Дата документу 18.08.2021 Справа № 311/1279/19
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №311/1279/19 Головуючий у 1-й інстанції:Нікандрова С.О.
Провадження №22-ц/807/1837/21 Суддя-доповідач: Подліянова Г.С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 серпня 2021 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого, судді-доповідача суддів: за участю секретаря Подліянової Г.С., Гончар М.С., Маловічко С.В., Бєлової А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Василівського районного суду Запорізької області від 15 березня 2021 року у справі за скаргою ОСОБА_1 на рішення, дії, бездіяльність державного виконавця Василівського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), заінтересована особа Публічне акціонерне товариство «Запоріжжяобленерго» в особі Виробничого структурного підрозділу Василівського району електричних мереж, -

ВСТАНОВИВ:

В грудні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на рішення, дії, бездіяльність державного виконавця Василівського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), заінтересована особа Публічне акціонерне товариство «Запоріжжяобленерго» в особі Виробничого структурного підрозділу Василівського району електричних мереж.

В обґрунтування скарги ОСОБА_1 зазначив, що 01 грудня 2020 року ним отримана постанова державного виконавця Василівського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Микитюк Т.І. від 09 жовтня 2020 року (№ВП 63252559) про відкриття виконавчого провадження на підставі виконавчого листа №311/1279/19, виданого 17 червня 2020 року Василівським районним судом Запорізької області про стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго» в особі Василівського міжрайонного району електричних мереж суми вартості не облікованої енергії в розмірі 15706,56 грн., а також судового збору в сумі 1921 грн.

ОСОБА_1 вважає зазначену постанову незаконною, оскільки державний виконавець при отриманні виконавчого листа повинен був пересвідчитися чи існує вказана у ньому в якості стягувача юридична особа в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Міністерства юстиції України. Так, юридичної особи Публічне акціонерне товариство «Запоріжжяобленерго» в особі Василівського міжрайонного району електричних мереж за адресою 71601, м. Василівка, вул. Гоголя, 1А, , не існує.

Відповідно до пункту 6 ч.4 ст.4 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо виконавчий документ не відповідає вимогам, передбаченим цією статтею, або якщо стягував не подав заяву про примусове виконання рішення відповідно до статті 26 цього Закону.

Крім того, постанова державного виконавця від 09 жовтня 2020 року отримана ОСОБА_1 лише 01 грудня 2020 року, тобто майже через два місяці з дня її винесення, що свідчить про бездіяльність та невиконання державним виконавцем вимог щодо належного повідомлення боржника про початок примусового виконання рішення.

Із урахуванням зазначеного, ОСОБА_1 , просив суд:

поновити пропущений строк для звернення до суду зі скаргою на рішення, дії, бездіяльність державного виконавця;

визнати неправомірною бездіяльність державного виконавця Василівського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Микитюк Тетяни Іванівни щодо неповідомлення ОСОБА_1 про початок примусового виконання рішення Василівського районного суду Запорізької області у справі №311/1279/19 і не направлення постанови про відкриття виконавчого провадження №63252559 від 09 жовтня 2020 року у строки, передбачені Законом України «Про виконавче провадження»;

визнати неправомірною та скасувати постанову державного виконавця Василівського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Микитюк Тетяни Іванівни від 09 жовтня 2020 року ВП №63252559 про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа №311/1279/19, виданого 17 червня 2020 року.

Ухвалою Василівського районного суду Запорізької області від 15 березня 2021 року скаргу ОСОБА_1 на рішення, дії, бездіяльність державного виконавця Василівського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), задоволено частково.

Визнано неправомірною бездіяльність державного виконавця Василівського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Микитюк Тетяни Іванівни щодо не направлення постанови про відкриття виконавчого провадження №63252559 від 09 жовтня 2020 року у строки, передбачені ст.28 Закону України «Про виконавче провадження».

В іншій частині скарги ОСОБА_1 , відмовлено.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати ухвалу Василівського районного суду Запорізької області від 15 березня 2021 року в частині відмови у визнанні неправомірною та скасування постанови державного виконавця Василівського районного відділу державної виконавчої служби Південно - Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Микитюк Тетяни Іванівни від 09 жовтня 2020 року (ВП №63252559) про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа №311/1279/19 виданого 17 червня 2020 року.

Визнати неправомірною та скасувати постанову державного виконавця Василівського районного відділу державної виконавчої служби Південно - Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Микитюк Тетяни Іванівни від 09 жовтня 2020 року (ВП №63252559) про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа №311/1279/19 виданого 17 червня 2020 року.

Апеляційна скарга мотивована тим, що державний виконавець при отриманні виконавчого листа повинен був пересвідчитися чи існує вказана у ньому в якості стягувача юридична особа в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Міністерства юстиції України. Та оскільки юридичної особи Публічне акціонерне товариство «Запоріжжяобленерго» в особі Василівського міжрайонного району електричних мереж за адресою 71601, м. Василівка, вул. Гоголя, 1А, не існує, даний структурний підрозділ не може бути учасником даного виконавчого провадження.

Відповідно до відзиву на апеляційну скаргу, Публічне акціонерне товариство «Запоріжжяобленерго» в особі Василівського міжрайонного району електричних мереж зазначає, державний виконавець Василівського районного Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Дніпро) зазначають, що під час розгляду справи судом першої інстанції надано належну правову оцінку правовідносинам, які склалися між сторонами, з`ясовано їх правову природу та як наслідок ухвалено обгрунтоване та законне рішення, а доводи апеляційної скарги є безпідставними та необгрунтованими. В зв`язку з наведеним, просять апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення учасників апеляційного розгляду, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Згідно з ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно з ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до частини першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржуване судове рішення відповідає зазначеним вимогам закону.

Задовольняючи частково скаргу, суд першої інстанції виходив з того, що державний виконавець з порушенням строків, передбачених ст. 28 Закону України « Про виконавче провадження», направив постанову про відкриття виконавчого провадження за місцем проживання ОСОБА_1 , тому є підстави для визнання неправомірною бездіяльності державного виконавця щодо не направлення постанови про відкриття виконавчого провадження у строки, передбачені Законом. Виконавчий документ, виданий судом на виконання рішення у даній справі, відповідає вимога до виконавчого документа, встановленим законом України «Про виконавче провадження». Отже, рішення про відкриття виконавчого провадження № 63252559 прийнято державним виконавцем за заявою стягувача на підставі виконавчого документа, виданого судом, та у відповідності до норм чинного законодавства. Таким чином суд прийшов до висновку, що дії державного виконавця Василівського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Микитюк Т.І. щодо винесення постанови про відкриття виконавчого провадження є правомірними, оскільки державний виконавець діяв згідно з вимогами Закону України «Про виконавче провадження», а несвоєчасне направлення постанови про відкриття виконавчого провадження не є підставою для визнання неправомірною і скасування постанови про відкриття виконавчого провадження відповідно до ч.5 ст.13 Закону України «Про виконавче провадження». Враховуючи, що оскаржувана постанова державного виконавця про відкриття виконавчого провадження від 09 жовтня 2020 року була отримала заявником лише 01 грудня 2020 року, суд прийшов до висновку, що заявник ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою у встановлений законом строк, отже відсутні підстави для вирішення питання про поновлення строку для подання скарги.

З такими висновками суду першої інстанції погоджується колегія суддів, оскільки вони відповідають вимогам закону та фактичним обставинам справи.

Судове рішення суду першої інстанції перевіряється лише в частині відмовлених вимог скарги ОСОБА_1 на рішення, дії, бездіяльність державного виконавця Василівського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), в частині задоволених вимог скарги судове рішення не переглядається, оскільки не є предметом апеляційного оскарження.

Судом встановлено, що 08 жовтня 2020 року стягувач Публічне акціонерне товариство «Запоріжжяобленерго» в особі Василівського міжрайонного району електричних мереж звернувся до Василівського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) звернувся із заявою про прийняття на примусове виконання виконавчого листа Василівського районного суду Запорізької області по справі №311/1279/19, провадження №2/311/56/2020, виданим 17 червня 2020 року про стягнення з ОСОБА_1 суми вартості не облікованої енергії 15706,56 грн., судового збору 1921 грн.

Згідно виконавчого листа №311/1279/20, виданого Василівським районним судом Запорізької області 17 червня 2020 року, стягувачем зазначено юридичну особу Публічне акціонерне товариство «Запоріжжяобленерго» () в особі його структурного підрозділу Василівського міжрайонного району електричних мереж.

09 жовтня 2020 року державним виконавцем Василівського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Микитюк Т.І. відкрито виконавче провадження №63252559.

24 листопада 2020 року державним виконавцем направлено копію постанови про відкриття провадження від 09 жовтня 2020 року боржнику ОСОБА_1 , що підтверджується Списком №1317 згрупованих поштових відправлень рекомендованих листів та відповідною квитанцією ПАТ «Укрпошта».

Перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено статтями 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України і судове рішення є обов`язковим до виконання.

У пункті 9 статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Частиною першою статті 18 ЦПК України визначено, що судові рішення, які набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

У статті 447 ЦПК України визначено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до частини першої статті 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з частиною першої статті 2 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження здійснюється з дотриманням зокрема таких засад: обов`язковості виконання рішень; справедливості, неупередженості та об`єктивності; розумності строків виконавчого провадження.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 3 Закону України "Про виконавче провадження", примусовому виконанню піддягають рішення на підставі - виконавчих листів.

Відповідно до частини першої статті 5 Закону України "Про виконавче провадження", примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів"..

Приватний виконавець здійснює примусове виконання, зокрема, виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Частиною четвертою статті 4 Закону України "Про виконавче провадження" визначено вичерпаний перелік випадків повернення стягувачу без прийняття до виконання виконавчого листа, а саме: рішення, на підставі якого видано виконавчий документ, не набрало законної сили (крім випадків, коли рішення у встановленому законом порядку допущено до негайного виконання); пропущено встановлений законом строк пред`явлення виконавчого документа до виконання; боржника визнано банкрутом; Національним банком України прийнято рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку-боржника; юридичну особу - боржника припинено; виконавчий документ не відповідає вимогам, передбаченим цією статтею, або якщо стягувач не подав заяву про примусове виконання рішення відповідно до статті 26 цього Закону; виконання рішення не передбачає застосування заходів примусового виконання рішень; стягувач не надав підтвердження сплати авансового внеску, якщо авансування є обов`язковим; виконавчий документ не підлягає виконанню органами державної виконавчої служби, приватним виконавцем; виконавчий документ пред`явлено не за місцем виконання або не за підвідомчістю.

Відповідно до частини першої статті 18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Частиною п`ятою статті 26 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

З матеріалів справи вбачається, що на адресу Василівського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції ( м. Дніпро) надійшла заява стягувача від 08.10.2020 про відкриття виконавачого провадження з примусового виконання виконавчого листа № 311/1279/19 виданого 17.06.2020 Василівським районним судом Запорізької області, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ « Запоріжжяобленерго» в особі Василівського міжрайонного району електричних мереж суму вартості не облікованої енергії в розмірі 15706.56 грн. та судовий збір в сумі 1921 грн.

Згідно інструкції з організації примусового виконання рішень розділ 111 зазначено, що виконавчий документ повинен відповідати вимогам до виконавчого документа, зазначеним у статті 4 Закону «Про виконавче провадження». Заява про примусове виконання рішення подається до органу державної виконавчої служби або приватного виконавця у письмовій формі разом із оригіналом (дублікатом) виконавчого документа. У заяві про примусове виконання рішення зазначаються такі відомості: назва і дата видачі виконавчого документа, прізвище, ім`я та ( за наявності) по батькові стягувача, дата народження та адреса місця проживання чи перебування стягувача.

Оскільки Василівський міжрайонний район електромереж є структурним підрозділом ПАТ «Запоріжжяобленерго» за кодом , який є стягувачем по вищезазначеному виконавчому документу, то суд першої інстанції прийшов до вірного висновку, що виконавчий документ відповідає вимогам ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» та у державного виконавця не було законних підстав у відмові у відкритті виконавчого провадження.

Суд першої інстанції встановив, що доказів того, що виконавчий лист у справі № 2/311/56/2020 не відповідав вимогам статті 4 Закону України "Про виконавче провадження" не надано. Статтею 18 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 26 Закону України "Про виконавче провадження", виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

З огляду на зазначене, розглядаючи скаргу, встановивши, що державний виконавець під час винесення постанови про відкриття виконавчого провадження діяв у відповідності до положень Закону України "Про виконавче провадження", суд першої інстанції, з яким погоджується суд апеляційної інстанції, дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення скарги. Заявник не надав належних та достовірних доказів на підтвердження того, що державним виконавцем рішення про відкриття виконавчого провадження № 63252559 було прийнято не у відповідності до норм чинного законодавства, оскільки було прийнято за заявою стягувача на підставі виконавчого документа, виданого судом, тобто у відповідності до норм чинного законодавства.

Посилання в апеляційній скарзі проте, що з отриманої публічної інформацію про юридичну особу, а саме ПАТ «Запоріжжяобленерго» в особі Василівського міжрайонного району електричних мереж, за адресою: 71601, м. Василівка, вул. Гоголя, 1 «А», код ЄДРПОУ - 00130926 не існує не заслуговує на увагу, оскільки це адреса підрозділу юридичної особи, а юридичної особи зазначено код ЄДРПУ - 00130926, що відповідає дійсності. На підставі довіреності ПАТ «Запоріжжяобленерго» надало повноваження Зайцевій Н.С. - начальнику Василівського міжрайонного району електричних мереж право від імені ПАТ «Запоріжжяобленерго» складати, підписувати, подавати документи правового характеру. Представництво сторін у виконавчому провадженні визначено статтею 16 Закону України « Про виконавче провадження», згідно якої сторони можуть реалізувати свої права і обов`язки у виконавчому провадженні самостійно або через представників. Участь юридичних осіб у виконавчому провадженні здійснюється їх керівниками чи органами, посадовими особами, які діють в межах повноважень, наданих їм законом, або через представників юридичної особи.

Посилання в апеляційній скарзі, що закон не наділяє державного виконавця будь-якими додатковими повноваженнями змінювати вимоги виконавчого документа, на власний розсуд розцінювати ті чи інші відомості, що містяться в ньому є безпідставними, оскільки постанова про відкриття виконавчого провадження № 63252559 від 09.10.2020 відповідає усім вимогам виконавчого документу та ні яким чином державний виконавець не змінив вимоги до виконавчого документу.

Крім того, згідно з частинами першою та другою статті 18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Пунктом 3 частини третьої статті 18 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну.

Відсутність у виконавчому документі будь-якої інформації щодо стягувача, не позбавляє виконавця скористатися своїм правом та отримати таку інформацію у відповідних установах, у тому числі у самого стягувача.

Тому відсутність у виконавчому листі будь-яких відомостей про стягувача, у тому й числі відомостей про місцезнаходження стягувача, не є підставою для повернення державним виконавцем виконавчого документу без прийняття до виконання.

Подібний за змістом висновок зроблено Верховним Судом у постанові від 22 серпня 2018 року у справі № 471/283/17-ц (провадження № 61-331св18).

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують та на законність судового рішення в оскаржуваній частині не впливають.

Відповідно до статті 452 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом скарги, покладаються судом на заявника, якщо було постановлено рішення про відмову в задоволенні його скарги, або на орган державної виконавчої служби чи приватного виконавця, якщо було постановлено ухвалу про задоволення скарги заявника.

Відповідно до частин першої, третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Ураховуючи, що за результатами апеляційного перегляду справи, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, а оскаржуваного судового рішення без змін, тому понесені ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору за подачу апеляційної скарги у розмірі 454 грн. покладаються на ОСОБА_1 .

Керуючись ст.ст.367, 368, 374,375,381,382,383,384 ЦПК України, апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Василівського районного суду Запорізької області від 15 березня 2021 року у цій справі залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Повна постанова складена 25 серпня 2021 року.

Головуючий, суддя Суддя Суддя

Подліянова Г.С. Гончар М.С. Маловічко С.В.