Ухвала

15 квітня 2021 року

м. Київ

справа № 450/3582/18

провадження № 61-724ск21

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Русинчука М. М., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 05 листопада 2019 року та постанову Львівського апеляційного суду від 24 листопада 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Державного реєстратора Зубрянської сільської ради Пустомитівського району Львівської області Живка Михайла Олександровича, Головного територіального управління юстиції у Львівській області, треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання незаконним і скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, визнання недійсним свідоцтва про право власності на нерухоме майно,

ВСТАНОВИВ:

13 січня 2021 року (згідно штемпеля на поштовому конверті) ОСОБА_1 подав до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 05 листопада 2019 року та постанову Львівського апеляційного суду від 24 листопада 2020 року у вказаній справі.

Ухвалою Верховного Суду від 04 лютого 2021 року касаційну скаргу залишено без руху, скаржнику надано строк (десять днів з моменту отримання ухвали) для усунення недоліків. Скаржнику необхідно було:

надати докази на підтвердження наведених підстав поважності причин пропуску строку на касаційне оскарження ухвалених в цій справі судових рішень, або навести інші підстави для поновлення строку;

зазначити обов`язкові підстави касаційного оскарження згідно з вимогами статей 389, 392 ЦПК України;

надати документи, що підтверджують сплату судового збору відповідно до закону.

27 лютого 2021 року (згідно штемпеля на поштовому конверті) ОСОБА_1 надіслав квитанцію про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Інші недоліки касаційної скарги ним не усунуті.

Ухвалою Верховного Суду від 10 березня 2021 року продовжено ОСОБА_1 строк для усунення недоліків касаційної скарги (десять днів з моменту отримання ухвали).

Згідно з рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, копію ухвали вручено 23 березня 2021 року ОСОБА_1 .

28 березня 2021 року ОСОБА_1 надіслав документи, які на думку позивача, підтверджують причини пропуску строку на касаційне оскарження.

ОСОБА_1 повторно не зазначив обов`язкові підстави касаційного оскарження, згідно з вимогами статей 389, 392 ЦПК України.

Касаційна скарга підлягає поверненню з таких мотивів.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті.

Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

У пункті 5 частини другої статті 392 ЦПК України передбачено, що у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав). У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні. У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.

Європейський суд з прав людини зауважує, що спосіб, у який стаття 6 Конвенції застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них. Вимоги до прийнятності апеляції з питань права мають бути більш жорсткими ніж для звичайної апеляційної скарги. З урахуванням особливого характеру ролі Верховного Суду, як касаційного суду, процедура, яка застосовується у Верховному Суді може бути більш формальною (LEVAGES PRESTATIONS SERVICES v. FRANCE, № 21920/93, § 45, ЄСПЛ, від 23 жовтня 1996 року; BRUALLA GOMEZ DE LA TORRE v. SPAIN, № 26737/95, § 37, 38, ЄСПЛ, від 19 грудня 1997 року).

Відповідно до пункту 4 частини четвертої статті 393 ЦПК України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом також, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.

Зазначений недолік (відсутність обґрунтування наявності підстав касаційного оскарження), який, серед іншого, був підставою для залишення касаційної скарги без руху не усунуто у наданий для цього строк ОСОБА_1 , що відповідно до пункту 4 частини четвертої статті 393 ЦПК України є підставою для повернення касаційної скарги.

Керуючись статтями 185, 260, 389, 392, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 05 листопада 2019 року та постанову Львівського апеляційного суду від 24 листопада 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Державного реєстратора Зубрянської сільської ради Пустомитівського району Львівської області Живка Михайла Олександровича, Головного територіального управління юстиції у Львівській області, треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання незаконним і скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, визнання недійсним свідоцтва про право власності на нерухоме майно визнати неподаною та повернути скаржнику.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити скаржнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя М. М. Русинчук