійно проживати в Україні або повертається в Україну для постійного проживання та змінюються обставини, які вплинули на визначення розміру аліментів, у судовому порядку може бути встановлено періодичне стягнення аліментів з урахуванням сплаченої суми. Якщо місце проживання чи перебування батьків невідоме, або вони ухиляються від сплати аліментів, або не мають можливості утримувати дитину, дитині призначається тимчасова державна допомога з урахуванням матеріального стану сім`ї, у якій виховується дитина. Виплата тимчасової державної допомоги здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України. Порядок призначення та виплати тимчасової державної допомоги, її розмір визначається Кабінетом Міністрів України. Роботу щодо призначення та виплати тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання їх невідоме, організовує центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері усиновлення та захисту прав дітей. Суми наданої дитині тимчасової державної допомоги підлягають стягненню з платника аліментів до Державного бюджету України у судовому порядку.

Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує:

1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини;

2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав;

3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;

4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

Стаття 184 СК України передбачає, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Також, відповідно до п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і виплачуються щомісячно. У разі виїзду одного з батьків на постійне проживання в державу, з якою Україна не має договору про правову допомогу, аліменти стягуються відповідно до вимог частин 5 - 7 ст. 181 СК. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК. При цьому необхідно мати на увазі, що зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення. Що ж до максимального розміру аліментів, які стягуються з боржника, то відповідно до ч. 3 ст. 70 Закону України від 21 квітня 1999 р. N 606-XIV "Про виконавче провадження" він не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи. Порядок стягнення аліментів визначено у ст. 74 Закону "Про виконавче провадження", а також у статтях 194 - 197, 274 СК.

Як вбачається із матеріалів справи та сторонами не оспорено та не спростовано, - сторони є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 7).

Рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 18 травня 2020 року шлюб між сторонами, що був укладений 24.04.2009 року - розірвано (а.с. 5-6).

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 проживає з матір`ю та знаходиться на утриманні позивачки, що підтверджується довідкою про склад сім`ї ВК СМТ Брюховичі №740 від 7.09.2020 року, копією паспорту позивачки (а.с. 4, 8-10) та відповідачем визнано.

Відповідно до довідки про грошове забезпечення №91/с/99-99-09-02-14 від 22.10.2020р., виданої Державною фіскальною службою України, ОСОБА_2 працює на посаді начальника відділу у Державній фіскальній службі України та загальна сума доходу за період з січня 2020 року по вересень 2020 року становить 66867,73 грн., з 03.08.2020 року по 31.08.2020 року та з 01.09.2020 року по 30.09.2020 року - відпустка без збереження заробітної плати (а.с.29).

З Щорічної декларації про доходи та видатки ОСОБА_2 за 2020 рік вбачається що такий членами своєї сім?ї зазначив дочку ОСОБА_3 та матір позивачки ОСОБА_5 (а.с. 70-76).

Відтак, висновки суду про те, що на утриманні відповідача є інша дружина та син слід вважати помилковими та такими, що не підтверджені жодними належними та допустимими доказами, оскільки будь-яких інших доказів про членів сім`ї відповідача у матеріалах справи немає.

Також, з Щорічної декларації про доходи та видатки відповідача вбачається, що у такого наявні готівкові кошти у розмірі 650000 грн. Окрім цього, у безоплатному користуванні відповідача є квартира, житловий будинок, автомобіль та мотоцикл (а.с. 70-76.

Також, у відзиві на апеляційну скаргу відповідач вказує, що на його утриманні є повнолітній син від попереднього шлюбу ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який продовжує навчання та перебуває на його утриманні. Вказане підтверджено копіями паспорту ОСОБА_6 , витягом з єдиного демографічного реєстру щодо реєстрації місця проживання, свідоцтвом про народження,з місця навчання та довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи (а.с. 86-91) та не запере6чувалось позивачкою.

Крім цього, з наведеної вище довідки про грошове забезпечення вбачається, що середньомісячна заробітна плата ОСОБА_2 з врахування податків та зборів становить 7429,74 грн., а без врахування податків та зборів - 5980,94 грн.

Щорічною декларацією про доходи та видатки відповідача за 2020 рік, також, підтверджується, що середньомісячна заробітна плата ОСОБА_2 з врахування податків та зборів становить 7410,58 грн.

Відтак, стягнутий судом розмір аліментів є значно меншим за прожитковий мінімум для дітей відповідного віку (5980,94/8=747,61 грн.), оскільки встановлений Законом України „Про державний бюджет України на 2021 рік прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2021 року - 2395 гривень, з 1 липня - 2510 гривень та до кінця року зросте до 2618 грн. та навіть за його половину.

Тому слід вважати що визначений судом розмір аліментів є значно заниженим та не зможе забезпечити елементарних потреб дитини сторін, а матеріальне становище відповідача, що підтверджене вказаними вище доказами свідчить про його можливість забезпечити дитині утримання у розмірі принаймні на рівні не нижчому за прожитковий мінімум.

Зважаючи на вказане, а саме те, що обов`язок утримувати дитину до досягнення повноліття в рівній мірі покладено на обох батьків; те, що шлюб між сторонами розірвано; те, що сторони проживають окремо та дитина сторін проживає з позивачкою та перебуває на її повному утриманні; те, що відповідач визнав частково позов; те, що встановлений Законом України „Про державний бюджет України на 2021 рік прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2021 року - 2395 гривень, з 1 липня - 2510 гривень та до кінця року зросте до 2618 грн., та в силу ст. 182 СК України є рекомендованим розміром аліментів на одну дитину; дані про офіційну, постійну роботу та доходи відповідача та майно, що перебуває у його власності та користуванні; відсутність даних про доходи позивачки; те, що на утриманні відповідача, окрім спільної дочки сторін, перебуває повнолітній син від іншого шлюбу, що продовжує навчання, - колегія суддів вважає, що розмір аліментів на дитину, який був визначений судом першої інстанції при частковому задоволенні позову є заниженим та таким, що не відповідає обставинам, що мають значення для даної справи та вимогам закону, а тому рішення суду в частині визначення розміру аліментів підлягає зміні.

Так, слід збільшити розмір аліментів, що підлягають стягненню щомісячно з відповідача на користь позивачки на утримання дитини сторін з 1/8 частки з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до 1/4, що становитиме орієнтовно суму 1495,23 грн. та слід вважати відповідатиме, обставинам, що мають значення для справи та вимогам закону.

Враховуючи вказане, доводи апеляційної скарги слід вважати частково обґрунтованими, а позову слід визнати обґрунтованими повністю та такі скаргу та позов слід задовольнити частково та повністю відповідно, виклавши резолютивну частину рішення в частині вирішення позовних вимог в згаданій редакції.

Вказане не позбавляє сторін права, в подальшому у випадку зміни матеріального, сімейного стану, стану здоров`я, когось з них або дитини, тощо, вирішувати питання про збільшення чи зменшення вказаної суми аліментів, що підлягає стягненню.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374 ч.1 п.3, 376 ч.1 п.2-4, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, -

п о с т а н о в и л а :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 05 лютого 2021 року - задовольнити частково.

Рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 05 лютого 2021 року в частині вирішення позовних вимог про стягнення аліментів - змінити.

Резолютивну частину рішення в частині вирішення позовних вимог викласти в такій редакції:

«Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини - задовольнити.

Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позову - з 15 вересня 2020 року і до досягнення дитиною повноліття.»

В решті рішення суду - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 20 серпня 2021 року.

Головуючий: Я.А. Левик

Судді: Р.В. Савуляк

М.М. Шандра