Справа № 466/3425/20
У Х В А Л А

25 серпня 2021 року м. Львів

Шевченківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді Едера П. Т.

секретаря с/з Балкового Н. Д.

з участю: заявника ОСОБА_1

представника заявника ОСОБА_2

стягувача ОСОБА_3

представника стягувача ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові заяву ОСОБА_1 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами по справі за заявою ОСОБА_3 про видачу судового наказу про стягнення аліментів на дитину,-

в с т а н о в и в:

29 липня 2021 року на адресу Шевченківського районного суду м. Львова надійшла заява ОСОБА_1 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами.

В обґрунтування заяви покликається на те, що 22.05.2020 Шевченківським районним судом м. Львова видано судовий наказ, яким стягнуто з неї, ОСОБА_1 , аліменти на утримання малолітньої дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі однієї четвертої частки заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку та не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 18 травня 2020 року і до досягнення дитиною повноліття.

Заявник зазначила, що під час винесення судового наказу дитина проживала зі стягувачем, так як вона перебувала у Польщі, де працювала. Між сторонами була домовленість, коли заявник ОСОБА_1 за кордоном, дитина проживає з батьком, а коли вона приїжджає в Україну, то дитина проживає з нею. Періодично дитина перебувала у батьків заявника та в ці періоди була на їх утриманні та відвідувала дитячий садок в с. Межиріччя. Зокрема, з 12 по 26 червня 2021 року дитина проживала з батьками заявника. Як зазначила заявник, з 14 липня 2021 року дитина проживає з нею в с. Межиріччя Червоноградського району Львівської області. На даний час вирішується питання про визначення місця проживання дитини. Після визначення місця проживання дитини, вона має намір звернутись з позовом про стягнення аліментів.

У заяві про перегляд судового наказу за нововиявленими обставинами заявник вказує, що вона приймає активну участь в утриманні, вихованні, розвитку дитини. Стягувач зареєстрував дитину за місцем своєї реєстрації напередодні вересня 2020 року, щоб подати документи у школу у м. Львові.

Згідно копії закордонного паспорта, з України заявник виїхала в лютому 2020 року, в Україну прибула 05 липня 2021 року, через карантинні обмеження не мала змоги приїхати в Україну та подати заяву про перегляд судового наказу.

Дані обставини не були враховані судом під час прийняття рішення про видачу судового наказу, що є підставою для перегляду судового наказу за нововиявленими обставинами. Відтак, змушена звернутись до суду з метою захисту своїх прав та законних інтересів.

13 серпня 2021 року на адресу суду надійщли заперечення на заяву про перегляд судового наказу за нововиявленими обставинами, у яких стягувач ОСОБА_3 та його представник адвокат Старко Н. Р. заперечили щодо вказаної заяви, вважають таку безпідставною, необґрунтованою та такою, що суперечить інтересам дитини.

18.05.2020 ОСОБА_3 звернувся до Шевченківського районного суду м. Львова із заявою про видачу судового наказу, який був виданий 22.05.2020. Відповідно до судового наказу, ОСОБА_1 сплачує аліменти на утримання дитини в розмірі однієї четвертої частки заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно.

Дитина, ОСОБА_5 проживала і проживає з батьком по АДРЕСА_1 . Відвідує середню загальноосвітню школу І-ІІІ ступеня № 78 у м. Львові. Фактичні обставини, які існували і були причиною звернення із заявою про видачу судового наказу не змінились і існують по даний час.

Як зазначено у запереченнях, згідно заяви ОСОБА_1 вбачається, що вона несла додаткові витрати на утримання дитини, які не входять до витрат на аліменти та регулюються ст. 185 СК України. Крім того, заявник не заперечує факт, що з лютого 2020 року по 05 липня 2021 року була відсутня на території України, а отже не несла витратна утримання дитини до моменту звернення батька із заявою про видачу судового наказу.

Обставини та доводи, викладені у заяві про перегляд судового наказу за нововиявленими обставинами, не можуть бути віднесені до нововиявлених, оскільки ці обставини не є підставою для відмови у видачі судового наказу.

Крім того, станом на 28.07.2021 у ОСОБА_1 існує заборгованість зі сплати аліментів, тому стягувач вважає, що заява про перегляд судового наказу за нововиявленими обставинами є способом ухилення боржником заявником ОСОБА_1 від виконання зобов`язань зі сплати аліментів.

Враховуючи викладене, стягувач ОСОБА_3 та його представник адвокат Старко Н. Р. просять суд відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд судового наказу у зв`язку з нововиявленими обставинами від 27 липня 2021 року у справі № 466/3425/20 за заявою ОСОБА_3 про видачу судового наказу про стягнення аліментів.

Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Львова від 02 серпня 2021 року у справі відкрито провадження та призначено до судового розгляду.

Заявник ОСОБА_1 та її представник адвокат Поліщук О. Л. у судовому засіданні підтримали вимоги заяви, надавши пояснення, аналогічні викладеним у заяві, просили таку задовольнити.

Стягувач ОСОБА_3 та його представник адвокат Старко Н. Р. у судовому засіданні заперечили щодо вимог заявника, надавши пояснення, аналогічні, викладеним у письмових запереченнях, просили відмовити у задоволенні заяви.

Заслухавши доводи сторін, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини справи, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що 22 травня 2020 року Шевченківським районним судом м. Львова видано судовий наказ про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 , аліменти на утримання малолітньої дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі однієї четвертої частки заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку та не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 18 травня 2020 року і до досягнення дитиною повноліття (а. с. 39).

Згідно ч. 3 ст. 3 ЦПК України, провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 160 ЦПК України, судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 161 ЦПК України, судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

Відповідно до рішення Європейського Суду з прав людини від 18 листопада 2004 року у справі "Правєдная проти Росії" (Pravednaya v. Russia), заява N 69529/01, п. п. 27-28, та рішення від 6 грудня 2005 року у справі "Попов проти Молдови" N 2 (Popov v.Moldova N 2), заява N 19960/04, п. 46) процедура скасування остаточного судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами передбачає, що існує доказ, який раніше не міг бути доступний, однак він міг би призвести до іншого результату судового розгляду.

Відповідно до вимог ч. ч. 7, 8 ст. 170 ЦПК України, у разі видачі судового наказу відповідно до пункту 4 частини першої статі 161 цього Кодексу боржник має право звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів.

Згідно з частиною восьмою статті 170 ЦПК України, у разі видачі судового наказу відповідно до пунктів 4 і 5 частини першої статті 161 цього Кодексу, судовий наказ може бути переглянуто за нововиявленими обставинами у порядку, встановленому главою 3 розділу V цього Кодексу.

У заяві про перегляд судового наказу за нововиявленими обставинами заявник вказав на наявність підстав для такого перегляду, передбачених п. 1 ч. 2 ст. 423 ЦПК України.

Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 423 ЦПК України, рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами. Підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Так, відповідно до ч. 2, ч. 4 ст. 423 ЦПК України, підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є: істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи; встановлений вироком або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, факт надання завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що призвели до ухвалення незаконного рішення у даній справі; скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду.

Не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами: переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи; докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.

При перегляді судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд не може виходити за межі тих вимог, які були предметом розгляду при ухваленні судового рішення, яке переглядається, розглядати інші вимоги або інші підстави позову.

Отже, перегляд судових рішень, що набрали законної сили, у зв`язку з нововиявленими обставинами є самостійною стадією цивільного процесу, в якому судом перевіряється наявність чи відсутність правових підстав для цього - юридичних фактів, які існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, хоча їх подання до суду могло потягти ухвалення іншого за змістом судового рішення.

У справі «Желтяков проти України» Європейський суд з прав людини наголосив, що право на справедливий розгляд судом, гарантоване пунктом 1статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, повинно тлумачитися в контексті Преамбули Конвенції, яка, серед іншого, проголошує верховенство права як частину спільного спадку Договірних Держав. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який вимагає, щоб коли суди остаточно вирішили питання, їхнє рішення не ставилось під сумнів. Цей принцип передбачає повагу до остаточності судових рішень та наполягає на тому, щоб жодна сторона не могла переглядати остаточного та обов`язкового судового рішення просто задля нового розгляду та постановлення нового рішення у справі. Відступи від цього принципу є виправданими лише тоді, коли вони обумовлюються обставинами суттєвого та неспростовного характеру (рішення у справі «Рябих проти Росії»).

Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 3, п. 4 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ N 4 від 30 березня 2012 року «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв`язку з нововиявленими обставинами» судам роз`яснено, що нововиявлені обставини це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин. Вирішуючи питання про наявність нововиявлених обставин, суд повинен розмежовувати нововиявлені обставини та нові обставини.

Обставини, що обґрунтовують вимоги або заперечення сторін чи мають інше істотне значення для правильного вирішення справи, існували на час ухвалення судового рішення, але залишаються невідомими особам, які беруть участь у справі, та стали відомими тільки після ухвалення судового рішення, є нововиявленими обставинами.

Обставини, які виникли чи змінилися тільки після ухвалення судового рішення і не пов`язані з вимогою в цій справі, а тому не могли бути враховані судом при ухвалені судового рішення, є новими обставинами і можуть бути підставою для пред`явлення нової вимоги (зокрема, погіршення майнового стану відповідача після ухвалення рішення про стягнення з нього аліментів).

Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Судам необхідно розрізняти нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами.

Пунктом 7 вищевказаної постанови передбачено, що обставини, які є підставою для перегляду судового рішення це юридичні факти, які існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, повинні бути істотними, тобто такими, що могли вплинути на висновки суду при ухваленні судового рішення і були встановлені після набрання ним законної сили.

Процесуальні недоліки розгляду справи (зокрема, неналежне повідомлення заявника про час і місце розгляду справи, неповне встановлення фактичних обставин справи, порушення порядку дослідження доказів) не вважаються нововиявленими обставинами, проте можуть бути підставою для перегляду судового рішення в апеляційному або касаційному порядку.

Неподання стороною або особою, яка бере участь у справі, доказу, про який їй було відомо та який підтверджує відповідні обставини, а також відмова суду у прийнятті доказів не є підставами для перегляду судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами.

Зазначені висновки узгоджуються з правовою позицією Вищого спеціалізованого суду України, яка викладена в ухвалі від 08 червня 2017 року (справа N 231/32/2012).

Судом встановлено, що звертаючись із заявою про перегляд судового наказу від 22 травня 2020 року за нововиявленими обставинами до суду, заявник зазначає, що підставою для його перегляду є те, що на момент постановлення судового наказу існували істотні для справи обставини, що не були дослідженні судом при розгляді вказаної заяви, а саме, що згідно копії закордонного паспорта заявник ОСОБА_1 з України виїхала в лютому 2020 року, в Україну прибула 05 липня 2021 року, через карантинні обмеження не мала змоги приїхати в Україну та подати заяву про перегляд судового наказу. Крім того, вона приймає активну участь в утриманні, вихованні, розвитку дитини.

Суд дійшов висновку, що зазначені обставини за своєю природою не можуть бути віднесені до нововиявлених, оскільки самі по собі ці обставини не є підставою для відмови у видачі судового наказу за правилами статті 165 ЦПК України, а з урахуванням вимог ст. 423 ЦПК України, в тому числі не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами - переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи та докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.

Заявник у заяві про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами та у судовому засіданні покликалась на довідку, видану Межирічанським навчально-виховним комплексом "Загальноосвітня школа І-ІІ ст.- дитячий садок" про те, що дитина ОСОБА_5 дійсно відвідувала дошкільний підрозділ даного закладу освіти в період з 03.10.2016 по 12.06.2020 роки. Однак така не може бути прийнята до уваги, оскільки спростовується договором № 20 "Про організацію відпочинку та перебування дитини", згідно якого дитина ОСОБА_5 , 2013 року народження, відвідувала заклад Студія позитивного виховання "БомБон", що за адресою: м. Львів, вул. Міртова, 7, та іншими доказами, зокрема: медичною документацією, довідкою про реєстрацію місця проживання дитини, згідно якої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Крім того, заявник визнала, що вона на час видачі судового наказу перебувала за кордоном, що в свою чергу підтверджує, що дитина перебувала на утриманні батька.

Відповідно до ч. 2, ч. 3 та ч. 7 ст. 429 ЦПК України, справа розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом для провадження, у суді тієї інстанції, яка здійснює перегляд. У суді першої інстанції справа розглядається у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи. За результатами перегляду судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд може: відмовити в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами та залишити відповідне судове рішення в силі; задовольнити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, скасувати відповідне судове рішення та ухвалити нове рішення чи змінити рішення; скасувати судове рішення і закрити провадження у справі або залишити позов без розгляду.

Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд вважає, що наведені у заяві підстави, не можуть вважатися нововиявленими обставинами у розумінні ст. 423 ЦПК України.

При цьому інших доводів, які б могли вплинути на скасування судом за нововиявленими обставинами судового наказу Шевченківського районного суду м. Львова, виданого 22 травня 2020 року, заявник суду не надала, а тому суд прийшов висновку про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами по справі за заявою ОСОБА_3 про видачу судового наказу про стягнення аліментів на дитину.

Разом з тим, суд роз`яснює заявнику, що вона вправі звернутися до суду із позовною заявою про зменшення розміру аліментів в загальному порядку.

Керуючись ст. ст. 3, 160, 161, 170, 423, 429 ЦПК України, суд -

п о с т а н о в и в:

у задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами по справі за заявою ОСОБА_3 про видачу судового наказу про стягнення аліментів на дитину відмовити.

Судовий наказ, виданий 22 травня 2020 року Шевченківським районним судом м. Львова по справі № 466/3425/20 за заявою ОСОБА_3 про видачу судового наказу про стягнення аліментів на дитину залишити в силі.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Львівського апеляційного суду через Шевченківський районний суд Львівської області протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення у формі ухвали або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 27 серпня 2021 року.

Суддя: П. Т. Едер