Справа №155/886/21
Провадження №2/155/557/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.08.2021 року місто Горохів

Горохівський районний суд Волинської області в складі:

головуючого судді - Яремчук С.М.;

за участю секретаря судового засідання - Задурської К.М.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду м.Горохів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Берестечківської міської ради Луцького району Волинської області про визнання права на завершення процедури приватизації та здійснення державної реєстрації земельної ділянки, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся з позовом до відповідача, в якому просить, з врахуванням уточненої позовної заяви, визнати за ним в порядку спадкування за законом першої черги право на завершення приватизації та реєстрацію права власності відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» земельної ділянки площею 0,05 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд за адресою: АДРЕСА_1 та земельної ділянки площею 0,45 га для ведення особистого селянського господарства, яка розташована на території Перемильської сільської ради Горохівського району Волинської області, яка була передана у приватну власність ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 на підставі рішення Перемильської сільської ради народних депутатів від 02.11.93 року № 14/1 як на спадкове майно, що залишилося після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Мотивує свій позов тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько - ОСОБА_2 . Після смерті батька відкрилася спадщина на все належне йому майно, а саме: житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 та на земельні ділянки, що розташовані на території Перемильської сільської ради Горохівського району Волинської області. На підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 28 грудня 2019 року за позивачем зареєстровано право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 . Відповідно до рішення Перемильської сільської ради народних депутатів від 02.11.1993 року №14/1, у приватну власність ОСОБА_2 передані земельні ділянки площею 0,05 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд за адресою: АДРЕСА_1 , та площею 0,45 га для ведення особистого селянського господарства на території Перемильської сільської ради Горохівського району Волинської області. Проте, спадкодавець, ОСОБА_2 за життя не набув права власності на спірні земельні ділянки згідно зі ст.125 ЗК України, проте розпочав процедуру приватизації земельних ділянок відповідно до чинного законодавства України. Оскільки спадкодавець не встигнув завершити процедуру приватизації земельних ділянок та не зареєстрував право власності на земельні ділянки на своє ім`я, позивач просить визнати за ним право на завершення процедури приватизації та здійснення державної реєстрації земельних ділянок.

Ухвалою судді Горохівського районного суду Волинської області від 23 червня 2021 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження.

Позивач в підготовче засідання не з`явився, подав суду заяву про розгляд справи без його участі, заявлені вимоги підтримав та просив задовольнити.

Представник відповідача, Берестечківської міської ради Луцького району Волинської області в підготовче засідання не з`явився, в заяві до суду міський голова просить справу розглядати у відсутності представника, заявлені вимоги визнає.

Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, тому відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

У відповідності до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України в разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Суд встановив, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги у їх сукупності та взаємозв`язку, об`єктивно оцінивши усі наявні докази, які мають юридичне значення для розгляду справи по суті, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданим 02 листопада 2010 року Перемильською сільською радою Горохівського району Волинської області (а.с.5).

Родинні відносини позивача ОСОБА_1 з спадкодавцем, ОСОБА_2 підтверджуються свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , згідно з яким батьками ОСОБА_1 є ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а.с.7).

Довідкою виконавчого комітету Берестечківської міської ради Волинської області від 10.06.2021 №334 стверджується, що спадкодавець ОСОБА_2 , 1933 року народження, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , до дня смерті був зареєстрований та проживав у житловому будинку в АДРЕСА_1 з сином, ОСОБА_1 , який прописаний і проживає у даному житловому будинку по даний час. Дружина, ОСОБА_3 , померла ІНФОРМАЦІЯ_3 (свідоцтво про смерть НОМЕР_3 видане 22.02.1995 року Перемильського сільською радою Горохівського району Волинської області). Заповіт від імені ОСОБА_2 в Перемильській сільській раді не посвідчувався. Спадкоємцем після померлого ОСОБА_2 є син, ОСОБА_1 , 1963 року народження та дочка, ОСОБА_4 , 1958 року народження. Спадкоємець ОСОБА_1 вступив у фактичне володіння усім майном, земельною ділянкою, до шести місяців шляхом спільного проживання в житловому будинку в АДРЕСА_1 (а.с.8).

Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №195375418, ОСОБА_1 на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом від 28 грудня 2019 зареєстрував право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться в АДРЕСА_1 (а.с.10).

Із матеріалів спадкової справи №3/2019, заведеної після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 та витребуваною ухвалою суду вбачається, що після його смерті спадщину за законом прийняв його син, ОСОБА_1 , який звернувся з відповідною заявою до нотаріальної контори і йому було видано Свідоцтво про право на спадщину за законом від 28 грудня 2019 року. Спадщина, на яку видано свідоцтво, складається з житлового будинку з надвірним будівлями та спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_1 . Інші спадкоємці з заявами про прийняття спадщини в нотаріальну контору не зверталися (а.с.25-39).

З інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) №58742216 від 13.12.2019 вбачається, що заповіт від імені ОСОБА_2 не посвідчувався.

Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 18 червня 2021 року №228/02-31 приватний нотаріус Голодевич Галина Степанівна відмовила ОСОБА_1 , який проживає в с.Старики Луцького (Горохівського) району Волинської області у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на неприватизовані земельні ділянки, площею 0,05 га для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель і споруд та площею 0,45 га для ведення підсобного господарства, що розташовані на території с.Старики Горохівського району Волинської області, що належали спадкодавцю ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документа на спадкове майно.

Виходячи з вищенаведеного, суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 прийняв спадщину як спадкоємець за законом першої черги після смерті батька, ОСОБА_2 , шляхом спільного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. На частину спадкового майна позивачу 28.12.2019 видане Свідоцтво про право на спадщину за законом. На неприватизовані земельні ділянки ОСОБА_1 не може оформити спадщину у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на дане спадкове майно.

Інших спадкоємців, які претендують на спадкове майно після смерті ОСОБА_2 судом не встановлено.

Загальні положення про спадкування визначені главою 84 ЦК України.

Відповідно до ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно з ч.1 ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно з ч.1 ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Відповідно до ч.1 ст.1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Згідно з ч.1 ст.1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Згідно з статтею 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Статтею 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно з п.«г» ч.1 ст.81 Земельного кодексу України (далі - ЗК України) підставою набуття права власності на земельні ділянки є прийняття спадщини.

Відповідно до ст.125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають із моменту державної реєстрації цих прав.

Згідно з п.7 розділу Х «Перехідні положення» Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи, що одержали у власність, у тимчасове користування, в тому числі на умовах оренди, земельні ділянки у розмірах, що були передбачені раніше діючим законодавством, зберігають права на ці ділянки.

Відповідно до абз.2 п.1 розділу X «Перехідні положення» ЗК України рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийняті органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету Кабінету Міністрів України від 26 грудня 1992 року «Про приватизацію земельних ділянок», є підставою для реєстрації права власності на земельні ділянки цих громадян або їх спадкоємців відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Державна реєстрація таких земельних ділянок здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості).

Нормами чинного законодавства України визначено, що набуття права власності на земельну ділянку та перехід права власності на земельну ділянку в порядку спадкування має місце за наявності наступних юридичних фактів у їх сукупності: ухвалення рішення компетентного органу про передачу у власність земельної ділянки спадкодавцю, укладення спадкодавцем правочинів щодо набуття права власності на земельні ділянки; виготовлення технічної документації на земельні ділянки; визначення меж земельної ділянки в натурі; погодження із суміжними землевласниками та землекористувачами; реєстрація права власності на земельну ділянку. Якщо зазначені вимоги спадкодавцем не дотримано, то право власності на конкретні земельні ділянки не виникає та не переходить до спадкоємців у порядку спадкування, за винятком встановлених випадків, на які поширюється дія п.1 розділу X «Перехідні положення» ЗК України.

Відповідно до п.3.5 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 16 травня 2013 року №4-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі ст.125 ЗК України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім`я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку.

Як вбачається з витягу із рішення Перемильської сільської Ради народних депутатів Горохівського району Волинської області від 02.11.1993 №14/1, ОСОБА_2 передано у приватну власність для ведення підсобного господарства земельну ділянку площею 0,45 га та для будівництва і обслуговування житла площею 0,05 га, всього - 0,50 га (а.с.9).

Таким чином, оскільки спадщина після смерті ОСОБА_2 , який за життя не набув права власності на спірні земельні ділянки, хоча розпочав процедуру її приватизації, відкрилась ІНФОРМАЦІЯ_1 , позивач, як спадкоємець його майна за законом першої черги, який прийняв спадщину в установленому порядку, має право на завершення приватизації та реєстрацію права власності на вищевказані земельні ділянки відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Суд вважає, що позивачем доведено належними та допустимими доказами порушення його права, окрім того, на думку суду, спосіб захисту порушеного права, обраний позивачем, передбачений законом, а тому позов підлягає до задоволення повністю.

Керуючись ст.ст.12, 13, 76, 77, 78, 200, 247, 258, 259, 263-265, 268, 273 ЦПК України, ст.ст.392, 1217, 1218, 1225, 1258, 1261, 1268 ЦК України, ст.ст.81, 125 ЗК України, п.1 розділу X «Перехідні положення» ЗК України, -

УХВАЛИВ

Позов задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом першої черги право на завершення приватизації та реєстрацію права власності відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» земельної ділянки площею 0,05 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд за адресою: АДРЕСА_1 та земельної ділянки площею 0,45 га для ведення особистого селянського господарства, які розташовані на території Перемильської сільської ради Горохівського району Волинської області, як на спадкове майно, що залишилося після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду може бути оскаржено до Волинського апеляційного суду через Горохівський районний суд Волинської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 (45764, Волинська область, Луцький район, село Старики, РНОКПП НОМЕР_4 ).

Відповідач: Берестечківська міська рада (45765, м.Берестечко Луцького району Волинської області, ).

Суддя Горохівського районного суду

Волинської області Яремчук С.М.