ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

1 квітня 2021 року

м. Чернівці

справа № 727/9075/20

провадження №22-ц/822/399/21

Чернівецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Половінкіна Н. Ю.

суддів: Владичана А.І. Одинака О.О.

секретаря Конецької Д.Г.

з участю позивача ОСОБА_1 , представника позивача ОСОБА_2 , відповідача ОСОБА_3 , представника відповідача ОСОБА_4

учасники справи:

позивач ОСОБА_1

відповідачі ОСОБА_3 , Чернівецька міська рада

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, приватний нотаріус Чернівецького міського нотаріального округу Чернівецької області Савчук Віталіна Григорівна

зустрічний позивач ОСОБА_3

зустрічні відповідачі ОСОБА_1 , Чернівецька міська рада

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, приватний нотаріус Чернівецького міського нотаріального округу Чернівецької області Савчук Віталіна Григорівна

апеляційна скарга ОСОБА_3 на рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 22 січня 2021 року, головуючий у першій інстанції Літвінова О.Г.

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

ОСОБА_5 у листопаді 2020 року звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 , Чернівецької міської ради з участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, приватного нотаріусу Чернівецького міського нотаріального округу Чернівецької області Савчук В.Г. про встановлення факту проживання однією сім`єю та визнання права власності на спадкове майно.

Зазначав, що внаслідок смерті ОСОБА_6 відкрилась спадщина ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Спадкове майно складається з квартири АДРЕСА_1 .

Вказував, що проживає у квартирі АДРЕСА_2 .

ОСОБА_6 була самотньою людиною, квартира АДРЕСА_1 була непридатна для проживання, потребувала капітального ремонту, оскільки протікала покрівля, було відсутнє водопостачання та каналізація.

ОСОБА_6 на початку 2009 року звернулася про допомогу по господарству, ОСОБА_1 з дружиною запропонували ОСОБА_6 перейти жити до квартири АДРЕСА_2 .

Посилався на те, що з 2009 року з померлою ОСОБА_6 вели спільне господарство у квартирі АДРЕСА_2 , мали спільний бюджет, за спільні кошти придбавали продукти харчування, ліки для ОСОБА_6 , утримували помешкання, сплачували комунальні послуги, здійснювали ремонтні роботи у квартирі АДРЕСА_1 , мали взаємні права та обов`язки, які грунтувались на турботі за рідною людиною ОСОБА_6 .

На початку лютого 2018 року стан здоров`я ОСОБА_6 різко погіршився, ОСОБА_1 було вжито заходів до госпіталізації ОСОБА_6 до комунального підприємства «Міська клінічна лікарня № 3», протягом перебування ОСОБА_6 у медичній установі у ОСОБА_1 знаходились ключі від квартирі АДРЕСА_1 , паспорт ОСОБА_6

17 липня 2019 року звернувся до приватного нотаріуса Чернівецького міського нотаріального округу Чернівецької області Савчвук В.Г. з заявою про прийняття спадщини як спадкоємець четвертої черги.

Постановою приватного нотаріуса Чернівецького міського нотаріального округу Чернівецької області Савчук В.Г. від 17 липня 2019 року відмовлено у вчиненні нотаріальної дії видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку із ненаданням доказів родинних чи інших відносин з ОСОБА_6 .

Також з заявою про прийняття спадщини звернулась ОСОБА_3 .

Просив встановити факт проживання однією сім`єю ОСОБА_1 із спадкодавцем ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в м.Чернівці, в період з 01 січня 2009 року по день її смерті, визнати право власності на квартиру АДРЕСА_1 , як спадкоємця четвертої черги після смерті ОСОБА_6 .

ОСОБА_3 у листопаді 2020 року звернулась до суду з зустрічним позовом до ОСОБА_1 , Чернівецької міської ради з участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, приватного нотаріуса Чернівецького міського нотаріального округу Савчук В.Г. про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами та визнання права власності на майно в порядку спадкування.

Вказувала, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її двоюрідна тітка ОСОБА_6 .

Відкрилася спадщина, яка складається з квартири АДРЕСА_1 .

Звернулася з заявою про прийняття спадщини до приватного нотаріуса Чернівецького міського нотаріального округу Чернівецької області Савчук В. Г.

Приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Чернівецької області Савчук В.Г. відмовлено у прийнятті заяви у зв`язку із ненаданням доказів родинних відносин з ОСОБА_6 .

Рішенням Герцаївського районного суду Чернівецької області від 21 листопада 2018 року встановлено факт, що ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , була двоюрідною тіткою ОСОБА_3 .

Постановою приватного нотаріуса Чернівецького міського нотаріального округу Чернівецької області Савчук В.Г. від 12 лютого 2019 року відмовлено у вчиненні нотаріальної дії видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку із відсутністю правовстановлюючого документа про право власності спадкодавця ОСОБА_6 на квартиру АДРЕСА_1 .

Зазначала, що померла ОСОБА_6 є двоюрідною сестрою її матері ОСОБА_7 . В свою чергу її бабуся (мати її матері) ОСОБА_8 є рідною сестрою матері спадкодавця ОСОБА_9 .

ОСОБА_6 згідно паспорта громадянина України народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 в селі Луківці Вижницького району Чернівецької області.

В свідоцтві про народження спадкодавець ОСОБА_6 іменується ОСОБА_10 , датою народження зазначено ІНФОРМАЦІЯ_3 , місцем народження с.Луковиця Глибоцького району Чернівецької області.

Зазначає, що паспортні дані померлої ОСОБА_6 не відповідають дійсності. За архівними довідками померла є ОСОБА_11 , народжена ІНФОРМАЦІЯ_2 поза шлюбом між ОСОБА_12 та ОСОБА_9 .

Відповідно до архівної довідки №1/645 від 14 березня 2018 року в документах архівного фонду «Книги актів цивільного стану (метричні книги) нинішньої Чернівецької області» в книзі реєстрації актів про народження громадян с.Луковиця Глибоцького району Чернівецької області є відомості про те, що ІНФОРМАЦІЯ_4 народилася ОСОБА_13 , донька ОСОБА_14 .

Вказує, що в архівних довідках не вказаний батько ОСОБА_6 , оскільки вона фактично була народжена поза шлюбом між ОСОБА_12 та ОСОБА_9 .

Відсутність офіційно зареєстрованого шлюбу між батьками померлої ОСОБА_6 підтверджується архівною довідкою, за якою в документах архівного фонду «Книги актів цивільного стану (метричні книги) нинішньої Чернівецької області» в книзі реєстрації актів про шлюб громадян, ні в селі Луковиця Глибоцького району, ні в селі Верхні Лукавці Вижницького району Чернівецької області відомостей про одруження за 1925-1938 рр. ОСОБА_9 не виявлено.

Відповідно Витягу із книги реєстрації шлюбів православної румунської єпархії церкви Святої Парасковії м. Чернівці шлюб був зареєстрований між ОСОБА_15 (сином ОСОБА_16 та його дружини ОСОБА_17 ) та ОСОБА_18 та його дружини ОСОБА_19 ).

За квитанцією від 12 жовтня 1940 року № 843 мерії міста Чернівці від ОСОБА_12 та ОСОБА_9 за реєстрацію шлюбу отримано 3(три) руб.

Національність та походження батька померлої ОСОБА_6 підтверджується свідоцтвом про національність, виданим 22 липня 1931 року за №118 сільською радою с.Мисливський Кут (Кутул-Винеторь), згідно якого ОСОБА_20 є сином ОСОБА_21 та народився ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Просила встановити, що померла ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 є двоюрідною тіткою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , визнати за ОСОБА_3 право власності на спадкове майно, яке складається з квартири АДРЕСА_1 .

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 22 січня 2021 року позов ОСОБА_5 до ОСОБА_3 , Чернівецької міської ради з участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, приватного нотаріусу Чернівецького міського нотаріального округу Чернівецької області Савчук В.Г. про встановлення факту проживання однією сім`єю та визнання права власності на спадкове майно задоволено.

Встановлено факт проживання однією сім`єю ОСОБА_1 із спадкодавцем ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в м.Чернівці, з 01 січня 2009 року по день її смерті.

Визнано за ОСОБА_1 право власності на квартиру АДРЕСА_1 як спадкоємця четвертої черги після смерті ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

У зустрічному позові ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , Чернівецької міської ради з участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, приватного нотаріуса Чернівецького міського нотаріального округу Савчук В.Г. про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами та визнання права власності на майно в порядку спадкування відмовлено.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

ОСОБА_3 в апеляційній скарзі просить рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 22 січня 2021 року скасувати та постановити нове судове рішення, яким у позові ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , Чернівецької міської ради з участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, приватного нотаріусу Чернівецького міського нотаріального округу Чернівецької області Савчук В.Г. про встановлення факту проживання однією сім`єю та визнання права власності на спадкове майно відмовити, зустрічний позов ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , Чернівецької міської ради з участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, приватного нотаріуса Чернівецького міського нотаріального округу Савчук В.Г. про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами та визнання права власності на майно в порядку спадкування задовольнити.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Посилається на безпідставність незадоволення судом першої інстанції позовних вимог ОСОБА_3 , оскільки надано значну кількість письмових доказів (архівні довідки, фотографії, свідоцтва про смерть, свідоцтва про шлюб тощо) та покази свідків, які підтверджують наявність родинних відносин між ОСОБА_3 та померлою ОСОБА_6 .

Висновки суду першої інстанції про відсутність достовірних відомостей щодо дошлюбного прізвища ОСОБА_22 матері позивачки ОСОБА_23 , 1925 року народження спростовуються показами свідка ОСОБА_24 , наданими свідком ОСОБА_24 архівною довідкою від 04 січня 2021 року №1, копією паспорта ОСОБА_25 , які суд першої інстанції не долучив до матеріалів справи, а повернув свідкові.

Зазначає, що висновки суду першої інстанції про відсутність у архівних даних відомостей про народження ОСОБА_26 , що ОСОБА_27 та ОСОБА_28 були її батьками, бабуся позивачки ОСОБА_29 була рідною сестрою матері ОСОБА_6 не відповідають обставинам справи.

Архівною довідкою №447 від 23 липня 2020 року підтверджується, що бабуся ОСОБА_29 народилася ІНФОРМАЦІЯ_7 в селі Луковиця Глибоцького району Чернівецької області в сім`ї ОСОБА_30 та ОСОБА_31 (народженої ОСОБА_31 ).

Рідна сестра бабусі ОСОБА_9 (мати ОСОБА_6 ) народилася ІНФОРМАЦІЯ_8 в с. Луковиця Глибоцького району Чернівецької області в сім`ї ОСОБА_30 та ОСОБА_31 , що підтверджується архівною довідкою від 14 березня 2018 року за №1/645.

Факт наявності родинних відносин між ОСОБА_3 та ОСОБА_6 підтверджується свідоцтвом про народження ОСОБА_6 , яка в свідоцтві іменується ОСОБА_10 , датою народження вказано ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце народження село Луковиця Глибоцького району Чернівецької області, архівною довідкою №1/645 від 14 березня 2018 року, за якою в документах архівного фонду «Книги актів цивільного стану (метричні книги) нинішньої Чернівецької області» в книзі реєстрації актів про народження громадян с. Луковиця Глибоцького району Чернівецької області є відомості про те, що ІНФОРМАЦІЯ_2 народилася ОСОБА_13 , донька ОСОБА_14 .

Паспортні дані померлої ОСОБА_6 не співпадають з архівними записами, а саме прізвище та ім`я згідно паспорта ОСОБА_33 , а згідно архівної довідки ОСОБА_34 ; місце народження згідно паспорта село Луківці Вижницького району Чернівецької області, а згідно архівної довідки с.Луковиця Глибоцького району Чернівецької області; дата народження згідно паспорта ІНФОРМАЦІЯ_2 , а згідно архівної довідки 27 лютого 1932 року.

Згідно архівної довідки №1/1055 від 29 березня 2018 року в державному архіві відсутні відомості про народження такої особи як ОСОБА_6 у селі Верхні Лукавці та селі Нижні Лукавці Вижницького району Чернівецької області.

ОСОБА_1 в судовому засіданні визнав факт, що батьками померлої ОСОБА_6 були ОСОБА_12 та ОСОБА_9 .

Вважає, що судом першої інстанції були істотно переоцінені докази, які були надані ОСОБА_1 . Свідок ОСОБА_35 вказала, що ОСОБА_36 допомагали ОСОБА_6 як сусіди. Свідок ОСОБА_37 зазначила, що ОСОБА_6 жила окремо і ніколи не хотіла жити разом з кимось, завжди за все розраховувалася сама. Свідок ОСОБА_38 вказала, що померла жила в квартирі ОСОБА_36 останніх 2 місяці до смерті. Свідок ОСОБА_39 зазначила, що померла ОСОБА_6 та сім`я ОСОБА_36 жили поряд.

Не може бути взятий до уваги акт приватного підприємства «Регіон-Центр», який складений зі слів ОСОБА_1 , з трьох свідків є дійсним сусідом лише один, оскільки проживає у квартирі АДРЕСА_3 .

Участь ОСОБА_1 в утриманні квартири АДРЕСА_1 спростовується листом приватного підприємства «Регіон-центр» ОСОБА_6 від 6 листопада 2015 року про розгляд повідомлення ОСОБА_6 з приводу ремонту покрівлі.

Рішення суду першої інстанції в частині задоволення позову ОСОБА_1 грунтується виключно на показах свідків, які не можуть бути єдиною підставою для встановлення факту.

ОСОБА_1 та померла ОСОБА_6 проживали в різних квартирах, ОСОБА_1 проживав разом із дружиною ОСОБА_40 , встановлення юридичного факту проживання однією сім`ю осіб, які живуть у різних житлових приміщеннях, не є можливим.

ОСОБА_1 не надано доказів будь-яких спільних із померлою ОСОБА_6 витрат на спільне харчування, купівлю спільного майна, на поховання померлої. Померла ОСОБА_6 отримувала субсидії на житлово-комунальні послуги, мала посвідчення ветерана праці, у зв`язку із чим мала відповідні пільги, а отже самостійно могла себе утримувати.

Судом першої інстанції не враховано, що Чернівецька міська рада не заперечувала проти задоволення позову ОСОБА_3 , проте заперечувала проти задоволення позову ОСОБА_1 .

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

Відзиву на апеляційну скаргу ОСОБА_3 не надходило.

Мотивувальна частина

Позиція апеляційного суду

Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_3 підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Задовольняючи позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , Чернівецької міської ради з участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, приватного нотаріуса Чернівецького міського нотаріального округу Чернівецької області Савчук В.Г. про встановлення факту проживання однією сім`єю та визнання права власності на спадкове майно суд першої інстанції вважав доведеним факт проживання однією сім`єю ОСОБА_1 із спадкодавцем ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в м.Чернівці, в період з 1 січня 2009 року по день її смерті.

На обґрунтування таких висновків суд першої інстанції зазначив встановленим, що ОСОБА_6 останні роки свого життя була лежачою, не виходила на вулицю, відносини між ОСОБА_6 та ОСОБА_1 носили характер сім`ї, вона приходила до нього в квартиру, їли разом, а також у зв`язку з відсутністю в її квартирі води, вона милася, відпочивала в квартирі ОСОБА_1 , останній займався підключенням газу до квартири, питаннями капітального ремонту покрівлі над квартирою ОСОБА_41 , доглядав за нею, допомагав їй по господарству, вирішував всі побутові проблеми, які пов`язані із комунальними послугами, здійснював всі платежі, отримував різні довідки в житловій експлуатаційнй установі, найняв доглядальницю та оплачував її послуги, купував продукти харчування, готував їжу та ніс витрати на лікування.

Відмовляючи у позові ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , Чернівецької міської ради з участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, приватного нотаріуса Чернівецького міського нотаріального округу Чернівецької області Савчук В.Г. про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності на майно в порядку спадкування, суд першої інстанції дійшов висновку про недоведеність, що ОСОБА_3 є родичкою по висхідній лінії померлої ОСОБА_6 (що померла ОСОБА_6 є двоюрідною сестрою матері ОСОБА_3 та відповідно її двоюрідною тіткою).

Мотивовано висновки суду першої інстанції відсутністю у архівних даних відомостей щодо народження ОСОБА_26 та її батьків, зокрема що ОСОБА_42 та ОСОБА_43 були її батьками, а вона відповідно рідною сестрою ОСОБА_9 , 1908 року народження; відомостей щодо дошлюбного прізвища ОСОБА_22 матері позивачки ОСОБА_23 , 1925 року народження; відомостей про одруження ОСОБА_44 та ОСОБА_8 ; невідповідності в прізвищі та імені, даті та місці народження ОСОБА_6 та ОСОБА_10 .

Відповідно до частин 1, 2, 5 ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судове рішення наведеним нормам відповідає в частині.

Фактичні обставини, встановлені судом першої та апеляційної інстанції

Внаслідок смерті ОСОБА_6 відкрилась спадщина ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 171053850 від 20 червня 2019 року ОСОБА_6 є власником квартири АДРЕСА_1 .

Згідно Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 52012515 від 22.05.2018 року, виданого приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Савчук В.Г. після смерті ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , народженої в Україні Чернівецька область Вижницький район с.Луківці заведено спадкову справу № 62457355, номер у нотаріуса 10/2018.

Постановою приватного нотаріуса Чернівецького міського нотаріального округу Чернівецької області Савчук В.Г. від 12 лютого 2019 року відмовлено ОСОБА_3 у вчиненні нотаріальної дії видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку із відсутністю правовстановлюючого документа про право власності спадкодавця ОСОБА_6 на квартиру АДРЕСА_1 .

Постановою приватного нотаріуса Чернівецького міського нотаріального округу Чернівецької області Савчук В.Г. від 17 липня 2019 року відмовлено ОСОБА_1 у вчиненні нотаріальної дії видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку із ненаданням доказів родинних чи інших відносин з ОСОБА_6 .

Рішенням Герцаївського районного суду Чернівецької області від 21 листопада 2018 року за заявою ОСОБА_3 про встановлення факту родинних відносин з участю заінтересованої особи Чернівецької міської ради встановлено факт, що ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , є двоюрідною тіткою ОСОБА_3 .

Постановою Чернівецького апеляційного суду від 19 грудня 2019 року рішення Герцаївського районного суду Чернівецької області від 21 листопада 2018 року скасовано, заяву ОСОБА_3 про встановлення факту родинних відносин залишено без розгляду.

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 08 березня 1967 року ОСОБА_45 дата народження ІНФОРМАЦІЯ_9 , місце народження село Луковиця Глибоцького району Чернівецької області, батько ОСОБА_25 , мати ОСОБА_23 .

Зареєстровано шлюб між ОСОБА_46 та ОСОБА_45 Луковецькою сільською радою Глибоцького району Чернівецької області 22 листопада 1992 року актовим записом №17, після укладення шлюбу присвоєно прізвище дружині ОСОБА_45 .

Відповідно паспорту громадянина України серії НОМЕР_2 , виданого Шевченківським РВ УМВС України в Чернівецької області 25 травня 2005 року, ОСОБА_6 народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 в селі Лукавці Вижницького району Чернівецької області.

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 від 03 березня 1983 року народилася ОСОБА_34 , дата народження ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце народження: село Луковиця Глибоцького району Чернівецької області, мати ОСОБА_9 , запис про батька відсутній.

Згідно архівної довідки №447 від 23 липня 2020 року в документах архівного фонду «Книги актів цивільного стану (метричні книги) нинішньої Чернівецької області» в книзі реєстрації актів про народження громадян с. Луковиця Глибоцького району Чернівецької області є відомості про те, що ІНФОРМАЦІЯ_7 народилася ОСОБА_48 , донька ОСОБА_30 та ОСОБА_31 (народжена ОСОБА_31 - так в документах).

За архівною довідкою №1/645 від 14 березня 2018 року в документах архівного фонду «Книги актів цивільного стану (метричні книги) нинішньої Чернівецької області» в книзі реєстрації актів про народження громадян с. Луковиця Глибоцького району Чернівецької області є відомості про те, що ІНФОРМАЦІЯ_8 народилася ОСОБА_49 , донька ОСОБА_50 та ОСОБА_51 , актовий запис №58 від 31 грудня 1908 року (т.1 а.с.66)

За змістом архівної довідки №1/645 від 14 березня 2018 року в документах архівного фонду «Книги актів цивільного стану (метричні книги) нинішньої Чернівецької області» в книзі реєстрації актів про народження громадян с. Луковиця Глибоцького району Чернівецької області є відомості про те, що ІНФОРМАЦІЯ_10 народилася ОСОБА_49 , донька ОСОБА_52 та ОСОБА_28 (народжена ОСОБА_28 ) актовий запис №4 від 24 січня 1925 року (т.1 а.с.67).

Відповідно до архівної довідки №1/645 від 14 березня 2018 року в документах архівного фонду «Книги актів цивільного стану (метричні книги) нинішньої Чернівецької області» в книзі реєстрації актів про народження громадян с. Луковиця Глибоцького району Чернівецької області є відомості про те, що ІНФОРМАЦІЯ_4 народилася ОСОБА_13 , донька ОСОБА_14 , актовий запис № 4 від 09 березня 1932 року (т.1 а.с.68).

За змістом архівної довідки №1/1055 від 29 березня 2018 року в документах архівного фонду «Книги актів цивільного стану (метричні книги) нинішньої Чернівецької області» в книзі реєстрації актів про народження громадян села Верхні Лукавці та села Нижні Лукавці Вижницького району Чернівецької області за 1932 рік відомостей про народження ОСОБА_6 не виявлено. В книгах реєстрації актів про одруження громадян села Луковиця Глибоцького району Чернівецької області за 1932-1939 р.р. та села Стрілецький кут Кіцманського району за 1932 -1940 р.р. відомостей про одруження ОСОБА_54 з ОСОБА_9 не виявлено. Актові записи про одруження громадян с.Луковиця Глибоцького району Чернівецької області за 1940 рік до архіву не надходили. (т. 1 а.с. 69).

Як вбачається з витягу із книги реєстрації шлюбів православної румунської єпархії церкви Святої Парасковії м. Чернівці, 13 жовтня 1940 року зареєстровано шлюб між ОСОБА_15 (сином ОСОБА_16 та його дружини ОСОБА_17 ) та ОСОБА_55 та його дружини ОСОБА_19 ).

З квитанції мерії міста Чернівці від 12 жовтня 1940 року №843 вбачається, що від гр. ОСОБА_12 та громадянки ОСОБА_9 за реєстрацію шлюбу отримано 3 (три) руб.

Відповідно до свідоцтва про національність, виданого 22 липня 1931 року за №118 сільською радою с. Мисливський Кут ( ОСОБА_56 син ОСОБА_21 народжений ІНФОРМАЦІЯ_5 має румунську національність.

Згідно витягу з табелю успішності Чернівецького управління з питань релігій та освіти Міністерства національної культури, релігій та мистецтв Румунії №137 1942/1943 н.р. учениця ОСОБА_57 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в с.Лукавці (Лукавец) Чернівецький повіт, приналежність українська, громадянство Румунії, конфесія православна румунська, донька ОСОБА_54 зарахована у вересні 1942 року на підставі перепису населення.

Встановлено, що ОСОБА_1 зареєстрований та проживає у квартирі АДРЕСА_2 .

Згідно акту, затвердженого директором приватного підприємства «Регіон-Центр» 27 червня 2019 року, комісією приватного підприємства «Регіон Центр» в присутності сусідів встановлено, що ОСОБА_1 проживав по сусідству з ОСОБА_6 , допомагав їй по господарству, купував продукти харчування та готував їжу, ніс витрати на лікування.

Відповідно до листа Шевченківської районної у м. Чернівці ради Чернівецької області від 14 січня 2013 року ОСОБА_1 звертався на гарячу урядову лінію з приводу капітального ремонту покрівлі над квартирою АДРЕСА_1 .

Актом Публічного акціонерного товариства «Чернівціводоканал» від 17 березня 2009 року встановлено, що у квартирі АДРЕСА_1 водою не користуються, опломбовано кран на вводі холодної води.

Відповідно до заяви ОСОБА_1 начальнику Шевченківського ВП Чернівецького ВП ГУНП в Чернівецькій області від 6 лютого 2018 року ОСОБА_1 добровільно видав працівникам поліції оригінал паспорта громадянина України ОСОБА_6 .

Мотиви, з яких виходить апеляційний суд, та застосовані норми права при прийнятті постанови

Щодо вимог про встановлення факту проживання однією сім`єю

Відповідно до правила, встановленого ч.1 ст.367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно із ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Предметом позову ОСОБА_1 , тобто матеріально-правовою вимогою, стосовно якої останній просив ухвалити судове рішення, є встановлення факту проживання однією сім`єю ОСОБА_1 із спадкодавцем ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в м.Чернівці, в період з 01 січня 2009 року по день її смерті, визнання права власності на квартиру АДРЕСА_1 як спадкоємця четвертої черги.

Підставою позову, тобто обставинами, якими обґрунтовував свої вимоги, ОСОБА_1 зазначав, що проживав зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини, постановою приватного нотаріуса Чернівецького міського нотаріального округу Чернівецької області Савчук В.Г. від 17 липня 2019 року відмовлено у вчиненні нотаріальної дії видачі свідоцтва про право на спадщину за законом.

На підставі ч.1 ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ч.1 ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

За змістом ч.2 ст.1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняттям спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Згідно з частиною першою статті 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Згідно зі статтею 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали із спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Отже для набуття права на спадкування за законом на підставі статті 1264 ЦК України необхідне встановлення таких юридичних фактів як: а) проживання однією сім`єю із спадкодавцем; б) на час відкриття спадщини має сплинути щонайменше п`ять років, протягом яких спадкодавець та позивач (заявник) проживали однією сім`єю.

Відповідно до пункту 4.2 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5 доказом родинних та інших відносин спадкоємців зі спадкодавцем є: свідоцтва органів реєстрації актів цивільного стану, повний витяг з реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису, копії актових записів, копії рішень суду, що набрали законної сили, про встановлення факту родинних та інших відносин.

Частиною першою статті 1296 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину

На підставі розділу ІІ глави 10 пунктів 4.12, 4.15 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, свідоцтво про право на спадщину видається за наявності у спадковій справі всіх необхідних документів; видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна.

Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» судам роз`яснено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

За змістом частин другої-четвертої статті 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Права члена сім`ї має одинока особа.

Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Згідно зі ст. 7 СК України сімейні відносини можуть бути врегульовані за домовленістю між їх учасниками. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Сімейні відносини регулюються лише у тій частині, у якій це є допустимим і можливим з точки зору інтересів їх учасників та інтересів суспільства.

Пленум Верховного Суду України у пункті 21 постанови від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснив, що при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом.

До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім`ї, тощо.

Пунктом 6 Рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року № 5-рп/99 встановлено, що до членів сім`ї належать особи, що постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, але й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п.

Згідно ст.1264 ЦК України та роз`яснень, які містяться у п. 21 постанові Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. До числа спадкоємців четвертої черги не входить особа, яка хоч і проживала спільно зі спадкодавцем, але перебувала у зареєстрованому шлюбі з іншою особою.

Обов`язковою умовою для визнання осіб членами сім`ї, крім власне факту спільного проживання, є наявність спільного бюджету, спільного харчування, купівлі майна для спільного користування, участі у спільних витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Аналогічного правового висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 28 жовтня 2019 року, справа № 619/756/16-ц.

Не можна погодитися з доводами ОСОБА_3 , на які є посилання в апеляційній скарзі, що судом першої інстанції істотно переоцінені докази.

На підставі ч.1 ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

За змістом ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із положеннями частини першої, п`ятої, шостої ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Обов`язок доказування певних обставин лежить на стороні, яка посилається на них як на підставу своїх вимог та заперечень.

Сторона має довести ті обставини, на які вона посилається, і саме, такі належним чином вчинені дії позивача, за загальним правилом, є підставою для задоволення його позову. Натомість відсутність належного спростування іншою стороною обставин, на які посилається сторона без належного їх доведення, а сама по собі не є підставою для задоволення позову, оскільки суперечить загальним принципам доказування у цивільних справах, встановлених процесуальним законом.

Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи та покладає тягар доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний (постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 2 жовтня 2018 року у справі № 910/18036/17, від 23 жовтня 2019 року у справі № 917/1307/18(пункт 41)). Тобто, певна обставина не може вважатися доведеною, допоки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу принцип змагальності втрачає сенс (див. пункт 43 постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 23 жовтня 2019 року у справі № 917/1307/18).

Посилання ОСОБА_3 в апеляційній скарзі на неправильну оцінку судом першої інстанції показів свідка ОСОБА_35 про те, що ОСОБА_36 допомагали ОСОБА_6 як сусіди, свідка ОСОБА_37 , за якими ОСОБА_6 жила окремо і ніколи не хотіла жити разом з кимось, завжди за все розраховувалася сама, свідка ОСОБА_38 , відповідно яких померла жила в квартирі ОСОБА_36 останніх 2 місяці до смерті, свідка ОСОБА_39 про те, що померла ОСОБА_6 та сім`я ОСОБА_36 жили поряд, спростовуються технічним записом судового засідання.

Так, відповідно технічного запису судового засідання, який є додатком до протоколу судового засідання від 16 січня 2021 року свідок ОСОБА_35 вказувала, що ОСОБА_1 доглядав за ОСОБА_6 , годував, купав та забрав до себе, домовився про підключення газу. Кожного разу відвідування ОСОБА_36 бачила ОСОБА_6 у них, ОСОБА_6 ночувала у квартирі Редіульцевих.

Свідок ОСОБА_37 зазначала, що сім`я ОСОБА_36 допомагала ОСОБА_6 по господарству, оплачували комунальні послуги, допомагали із лікуванням та робили ремонт, вирішували питання про поновлення газопостачання в квартирі ОСОБА_6 , погашали борг. ОСОБА_6 з сім`єю ОСОБА_36 жили разом 10-12 років.

За змістом технічного запису судового засідання, який є додатком до протоколу судового засідання від 21 січня 2021 року свідок ОСОБА_38 повідомила, що ОСОБА_1 викликав її у разі потреби помити ОСОБА_6 , яка не могла ходити останні два місяці перед смертю.

Свідок ОСОБА_39 зазначала, що сім`я ОСОБА_36 опікувались ОСОБА_6 , померла ОСОБА_6 жила у них, біля п`яти років ОСОБА_6 проживала разом з ОСОБА_1 .

Крім того, суд першої інстанції послався на покази свідка ОСОБА_58 яка пояснила, що багато років працювала паспортисткою в ЖЕКу, який обслуговував будинок АДРЕСА_4 . Добре знала як ОСОБА_6 так і ОСОБА_1 . Часто заходила до них в будинок. Відомо, що ОСОБА_6 була самотньою та колись ходила збирати непотріб по смітникам. Коли ОСОБА_6 важко захворіла, ОСОБА_1 найняв жінку, яка мила ОСОБА_6 . ОСОБА_36 із ОСОБА_6 жили як одна сім`я. ОСОБА_1 вирішував всі побутові проблеми ОСОБА_6 , які пов`язані із комунальними послугами, займався підключенням газу в квартирі ОСОБА_6 , здійснював всі платежі, отримував різні довідки в ЖЕКу, допомагав оформити документи на квартиру. Коли заходила до ОСОБА_36 , бачила там ОСОБА_6 .

Відповідно показів свідка ОСОБА_40 , є дружиною ОСОБА_1 . Із ОСОБА_6 знайомі з 80-х років. У 90-х роках у квартирі ОСОБА_6 відрізали газ та воду, через що вона часто хворіла. Вони з чоловіком купили лічильники та допомогли із підключення газу та води, з цього часу почали проживати разом як одна родина. У Редікульцевих були ключі від квартири ОСОБА_6 , а в ОСОБА_6 були ключі від їхньої квартири. Приблизно з 2008 року через хворі ноги ОСОБА_6 практично не ходила, за виключенням квартири, іноді виходила в двір. Купили для ОСОБА_6 пральну машину, пилосос. Робили ремонт в квартирі ОСОБА_6 , склили вікна, ремонтували покрівлю. ОСОБА_3 побачила на похоронах, та в покійної не було родичів. Чоловік мав намір здійснити поховання ОСОБА_6 , однак ОСОБА_3 перешкоджала цьому.

Не заслуговують на увагу доводи ОСОБА_3 в апеляційній скарзі про те, що рішення суду першої інстанції в частині задоволення позову ОСОБА_1 грунтується виключно на показах свідків, які не можуть бути єдиною підставою для встановлення факту.

Відповідно до частини першої, другої статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність чи відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, а також інші обставини, що мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

На підставі частини другої статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Встановлення факту проживав зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини законом не передбачено підтверджувати іншими засобами доказування.

Відповідно до частини першої, другої, третьої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Сама ОСОБА_3 в апеляційній скарзі посилається на наявність у матеріалах справи акту, затвердженого директором приватного підприємства «Регіон-Центр» 27 червня 2019 року, за яким комісією приватного підприємства «Регіон Центр» в присутності сусідів встановлено, що ОСОБА_1 проживав по сусідству з ОСОБА_6 , допомагав їй по господарству, купував продукти харчування та готував їжу, ніс витрати на лікування.

Доводи ОСОБА_3 про те, що акт приватного підприємства «Регіон-Центр» від 27 червня 2019 року не може бути взятий до уваги, оскільки складений зі слів ОСОБА_1 , з трьох свідків лише один проживає у квартирі АДРЕСА_3 не заслуговують на увагу, оскільки акт складений комісією приватного підприємства «Регіон Центр» в присутності сусідів.

Також судом першої інстанції враховано лист Шевченківської районної у м. Чернівці ради Чернівецької області від 14 січня 2013 року про звернення ОСОБА_1 на гарячу урядову лінію з приводу капітального ремонту покрівлі над квартирою АДРЕСА_1 .

Крім того судом першої інстанції надано оцінку акту Публічного акціонерного товариства «Чернівціводоканал» від 17 березня 2009 року яким встановлено, що у квартирі АДРЕСА_1 водою не користуються, опломбовано кран на вводі холодної води.

Відповідно заяви ОСОБА_1 начальнику Шевченківського ВП Чернівецького ВП ГУНП в Чернівецькій області від 6 лютого 2018 року ОСОБА_1 добровільно видано працівникам поліції оригінал паспорта громадянина України ОСОБА_6 .

З огляду на наведене судом першої інстанції на підставі письмових доказів та показань свідків ОСОБА_37 , ОСОБА_58 , ОСОБА_35 , ОСОБА_40 , ОСОБА_39 , ОСОБА_38 було обґрунтовано встановлено, що ОСОБА_1 та померла ОСОБА_6 проживали однією сім`єю у квартирі АДРЕСА_2 з 01 січня 2009 року по день її смерті.

ОСОБА_3 не надано доказів на спростовування доводів ОСОБА_1 , висновків суду першої інстанції щодо проживання ОСОБА_1 та померлої ОСОБА_6 однією сім`єю з 01 січня 2009 року по день її смерті.

Твердження ОСОБА_3 про те, що ОСОБА_1 був сусідом покійної і проживав із своєю сім`єю окремо у сусідній квартирі, спростовується актом, затвердженим директором приватного підприємства «Регіон-Центр» 27 червня 2019 року, за яким встановлено, що ОСОБА_1 проживав по сусідству з ОСОБА_6 , допомагав їй по господарству, купував продукти харчування та готував їжу, ніс витрати на лікування, показами свідків ОСОБА_37 , ОСОБА_58 , ОСОБА_35 , ОСОБА_40 , ОСОБА_39 , ОСОБА_38 .

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_3 про те, ОСОБА_1 та померла ОСОБА_6 проживали в різних квартирах, ОСОБА_1 проживав разом із дружиною ОСОБА_40 , у зв`язку з чим відсутні підставі для встановлення юридичного факту проживання однією сім`ю осіб, які живуть у різних житлових приміщеннях також не містять підстав для скасування судового рішення з огляду на наступне.

Реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

Частинами першою, третьою статті 2 СК України встановлено, що Сімейний кодекс України регулює сімейні особисті немайнові та майнові відносини між подружжям, між батьками та дітьми, усиновлювачами та усиновленими, між матір`ю та батьком дитини щодо її виховання, розвитку та утримання.

Сімейний кодекс України регулює сімейні особисті немайнові та (або) майнові відносини між іншими членами сім`ї, визначеними у ньому.

Стеттею 2 СК України містить відкритий перелік осіб, які належать до членів сім`ї. Однак поняття "проживання однією сім`єю" та "член сім`ї" не є тотожними. Центральною ознакою проживання спадкоємця однією сім`єю зі спадкодавцем є систематичне ведення з ним спільного господарства, тобто прийняття участі у спільних витратах, спрямованих на забезпечення життєдіяльності сім`ї.

При цьому важливою, проте не основною ознакою, є проживання в одному приміщенні зі спадкодавцем.

Сімейні відносини, що склались між ОСОБА_1 та померлою ОСОБА_6 , не суперечать моральним засадам суспільства, висновок суду першої про задоволення позову є таким, що відповідає нормам матеріального права.

Разом з тим не можна погодитися з твердженням ОСОБА_3 в апеляційній скарзі про те, що участь ОСОБА_1 в утриманні квартири АДРЕСА_1 спростовується листом приватного підприємства «Регіон-центр» ОСОБА_6 від 6 листопада 2015 року про розгляд повідомлення ОСОБА_6 з приводу ремонту покрівлі, оскільки приватним підприємством повідомляється лише про виконання підтримуючого ремонту металевої покрівлі та очищення ринви від сміття.

Посилання ОСОБА_3 в апеляційній скарзі на те, що померла ОСОБА_6 отримувала субсидії на житлово-комунальні послуги, мала посвідчення ветерана праці, у зв`язку із чим мала відповідні пільги, а отже самостійно могла себе утримувати, само по собі не спростовує висновки суду першої інстанції про те, що відносини ОСОБА_1 та ОСОБА_6 носили характер сім`ї, проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_6 однією сім`єю.

Щодо вимог про встановлення факту родинних відносин

Згідно із частиною першою статті 15, частиною першою статті 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Для застосування того чи іншого способу захисту, необхідно встановити які ж права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких прав (інтересів) позивач звернувся до суду.

Відповідно до положень частини першої, другої статті 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

У четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини ( частина перша статті 1264 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 1265 ЦК України у п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення.

Підставами позову, тобто обставинами, якими обґрунтовувалися позовні вимоги ОСОБА_3 зазначалося, що померла ОСОБА_6 є двоюрідною тіткою, постановою приватного нотаріуса Чернівецького міського нотаріального округу Чернівецької області Савчук В.Г. від 12 лютого 2019 року відмовлено у вчиненні нотаріальної дії видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку із відсутністю правовстановлюючого документа про право власності спадкодавця на майно.

Отже, ОСОБА_3 пов`язувала захист своїх прав та законних інтересів із захистом права на спадкування за законом у п`яту чергу, наявності перешкод у отриманні свідоцтва про право на спадщину.

З огляду на те, що судом встановлено факт проживання ОСОБА_1 зі спадкодавцем ОСОБА_41 однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини, ОСОБА_1 є спадкоємцем за законом четвертої черги.

Судом першої інстанцій не враховано, що наявність спадкоємця четвертої черги за законом ОСОБА_1 , усуває спадкоємців наступних черг за законом від спадкування відповідно до частини другої статті 1258 ЦК України.

Отже, у ОСОБА_3 не виникло право на спадкування внаслідок смерті ОСОБА_41 , право ОСОБА_3 як спадкоємця за законом наступної черги не порушено.

З огляду на наведене суд першої інстанції неправильно відмовлено у позові через недоведеність позовних вимог, за обставин, що право або охоронюваний законом інтерес ОСОБА_3 , за захистом якого вона звернулася до суду не порушено, що є самостійною підставою для цього.

У такому разі апеляційним судом не надається оцінка доводам ОСОБА_3 в апеляційній скарзі на безпідставність незадоволення судом першої інстанції позову ОСОБА_3 , оскільки надано значну кількість письмових доказів (архівні довідки, фотографії, свідоцтва про смерть, свідоцтва про шлюб тощо) та покази свідків, які підтверджують наявність родинних відносин між ОСОБА_3 та померлою ОСОБА_6 .

Висновки апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги

Згідно із п.4 ч.1 ст.376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Ураховуючи, що судом першої інстанції ухвалено правильне по суті рішення про відмову у позові ОСОБА_3 зустрічному позові ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , Чернівецької міської ради з участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, приватний нотаріус Чернівецького міського нотаріального округу Чернівецької області Савчук Віталіна Григорівна про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності на майно в порядку спадкування судове рішення підлягає зміні в мотивувальній частині з підстав порушення норм процесуального права.

Керуючись п.2 ч.1 ст.374, п.4 ч.1 ст.376 ЦПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 22 січня 2021 року в частині відмови у зустрічному позові ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , Чернівецької міської ради з участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, приватний нотаріус Чернівецького міського нотаріального округу Чернівецької області Савчук Віталіна Григорівна про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності на майно в порядку спадкування змінити в мотивувальній частині, виклавши в редакції цієї постанови.

В решті залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Дата складання повного судового рішення 14 квітня 2021 року.

Головуючий Н.Ю. Половінкіна

Судді А.І. Владичан

О.О. Одинак