СОЛОМ`ЯНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
________________________________________________________________________________
Провадження №2/760/830/21
У Х В А Л А

І . Вступна частина

30 березня 2021 року в місті Києві

Солом`янський районний суд м. Києва

у складі головуючого судді Коробенка С.В.

за участю секретаря Семененко А.Д.

представника Позивача - адвоката Ходченко О.М.

представника Відповідача ОСОБА_1 - адвоката Гавриленка Я.С.

розглянув у судовому засіданні в залі суду клопотання представника Позивача про продовження процесуального строку на виконання ухвали від 25.11.2020 та клопотання представника Відповідача - адвоката Гавриленка Я.С. про скасування заходів забезпечення позову застосованих згідно з ухвалою від 20.07.2018 і заходів зустрічного забезпечення у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , третя особа: приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Вовк Ірина Іванівна, про визнання договору купівлі продажу-продажу квартири нікчемним у зв`язку з його удаваністю, та зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визнання права власності на квартиру.

ІІ. Описова частина

18 липня 2018 року до суду надійшов позов ОСОБА_4 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 .

Ухвалою судді ОСОБА_5 від 20 липня 2018 року було відкрито провадження.

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 20 липня 2018 року було задоволено клопотання Позивача про забезпечення позову та накладено арешт на зазначену вище квартиру.

Розпорядженням керівника апарату Солом`янського районного суду міста Києва від 06.03.2019 призначено повторний авторозподіл справи у зв`язку з тимчасовим відсторонення судді ОСОБА_5 від здійснення правосуддя.

Ухвалою від 18 березня 2019 року справу прийнято до провадження суддею Коробенком С.В.

Ухвалою від 04 вересня 2019 року судом прийнято до розгляду зустрічний позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання права власності на квартиру.

Ухвалою від 26 серпня 2020 року замінено Позивача за первісним позовом (Відповідача за зустрічним позовом) на його правонаступника ОСОБА_2 .

25 листопада 2020 року на підставі заяви Відповідача ОСОБА_1 судом застосовано заходи зустрічного забезпечення та зобов`язано ОСОБА_2 внести на депозитний рахунок Солом`янського районного суду м. Києва суму в розмірі 200 000 гривень в якості зустрічного забезпечення відшкодування можливих матеріальних збитків Відповідачів внаслідок обтяження майна.

У підготовчому засіданні 30 березня 2021 року представником ОСОБА_1 подано клопотання про скасування забезпечення позову, враховуючи невиконання Позивачем ухвали про зустрічне забезпечення в частині внесення коштів на депозитний рахунок.

Представник Позивача ОСОБА_2 проти скасування заходів забезпечення позову заперечувала, просила продовжити Позивачу строк на виконання ухвали про зустрічне забезпечення, оскільки її копію отримано Позивачем лише 25 березня 2021 року.

ІІІ. Мотивувальна частина

Відповідно до ч.2 ст.149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з ч. 1 ст. 158 ЦПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Вирішуючи 20 липня 2018 року питання про обгрунтованість заяви про забезпечення позову суд зазначав, що оскільки спір між сторонами стосується визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири, на яку Позивач просить накласти арешт, клопотання про забезпечення позову у такий спосіб визнано обґрунтованим.

Згідно з ч.1 ст. 154 ЦПК України суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення).

Враховуючи тривалість розгляду справи, суд під час вирішення клопотання про зустріне забезпечення, вважав обгрунтованим посилання Відповідача на про те, що наявне обтяження об`єкту нерухомого майна негативним чином впливає на його можливість володіти своїм майном, здавати в оренду, отримувати дохід. Крім того, як вказував Відповідач, протягом того часу, поки квартира перебуває у володінні Позивача, вона зазнає фізичного зносу, втрачаючи у своїй ринковій вартості.

Відтак судом згідно з ухвалою від 25.11.2020 було застосоване зустрічне забезпечення з покладення обов`язку на Позивача внести на депозитний рахунок суду суму в розмірі 200000 гривень.

При цьому Позивачу було роз`яснено, що для зустрічного забезпечення йому надається строк у 10 днів, протягом якого він має надати суду документи, що підтверджують надання зустрічного забезпечення.

Доказів отримання Позивачем копії ухвали від 25 листопада 2020 року матеріали справи не містять, проте 25 березня 2021 року представник Позивача ознайомився з матеріалами справи та, відповідно, з ухвалою суду від 25 листопада 2020 року.

Згідно з ч. 2 ст. 127 ЦПК України встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду. В той же час, статтею 154 ЦПК України визначено, що процесуальний строк має обчислюватися з дати постановлення ухвали, а не з дати отримання Позивачем її копії. Враховуючи, що виклик сторін для розгляду заяви про зустрічне забезпечення законом не передбачений, а ознайомлення Позивача з ухвалою відбувається шляхом направлення на його адресу її копії, Позивач, дізнавшись про ухвалу 25 березня 2021 року, мав достатньо часу для виконання її вимог до дня підготовчого засідання, призначеного на 30.03.2021.

Відтак, підстав для продовження Позивачу процесуального строку на виконання ухвали від 25.11.2020 про зустрічне забезпечення суд не вбачає.

Відповідно до ч. 10 ст. 154 Цивільного процесуального кодексу України якщо особа, за заявою якої застосовані заходи забезпечення позову, не виконує вимоги суду щодо зустрічного забезпечення у визначений судом строк, суд скасовує ухвалу про забезпечення позову та про зустрічне забезпечення.

В даному випадку слід звернути окрему увагу на те, що законодавець у згаданій нормі Кодексу визначив право суду скасувати саме відповідні ухвали суду, а не самі по собі заходи забезпечення позову та зустрічного забезпечення, на відміну від положень ст.155 та ст.158 Кодексу.

Враховуючи, що Позивачем не виконані вимоги ухвали про зустрічне забезпечення, а причини такого невиконання не визнані судом поважними, суд приходить до висновку про скасування ухвали від 20.07.2018 та ухвали від 25.11.2020 про застосування зустрічного забезпечення.

ІV. Резолютивна частина

Керуючись ст. ст. 149, 154 ЦПК України, суд ухвалив:

1.У задоволенні клопотання представника Позивача про продовження процесуального строку на виконання ухвали від 25.11.2020 про зустрічне забезпечення відмовити.

2.Клопотання представника Відповідача про скасування ухвали про вжиття заходів забезпечення позову задовольнити.

Скасувати ухвалу від 20 липня 2018 року про забезпечення позову, якою було накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1 .

Скасувати ухвалу від 25 листопада 2020 року про зустрічне забезпечення у справі, якою було зобов`язано ОСОБА_2 внести на депозитний рахунок Солом`янського районного суду м. Києва суму в розмірі 200 000 гривень.

3.Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 15 днів з дня її складання

Суддя: