Справа №333/1948/21
Провадження №2/333/2110/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 серпня 2021 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд міста Запоріжжя у складі:

судді Круглікової А.В.,

за участю секретаря судового засідання Іщенко А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в порядку спрощеного позовного провадження, цивільну справу

за позовом: АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК», 49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, буд. 50

до відповідача 1: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ,

до відповідача 2: ОСОБА_2 , АДРЕСА_1

про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 5 887,02 грн., -

ВСТАНОВИВ:

АТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернулось до суду з позовом до відповідача 1: ОСОБА_1 , відповідача 2: ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 5 887,02 грн., яка утворилась за договором від 13.07.2010 р. б/н. Обґрунтовуючи заявлені вимоги, позивач вказує, що ОСОБА_3 звернувся до АТ КБ «ПРИВАТБАНК» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав заяву від 13.07.2010 року б/н. ОСОБА_3 було відкрито кредитний рахунок та встановлено початковий кредитний ліміт у розмірі, що зазначений у довідці про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку. В подальшому розмір кредитного ліміту збільшено до 15 000 грн. Однак, ОСОБА_3 свої зобов`язання по поверненню кредитних коштів належним чином не виконав. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер. Станом на дату його смерті заборгованість позичальника перед банком за кредитним договором від 13.07.2010 року №б/н складається з 5 887,02 грн. - заборгованості за тілом кредиту. На підставі ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємцями, які прийняли спадщину після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 є ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . На підставі викладеного, позивач просить суд позов задовольнити.

Крім того, разом з позовною заявою, на адресу суду від позивача надійшло клопотання про витребування від територіального органу, до повноважень якого входять питання реєстрації місця проживання фізичних осіб довідку про склад сім`ї померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який був зареєстрований та фактично проживав за адресою: АДРЕСА_2 .

Розглянувши заявлене клопотання, суд дійшов висновку про відмову у його задоволенні, оскільки позивачем, в порушення ст. 84 ЦПК України, не надано доказів неможливості самостійно витребувати зазначені у клопотанні докази.

В судові засідання представник позивача не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій вказав, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити, у разі неявки відповідача, не заперечує проти заочного розгляду справи.

Відповідачі 1,2 в судове засідання жодного разу не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені своєчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомили. 26.05.2021 року на адресу суду від представника відповідача 1 Мосійченко О.О. надійшла заява, в якій остання зазначила про визнання позовних вимог та просила долучити квитанцію від 24.05.2021 року №DC_KO7SN5QYPCEIFPF6XPF6 про часткове погашення кредитного зобов`язання у розмірі 200 грн.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши наявні в ній докази, судом встановлені наступні обставини та визначені відповідно до них правовідносини.

Судом встановлено, що відповідно до п. 1.7. статуту АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНОГО БАНКУ «ПРИВАТБАНК», на підставі рішення загальних зборів акціонерів від 30.04.2009 року змінено тип банку з закритого на публічне акціонерне товариство та змінено найменування банку з Закритого акціонерного товариства комерційного банку ПриватБанк» на ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК». ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» є правонаступником всіх прав та зобов`язань Закритого акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк», який, в свою чергу, є правонаступником прав та обов`язків Товариства з обмеженою відповідальністю Комерційного банку «ПриватБанк».

Згідно з рішенням Єдиного акціонера Банку від 21.05.2018 року №519 було змінено тип банку з публічного на приватне акціонерне товариство та змінено найменування банку на АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК».

АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» є правонаступником всіх прав та зобов`язань ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК».

Згідно з ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Судом встановлено, що 13.07.2010 року між позивачем та ОСОБА_3 укладено кредитний договір шляхом підписання Анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, на виконання умов якого Банк відкрив Позичальнику картрахунок, на який встановлено кредитний ліміт з подальшим його збільшенням до суми 15 000 грн.

Відповідно до ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України (ЦК України), зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до вимог закону, умов договору. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається крім випадків, передбачених законом.

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 1049 згаданого Кодексу визначено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Як встановлено судом з виписки про рух коштів по картрахунку ОСОБА_3 , яка є первинним бухгалтерським документом, останній активно користувався кредитним лімітом за допомогою наведеної вище картки, зокрема, знімав готівку, здійснював переказ коштів та розраховувався за покупку товарів.

21.08.2018 року ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 23.08.2018 року № НОМЕР_1 , актовий запис №99 (а.с. 85).

Частиною 1 ст. 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ч. 1 ст. 1217 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 1219 ЦК України, не входять до складу спадщини права та обов`язки, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема, права та обов`язки особи як кредитора або боржника, передбачені статтею 608 цього Кодексу.

Зобов`язання припиняється смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов`язаним з його особою і у зв`язку з цим не може бути виконане іншою особою (ч. 1 ст. 608 ЦК України).

За змістом зазначених норм, у разі смерті боржника за зобов`язанням у правовідносинах, що допускають правонаступництво в порядку спадкування, обов`язки померлої особи переходять за загальним правилом переходять до іншої особи - її спадкоємця.

Частиною 1 ст. 1261 ЦК України визначено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

З матеріалів справи №333/1948/21 слідує, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебував у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвом про шлюб від 30.07.2010 року № НОМЕР_3 , актовий запис від 07.10.1979 року №10 (а.с. 86).

Від шлюбу ОСОБА_3 та ОСОБА_1 є батьками ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження від 28.11.2018 року №2 (а.с. 89-90), та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , що підтверджується повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження від 28.11.2018 року №9 (а.с. 86-87).

Відповідно до ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч. 1). Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї (ч. 3).

28.11.2018 року ОСОБА_1 звернулась до приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Коваленко О.В. з заявою, яку зареєстровано в реєстрі за №177, про прийняття спадщини за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 чоловіка - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 81-82).

На підставі вказаної вище заяви заведено спадкову справу №62/2018.

Також, 28.11.2018 року на адресу приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Коваленко О.В. від ОСОБА_5 та ОСОБА_2 надійшли заяви про відмову від прийняття належної їм частки спадщини, що залишилась після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 батька - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 80-81).

Із змісту повідомлення з Департаменту реєстраційних послуг ЗМР від 03.04.2019 року №04-07/3/4267 слідує, що ОСОБА_3 був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 . Разом з ним на день смерті бли зареєстровані ОСОБА_5 , ОСОБА_2 , ОСОБА_6 та ОСОБА_1 (а.с. 96).

Сама лише реєстрація спадкоємця за місцем проживання спадкодавця на час смерті спадкодавця свідчить про «автоматичне прийняття спадкоємцем спадщини».

Такий висновок міститься в постанові Верховного Суду України від 11.03.2020 року, винесеній за результатами розгляду справи № 360/2312/16-ц, який відповідно до статті 360-7 ЦПК України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм.

З огляду на те, що на момент смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживав разом, зокрема, з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за адресою: АДРЕСА_2 , остання є такою, що фактично прийняли спадщину на підставі ч. 3 ст. 1268 ЦК України.

При цьому, в силу ч. 3 ст. 1268 ЦК України, враховуючи, що ОСОБА_5 та ОСОБА_2 подали заяви про відмову від прийняття спадщини, останні є такими, що не прийняли спадщину після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 батька - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Матеріали справи свідчать, що на день смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 заборгованість позичальника перед банком за кредитним договором від 13.07.2010 року №б/н складається з 5 887,02 грн. - заборгованості за тілом кредиту.

Факт наявності наведеної вище заборгованості по тілу кредиту та відсоткам за користування кредитом, яка виникла на підставі підписаною між сторонами Анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку від 13.07.2010 р. та відкритого картрахунку підтверджується наявними в матеріалах цієї справи доказами й не спростований відповідачами.

Крім того, при розгляді справи по суті судом враховано, що відповідач 1 ОСОБА_1 частково погасила заборгованість, що підтверджується квитанцією від 24.05.2021 року №DC_KO7SN5QYPCEIFPF6XPF6 на суму 200 грн., що свідчить про визнання останньою боргу.

З огляду на викладене, враховуючи, що ОСОБА_1 , в силу ч. 3 ст. 1268 ЦК України, є єдиним спадкоємцем після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 чоловіка - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а також внесення нею на рахунок позивача коштів на погашення заборгованості по кредиту у розмірі 200 грн., суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, дійшов висновку що позовні вимоги АТ КБ «ПРИВАТБАНК» підлягають задоволенню в частині стягнення з відповідача 1 заборгованості в розмірі 5 687,02 грн. У задоволенні іншої частини вимог до ОСОБА_7 судом відмовляється.

У зв`язку з тим, що відповідач 2, відповідно до заяви від 28.11.2018 року, відмовився від прийняття спадщини після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 батька - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та є таким, що, згідно з ч. 3 ст. 1268 ЦК України, не прийняв спадщину, судом відмовляється у задоволені позовних вимог АТ КБ «ПРИВАТБАНК» в частині стягнення з ОСОБА_2 заборгованості за кредитним договором у розмірі 5 887,02 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір в сумі 2 270 грн. покладається судом на відповідача 1.

Керуючись ст.ст. 130, 141, 223, 258, 259, 265, 268, 274, 279 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості за кредитним договором у розмірі 5 887,02 грн. - відмовити.

Позов АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_4 ) задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_4 ) на користь АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» (, на р/р № НОМЕР_5 в АТ КБ «ПриватБанк», МФО 305299) - 5 687 (п`ять тисяч шістсот вісімдесят сім) грн. 02 коп. заборгованість за кредитом 2 270 (дві тисячі двісті сімдесят) грн. судового збору.

У задоволенні іншої частини вимог до ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_4 ) відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Запорізького апеляційного суду через Комунарський районний суд м. Запоріжжя. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Повне рішення складено 17.08.2021 р.

Суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя А.В.Круглікова