ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Постанова

Іменем України

11 серпня 2021 року

м. Харків

справа № 2010/2-1669-11

провадження № 22-ц/818/2355/21

Харківський апеляційний суд у складі:

головуючого - Пилипчук Н.П.,

суддів колегії - Маміної О.В., Кругової С.С.

за участю секретаря Гармаш К.В.

учасники справи:

позивач : ОСОБА_1 ,

відповідач: ОСОБА_2 ,

особа, яка подає апеляційну скаргу: ОСОБА_3

представник особи, яка подає апеляційну скаргу: ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на будинок в порядку спадкування за законом, з апеляційною скаргою ОСОБА_3 , в особі представника ОСОБА_4 , на рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 08 липня 2011 року, постановлене у складі судді Якименко Л.О.,

В С Т А Н О В И В :

У травні 2011 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання права власності на будинок в порядку спадкування за законом.

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги посилався на те, що відповідач ОСОБА_2 - його сестра. Їх батько ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , гостюючи у своєї сестри в с. Утчанка Петухівського району Курганської області. Його батькові на праві власності належить житловий будинок, де він постійно проживав, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , згідно свідоцтва про право власності на будинок від 08.04.1963 року, виданого Слатинською селищною радою Дергачівського району Харківської області. Після смерті батька відкрилася спадщина за вищевказаною адресою. В спадковому будинку він проживає з дня народження, а після реєстрації шлюбу проживає в будинку з сім`єю до теперішнього часу. Його сестра ОСОБА_2 ніколи не претендувала і не претендує на спадщину батька. У зв`язку з тим, що батько був похований не в с. Слатине і свідоцтво про його смерть було видане в Курганській області, нотаріус Дергачівської державної нотаріальної контори відмовив йому в оформленні спадщини і було запропоновано звернутися з позовом до суду. Відповідачка не заперечує проти того, щоб позивач оформив на своє ім`я спадщину на будинок в порядку спадкування за законом 1-ї черги.

Рішенням Дергачівського районного суду Харківської області від 08 липня 2011 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено. Визнано за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 , в особі представника ОСОБА_4 просить рішення суду першої інстанції скасувати та постановити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу апелянт посилається на порушення судом норм матеріального права та неправильне застосування норм процесуального права. Вказує, що права ОСОБА_3 на спадщину та на отримання у власність частини нерухомого майна в порядку спадкування після смерті батька, були порушені, оскільки рідний брат приховав, що у нього є ще одна рідна сестра, а тому не залучив її до участі у справі, щоб не ділити спадщину та визнав за собою право власності на спадкове майно. Зазначає, що ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 народилась в с. Слатіно, Дергачівського району Харківської області, батьками є ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , отже апелянт є спадкоємцем першої черги на рівні із іншими дітьми. Вказує, що вона прийняла спадщину після смерті батька в порядку ст. 549 ЦК України в редакції, 1963 року. Крім того, спірний будинок був побудований батьками під час шлюбу, і після смерті матері тільки батько оформив право власності на весь будинок, чим було порушено права неповнолітніх дітей на спадщину після смерті матері. Вважає, що ОСОБА_3 на момент смерті батька вже мала право на 1/6 частину спірного житлового будинку в порядку спадкування після смерті матері, як неповнолітня дитина, а після смерті батька, який мав би оформити право власності тільки на 2/3 частини житлового будинку з урахуванням інтересів малолітніх дітей, вона успадкувала за законом 2/9 частини спірного житлового будинку. І навіть, якщо виходити з того, що батько на момент розгляду даної справи судом був власником усього будинку, тож вона тоді нарівні з іншими дітьми успадкувала 1/3 цього житлового будинку, як спадкоємець першої черги за законом, оскільки до нотаріальної контори заяв про відмову від спадщини вона не подавала.

У відповідності до статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судова колегія, заслухавши доповідь судді, пояснення сторін, що з`явилися, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_3 , в особі представника ОСОБА_4 підлягає закриттю.

Згідно зі ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси.

Статтею 17 ЦПК України визначено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 352 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Отже, суд апеляційної інстанції може захистити право особи, яка не брала участі у справі, лише у разі якщо суд першої інстанції вирішив питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки. Відсутність хоча б однієї з умов надання судового захисту суб`єктивного права виключає можливість задоволення матеріально-правових вимог особи. Інше б суперечило основному завданню цивільного судочинства - захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Судом встановлено, що предметом спірних правовідносин за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 є визнання права власності на будинок в порядку спадкування за законом, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

В своїй апеляційній скарзі ОСОБА_3 , в особі представника ОСОБА_4 посилається на те, що оскаржуваним рішенням вирішено питання про її права, а саме, що вона нарівні з іншими дітьми успадкувала 1/3 цього житлового будинку, як спадкоємець першої черги за законом, оскільки до нотаріальної контори заяв про відмову від спадщини вона не подавала, також зазначає, що її не було залучено до участі у справі.

Як передбачено, ч. 1 ст. 352 ЦПК України, особи, які не брали участь у справі, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції лише в разі, якщо суд вирішив питання про їх права, свободи, інтереси, обов`язки.

Судове рішення, оскаржуване не залученою особою, повинно безпосередньо стосуватися прав, свобод, інтересів, обов`язків цієї особи, тобто судом має бути розглянуто й вирішено питання у правовідносинах, учасником яких на момент розгляду справи та прийняття рішення судом першої інстанції є скаржник, або містити судження про права та обов`язки цієї особи у відповідних правовідносинах.

Судове рішення слід вважати таким, що прийнято про права, свободи, інтереси, обов`язкии осіб, яких не було залучено до участі у справі, якщо в описовій чи мотивувальній частині рішення містяться висновки або судження суду про права, свободи, інтереси, обов`язки цих осіб, або в резолютивній частині рішення суд прямо вказав про права, свободи, інтереси, обов`язки останніх.

Будь-який інший правовий зв`язок між скаржником і сторонами справи не є підставою для висновку про вирішення судом питань про права, свободи, інтереси, обов`язки цієї особи.

ОСОБА_3 вказує на те, що вона прийняла спадщину після смерті батька ОСОБА_5 та матері ОСОБА_7 , фактично, отже є спадкоємцем першої черги.

Між тим, належних та допустимих доказів цьому ОСОБА_3 не надала.

Статтею 548 ЦК УРСР 1963 року передбачено, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Відповідно до положень статті 549 ЦК УРСР 1963 року визнається, що спадкоємець прийняв спадщину:

1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном;

2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Особи, для яких право спадкоємства виникає лише у випадку неприйняття спадщини іншими спадкоємцями, можуть заявити про свою згоду прийняти спадщину протягом строку, що залишився для прийняття спадщини. Якщо строк, що залишився, менше трьох місяців, він продовжується до трьох місяців.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 вказує, що прийняла спадщину після смерті матері оскільки на час її смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 була неповнолітньою.

Між тим, ЦК УРСР 1963 року, в редакції станом на час виникнення вказаних правовідносин, не передбачено, що неповнолітні діти безумовно приймають спадщину післі смерті спадкодавця.

Факт прийняття спадщини, як після смерті матері так і після смерті батька, ОСОБА_3 в судовому порядку не встановлювався.

Оскільки матеріали справи не містять належних та допустимих доказів, що ОСОБА_3 прийняла спадщину після смерті матері та батька, тому відсутні підстави для висновку про те, що оскаржуваним рішенням вирішено питання про її права та інтереси.

Згідно п.3 ч.1 ст. 362 ЦПК України суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження, якщо після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося.

За таких обставин апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_3 , в особі представника ОСОБА_4 на рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 08 липня 2011 року по справі за вищевказаним позовом підлягає закриттю.

Керуючись п.3 ч.1 ст. 362 ЦПК України суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_3 , в особі представника ОСОБА_4 на рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 08 липня 2011 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на будинок в порядку спадкування за законом закрити.

Постанова апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення у випадках, передбачених ст. 389 ЦПК України.

Головуючий Н.П. Пилипчук

Судді С.С. Кругова

О.В. Маміна