Провадження №22-ц/812/1634/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 серпня 2021 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

головуючого судді Бондаренко Т.З.,

суддів - Крамаренко Т.В., Темнікової В.І.,

із секретарем судового засідання Андрієнко Л.Д.,

за участю: позивача ОСОБА_1 , його представника ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу №479/472/21 за апеляційною скаргою

ОСОБА_3

на рішення Кривоозерського районного суду Миколаївської області від 05 липня 2021 року, ухвалене під головуванням судді Репушевської О.В., в приміщенні того ж суду, за позовом

ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Кривоозерський районний відділ державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) про зміну розміру аліментів , -

В С Т А Н О В И В:

В червні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про зміну розміру аліментів.

Позивач зазначав, що з 22 жовтня 2018 року Кривоозерським районним судом Миколаївської області ухвалено рішення, згідно якого з нього стягнуто аліменти на користь ОСОБА_4 , на утримання дитини в розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку(доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Вказує, що його сімейний стан змінився, він одружився та від цього шлюбу народилась ще одна дитина - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Він являється єдиним годувальником сім`ї, внаслідок малолітнього віку доньки, дружина перебуває у відпустці для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку з 28 жовтня 2019 року по ІНФОРМАЦІЯ_2 . Сплачувати аліменти він не заперечує, але вважає, що внаслідок зміни його сімейного стану, рішення суду має бути переглянуто та змінено розмір аліментів.

Посилаючись на таке просить ухвалити рішення, яким стягувати з нього аліменти в розмірі 1/8 частки з усіх видів його заробітку(доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

Рішенням Кривоозерського районного суду Миколаївської області від 05 липня 2021 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено. Зменшено розмір аліментів, що стягуються з позивача на користь ОСОБА_3 на утримання дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на 1/8 частку всіх видів заробітку (доходів), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно та стягнуто їх в зазначеному розмірі до досягнення дитиною повноліття, тобто ІНФОРМАЦІЯ_4 . Припинено нарахування аліментів за рішенням Кривоозерського районного суду Миколаївської області від 22 жовтня 2018 року.

Рішення районного суду мотивовано тим, що у позивача змінився сімейний стан, він одружився та в іншому шлюбі у нього народилась дитина, донька ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в зв`язку з чим дружина та дитина перебувають на його утриманні.

Не погоджуючись з рішенням суду відповідачка подала апеляційну скаргу в якій посилалася на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просила рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

Апеляційна скарга мотивована тим, що зміна сімейного стану позивача не є підставою для зменшення аліментів, оскільки його дохід, а саме заробітна плата останнім часом збільшилася.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції, апеляційний суд дійшов наступного.

Згідно ч.ч.1,2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до частин 1,2,5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Так, з матеріалів справи, вбачається, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 є батьками їх сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджено даними свідоцтва про народження серія НОМЕР_1 , виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кривоозерського районного управління юстиції у Миколаївській області(а.с.4).

Рішенням Кривоозерського районного суду Миколаївської області від 27 березня 2015 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_7 розірвано (а.с.5).

Згідно рішення Кривоозерського районного суду Миколаївської області від 22 жовтня 2018 року з позивача стягуються аліменти на утримання сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.6-7).

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 11 серпня 2018 року зареєстрував шлюб з ОСОБА_8 , дошлюбне прізвище змінено на " ОСОБА_9 ", що підтверджено даними свідоцтва про шлюб серія НОМЕР_2 , виданого Корабельним районним у місті Миколаєві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області 11 серпня 2018 року (а.с.13) .

В шлюбі народилась донька - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджено даними свідоцтва про народження серія НОМЕР_3 , виданого Миколаївським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області (а.с.12).

Відповідно до довідки Миколаївського науково-дослідного експертного-криміналістичного центру №11 від 20 квітня 2021 року ОСОБА_10 працює в даній установі з 07 листопада 2015 року та займає посаду головного судового експерта з контролю якості та метрологічного забезпечення, перебуває у відпустці для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку з 28 жовтня 2019 року по ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.14).

Позивач має постійне місце роботи у Миколаївському науково-дослідному експертно-криміналістичному центрі судовим експертом та відповідно отримує заробітну плату, яка за період з листопада 2020 по квітень 2021 року склала 93791,43 грн. (а.с. 11).

У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції про права дитини держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно зі ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Статтею 141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Аналіз цієї норми права дає підстави для висновку, що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів.

При цьому такі положення закону не виключають одночасне настання обох підстав для зміни розміру аліментів: і зміни сімейного і зміни матеріального стану. Однак зміна сімейного стану є самостійною, не залежною від зміни матеріального стану підставою для зміни розміру аліментів.

Відповідно до частини третьої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частини перша та друга статті 77 ЦПК України).

Відповідно до частини другої статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно зі статтею 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Частиною першою статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Районний суд, вирішуючи даний спір в оскаржуваному рішенні, дійшов обґрунтованого висновку, що після ухвалення судового рішення від 22 жовтня 2018 року про стягнення аліментів на утримання сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у позивача, як платника аліментів, змінився сімейний стан. Так, позивач одружився, у наступному шлюбі народилась дитина, в зв`язку з чим дружина не працює, перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Враховуючи, що на час стягнення аліментів на утримання неповнолітнього ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , дохід позивача, як платника аліментів на одну особу, становив 14672 грн., а на даний час позивач має двох членів сім`ї на своєму утриманні, що вплинуло на погіршення його матеріального стану, оскільки дохід на кожного члена сім`ї, з урахуванням в тому числі і соціальних виплат, становитиме в значній мірі менше, суд правильно зазначив про доведеність у відповідності до ст.192 Сімейного кодексу України наявності підстави для зменшення розміру аліментів, визначених рішенням суду.

Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Згідно з статтями 18, 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Разом з тим, встановивши обов`язок позивача надавати матеріальну допомогу дітям, місцевий суд належним чином не мотивував свій висновок про визначення розміру аліментів саме у розмірі 1/8 частини усіх видів заробітку (доходу), суд не навів переконливих доводів стосовно того, що саме вказаний розмір аліментів буде достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Враховуючи, що позивач має на своєму утриманні двох неповнолітніх дітей, а також дружину, яка перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, позивач є працездатною особою, має постійний дохід, задовільний стан здоров`я, враховуючи інтереси неповнолітньої дитини, колегія суддів приходить до висновку про зменшення розміру раніше стягнутих аліментів на користь ОСОБА_3 до 1/6 частини з усіх видів заробітку позивача щомісячно.

Відповідно до положень п. 1 ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи.

На підставі викладеного, оскаржуване рішення суду слід змінити, зменшивши розмір аліментів, які підлягають стягненню із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_6 , з 1/4 на 1/6 частину з усіх видів його заробітку ( доходу) щомісячно.

В решті вказане рішення підлягає залишенню без змін.

Доводи апеляційної скарги стосовно того, що в зв`язку з підвищенням останнім часом заробітної плати позивача, відсутні підстави для зменшення аліментів не можна врахувати, оскільки як слідує з судового рішення про стягнення аліментів від 22 жовтня 2018 року суд враховував заробіток платника аліментів у розмірі 14672 грн., тоді як відповідно до довідки про заробітну плату позивача у даній справі вона становить 15630 грн. в середньому на місяць. Таким чином збільшення заробітної плати відбулося не значне, тоді як на утриманні позивача з`явилися два члени сім`ї.

Також, не можна прийняти твердження в апеляційній скарзі про те, що, відповідно до практики Верховного Суду викладеній в постановах від 03 червня 2020 року у справі №760/9783/18-ц та від 16 червня 2020 року у справі №565/2071/19 та від 28 травня 2021 року у справі № 715/2073/20, народження іншої дитини, не може бути підставою для зменшення аліментів, оскільки в згаданих справах Верховний Суд зазначив, що лише народження дитини, не є безумовною підставою для зміни розміру аліментів та вказував на непідтвердження погіршення майнового стану, тоді, як в даній справі встановлено наявність на утриманні позивача не тільки народженої дитини, а і дружини, фактично не значну змінність його доходу, в зв`язку з чим така зміна сімейного стану вплинула на погіршення його майновий стану. За такого, вказані справи не можна вважати тотожними.

Також слід зазначити, що відповідно до вимог ст. 192 СК України, в разі поліпшення матеріального стану позивача, а саме зменшення кількості утриманців в його сім`ї, відповідачка також не позбавлена права на звернення до суду з метою збільшення розміру аліментів.

В силу частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат (частина 13 статті 141 ЦПК України).

З урахуванням часткового задоволення позовних вимог ОСОБА_1 підлягають розподілу і судові витрати сплачені ним при подачі позову, а саме з відповідачки підлягає стягненню судовий збір у розмірі 605,27 грн.

Задовольняючи частково апеляційну скаргу ОСОБА_3 також підлягають розподілу судові витрати, а саме судовий збір сплачений нею за подання апеляційної скарги, тобто на її користь слід стягнути з позивача 453,95 грн.

З урахуванням взаєморозрахунку між сторанами остаточно підлягає стягненню з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 151,32 грн. (605,27- 453,95) судового збору.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 381-384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Кривоозерського районного суду Миколаївської області від 05 липня 2021 року змінити в частині зазначення розміру стягнутих аліментів, зменшивши розмір аліментів, які стягуються із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 з 1/4 на 1/6 частину з усіх видів його заробітку ( доходу) щомісячно.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 151,32 грн. судового збору.

В іншій частині судове рішення залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку відповідно до вимог ст. 389 ЦПК України до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення її повного тексту, 25 серпня 2021 року.

Судді: Т.З.Бондаренко

Т.В.Крамаренко

В.І.Темнікова