Справа № 202/4694/20
Провадження № 2-з/202/50/2021
ІНДУСТРІАЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
УХВАЛА

14 квітня 2021 року м. Дніпро

Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська у складі: головуючого судді Бєсєди Г.В., за участю секретаря: Голобородько О.М., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову шляхом накладення арешту на все майно та банківські рахунки по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Індустріального районного суду м. Дніпропетровська перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

12.04.2021 року ОСОБА_1 подано заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на все майно та банківські рахунки, що належать ОСОБА_2 та заборони ОСОБА_2 вчиняти будь-які дії направлені на реалізацію, дарування, відчуження будь-якого майна, що йому належить.

В обґрунтування заяви представником ОСОБА_1 зазначено, що відповідач не бажає добровільно відшкодувати збитки та затримує розгляд справи, тому існують підстави вважати, що виконати рішення суду про стягнення грошових коштів буде не можливо, оскільки під час розгляду справи відповідач може здійснити відсудження всього майна.

Ознайомившись із змістом заяви про забезпечення позову та доданими до заяви документами, суд приходить до такого.

Згідно приписів ч. 1 ст. 153 ЦПК України вказана заява про забезпечення позову розглядається судом без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 ЦПК України заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам (п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику розгляду судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову»).

Відповідно забезпечення позову має вживатися виключно за заявою позивача, на якого процесуальний закон покладає обов`язок надати докази і переконати суд у необхідності вжиття відповідних заходів, наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом його позову, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову, імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів.

Предметом спору є відшкодування матеріальної шкоди у сумі 737 641 грн. та моральної шкоди у сумі 188 568 грн.

Заходи забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Відповідно до заяви про забезпечення позову ОСОБА_1 просить суд накласти арешт на все майно та банківські рахунки, що належать ОСОБА_2 та заборони ОСОБА_2 вчиняти будь-які дії направлені на реалізацію, дарування, відчуження будь-якого майна, що йому належить.

При вирішенні питання про забезпечення позову, суд повинен перевірити: наявність зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовних вимог, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення у разі задоволення позову; імовірність утруднення виконання або невиконання рішення суду у разі невжиття таких заходів; співмірність заявленого виду забезпечення позову із позовними вимогами; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу, запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасником судового процесу; розумність, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову.

В заяві ОСОБА_1 не зазначає на яке саме майно вона просить накласти арешт, доказів щодо вартості майна заявником також не надано, у зв`язку із чим ОСОБА_1 не доведено співмірність обраного виду забезпечення позову із заявленими позовними вимогами.

Заявляючи вимогу про накладення арешту на банківські рахунки, заявник не вказав номери рахунку відповідача - фізичної особи підприємця ОСОБА_2 та назви банківських установ в яких відкрито зазначені рахунки. Також, в заяві про забезпечення позову не надано інформації про наявність у відповідача будь-яких грошових коштів чи відкритих рахунків в банківських установах України.

Враховуючи вищезазначене, у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову шляхом накладення арешту на все майно та банківські рахунки по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди слід відмовити.

Відмова в задоволенні заяви про забезпечення позову не позбавляє позивача в подальшому звернутися з такою заявою до суду.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 149-153, 157, 260-261, 263, 354 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову шляхом накладення арешту на все майно та банківські рахунки по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Ухвала суду набирає законної сили після закінчення зазначених вище строків, або після перегляду ухвали в апеляційному порядку, якщо її не скасовано.

Суддя Г.В. Бєсєда