Постанова

Іменем України

07 квітня 2021 року

м. Київ

справа № 686/12234/18

провадження № 61-18638св19

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Краснощокова Є. В. (суддя-доповідач),

суддів: Антоненко Н. О., Дундар І. О., Русинчука М. М., Тітова М. Ю.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - державний реєстратор Хмельницького бюро технічної інвентаризації Павлюк Ірина Іванівна,

третя особа - ОСОБА_2 ,

розглянув у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Хмельницького апеляційного суду від 19 вересня 2019 року в складі колегії суддів:

Костенка А. М., Гринчука Р. С., Спірідонової Т. В.

ОПИСОВА ЧАСТИНА

Короткий зміст позовних вимог

В червні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до державного реєстратора Хмельницького БТІ Павлюк І. І., третя особа - ОСОБА_2 , про скасування рішення державного реєстратора.

Позовна заява мотивована тим, що рішенням державного реєстратора проведено державну реєстрацію прав та їх обтяжень на спірне нежитлове приміщення незважаючи на те, що на момент вчинення реєстраційних дій, існував судовий спір за його позовом до ТОВ «Октант-центр», ЖБК «Подільський край», ОСОБА_2 про визнання майнових прав та визнання договору дійсним. ОСОБА_2 знаючи про розгляд справи, неправомірно подала документи на реєстрацію нежитлового приміщення по якому спір не вирішено.

Державний реєстратор не перевірила ці обставини і здійснила державну реєстрацію права власності. Такими діями державного реєстратора порушено його законні права та інтереси, оскільки, він, як і ОСОБА_2 , є інвестором спірного приміщення та має майнові права на вказане приміщення. До закінчення спору реєстрація права власності на нежитлове приміщення

є передчасною та незаконною.

Посилаючись на зазначене, просив суд скасувати рішення державного реєстратора Павлюк І. І. від 10 квітня 2018 року про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 40594116 від 12 квітня 2018 року про реєстрацію права власності на нежитлове приміщення, розташоване першим зліва від центрального входу з окремим виходом на АДРЕСА_1 на першому поверсі буд. АДРЕСА_2 , площею 25,3 кв. м, за ОСОБА_2 .

Короткий зміст рішення судів першої інстанції

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від

19 березня 2019 року позов задоволено, скасовано рішення державного реєстратора Хмельницького БТІ Павлюк І. І. від 10 квітня 2018 року про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 40594116 від

12 квітня 2018 року про реєстрацію права власності на нежитлове приміщення, розташоване першим зліва від центрального входу з окремим виходом на АДРЕСА_1 на першому поверсі буд.

АДРЕСА_2 , площею 25, 3 кв. м за ОСОБА_2 .

Суд виходив з того, що між позивачем та ОСОБА_2 є спір щодо вказаного нежитлового приміщення, який перебуває у провадженні Хмельницького міськрайонного суду у справі № 686/5302/16-ц за позовом ОСОБА_1 до

ТОВ «Октант-центр», ЖБК «Подільський край», ОСОБА_2 про визнання майнових прав та визнання договору дійсним. Беручи до уваги реєстрацію права власності під час вжитих заходів забезпечення позову та наявності спору між сторонами стосовно прав на зазначене майно, ОСОБА_2 неправомірно подала документи на реєстрацію нежитлового приміщення по якому не вирішено по суті спір, а державний реєстратор не перевірила вказані факти

і здійснила державну реєстрацію права власності.

Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції

Постановою Хмельницького апеляційного суду від 19 вересня 2019 року рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 19 березня

2019 року скасовано та ухвалено нове судове рішення, яким в позові

ОСОБА_1 до державного реєстратора Хмельницького БТІ Павлюк І. І. про скасування рішення державного реєстратора відмовлено.

Суд апеляційної інстанції керувався тим, що станом на час прийняття оспорюваного рішення про державну реєстрацію права власності обтяження на спірний об`єкт нерухомості були відсутні, оскільки рішенням іншого державного реєстратора в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна було зареєстровано припинення обтяження на вказане нежитлове приміщення у вигляді заборони на нерухоме майно, яке 02 квітня 2018 року внесено до Реєстру. Тому у державного реєстратора були відсутні підстави, передбачені статтею 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», для відмови в проведенні державної реєстрації на спірне нерухоме майно. Крім того, оскарженим рішенням державного реєстратора від 10 квітня 2016 року не порушено права позивача на спірне нежитлове приміщення.

Аргументи учасників справи

16 жовтня 2019 року ОСОБА_1 подав до Верховного Суду касаційну скаргу,

в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати постанову Хмельницького апеляційного суду від 19 вересня 2019 року та залишити в силі рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від

19 березня 2019 року.

Касаційна скарга мотивована тим, що на момент вчинення реєстраційний дій між ним та ОСОБА_2 існував спір в Хмельницькому міськрайонному суді

в справі № 686/5302/16-ц за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Октант-центр»,

ЖБК «Подільський край», ОСОБА_2 про визнання майнових прав та визнання договору дійсним. ОСОБА_2 знав про розгляд справи, однак подала документи на реєстрацію нежитлового приміщення, з приводу якого не вирішено вказаний спір. Державний реєстратор не перевірила зазначені обставини та здійснила державну реєстрацію права власності.

У листопаді 2019 року ОСОБА_2 подала відзив на касаційну скаргу, вказуючи на те, що оскаржене рішення суду апеляційної інстанції є законним

і обґрунтованим, просить касаційну скаргу залишити без задоволення.

Рух справи

Ухвалою Верховного Суду від 31 жовтня 2019 року відкрито касаційне провадження в цій справі.

Відповідно до пункту 2 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 15 січня 2020 року № 460-IX «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ», який набрав чинності 08 лютого 2020 року, касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.

Ухвалою Верховного Суду від 29 березня 2021 року справу призначено до судового розгляду.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Позиція Верховного Суду

Касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Суди встановили, що 30 червня 2009 року між ОСОБА_2 та ЗАТ «Октант», правонаступником якого є ТОВ «Октан-центр», укладений договір № 1-ЖИ-89 про дольове інвестування у нежитлове будівництво, за умовами якого товариство зобов`язалося збудувати і передати їй у власність нежитлове приміщення загальною площею 37,9 кв. м на першому поверсі 10-14 поверхового будинку по АДРЕСА_2 у строк до 30 вересня 2010 року. Відповідно до цього договору ОСОБА_2 зобов`язалась забезпечити відповідне інвестування та прийняти його у власність.

На виконання умов зазначеного договору ОСОБА_2 внесла кошти у сумі 150 000,00 грн.

17 червня 2010 року між ЗАТ «Октант» і ОСОБА_1 укладений договір

№ 1-ЖИ-89, за умовами якого ЗАТ «Октант» зобов`язалося збудувати та передати у власність ОСОБА_1 об`єкт інвестування (нежитлове приміщення) загальною площею 34,3 кв. м на першому поверсі 10-14 поверхового будинку по АДРЕСА_2 .

На виконання умов договору ОСОБА_1 сплатив ТОВ «Октант-Центр»

400 951,00 грн.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 27 липня 2016 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Хмельницької області від

20 вересня 2016 року, ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 26 червня 2017 року та ухвалою Верховного суду України від 03 жовтня 2017 року, задоволено позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 та ТОВ «Октант-Центр». Визнано недійсним договору № 1-ЖИ-89 від 17 червня 2010 року про дольове інвестування у нежитлове будівництво, укладений між ЗАТ «Октант» і ОСОБА_1 . Рішення суду мотивовано тим, що об`єктом інвестування у договорах від 30 червня 2009 року та 17 червня

2010 року є одне і те саме нежитлове приміщення, ОСОБА_2 належать майнові права на об`єкт інвестування, вказаний у договорі, а тому ЗАТ «Октант не вправі було укладати договір № 1-ЖИ-89 від 17 червня 2010 року на той самий об`єкт інвестування з ОСОБА_1

04 березня 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ЖБК «Подільський край», треті особи ТОВ «Октант-Центр», ОСОБА_2 про визнання за ним майнових прав на об`єкт інвестування нежитлове приміщення загальною площею 34,3 кв. м на першому поверсі будинку по АДРЕСА_2 , зобов`язання ЖБК «Подільський край» виконати умови договору про дольове інвестування № 1-ЖИ-89 від 17 червня 2010 року та передати у власність ОСОБА_1 приміщення загальною площею 34,3 кв. м на першому поверсі будинку по АДРЕСА_2 і за цією заявою було відкрито провадження в цивільній справі № 686/5302/16-ц.

Ухвалою суду від 17 серпня 2016 року у справі № 686/5302/16-ц за заявою ОСОБА_1 забезпечено позов шляхом заборони вчиняти будь-які дії стосовно приміщення, загальною площею 34,3 кв. м. в будинку по

АДРЕСА_2 .

Ухвалою суду від 26 березня 2018 року у справі № 686/5302/16-ц за заявою ОСОБА_2 заходи забезпечення позову вжиті відповідно до ухвали суду від 17 серпня 2016 року скасовано.

На підставі зазначеної ухвали в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна зареєстровано припинення обтяження на вказане нежитлове приміщення у вигляді заборони на нерухоме майно, яке 02 квітня 2018 року внесено до Реєстру.

10 квітня 2018 року державним реєстратором прийнято рішення про державну реєстрацію права власності ОСОБА_2 на нежитлове приміщення загальною площею 25,3 кв. м. на першому поверсі будинку по

АДРЕСА_2 та внесено відповідні відомості до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Постановою Апеляційного суду Хмельницької області від 23 травня 2018 року ухвалу Хмельницького міськрайонного суду від 26 березня 2018 року в цивільній справі № 686/5302/16-ц про скасування заходів забезпечення позову скасовано, в задоволенні заяви ОСОБА_2 про скасування заходів забезпечення позову в цивільній справі № 686/5302/16-ц відмовлено.

Відповідно до статті 51 ЦПК України суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі. Після спливу строків, зазначених

у частинах першій та другій цієї статті, суд може залучити до участі у справі співвідповідача або замінює первісного відповідача належним відповідачем виключно у разі, якщо позивач доведе, що не знав та не міг знати до подання позову у справі про підставу залучення такого співвідповідача чи заміну неналежного відповідача. Про залучення співвідповідача чи заміну неналежного відповідача постановляється ухвала. За клопотанням нового відповідача або залученого співвідповідача розгляд справи починається спочатку.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі

і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі

№ 523/9076/16-ц (провадження № 14-61цс18) зроблено висновок, що «пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови

у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному ЦПК України. За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача. Тобто, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи, а не на стадії відкриття провадження».

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 вересня 2018 року у справі № 823/2042/16 (провадження № 11-377апп18) зроблено висновок, що «спір про скасування рішення, запису щодо державної реєстрації речового права на нерухоме майно чи обтяження такого права за іншою особою у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно є цивільно-правовим. А тому вирішення таких спорів здійснюється за правилами цивільного або господарського судочинства залежно від суб`єктного складу сторін. Належним відповідачем

у справах за позовом про скасування рішення, запису щодо державної реєстрації права чи обтяження має бути особа, право чи обтяження якої зареєстровано».

У справі, що переглядається, зміст і характер відносин між учасниками справи, встановлені судами обставини справи підтверджують, що спір у ОСОБА_1

з приводу прав власності на нежитлове приміщення є з ОСОБА_2 .

З урахуванням викладеного, Державний реєстратор Хмельницького БТІ

Павлюк І. І. є неналежним відповідачем, тому у задоволенні позовних вимог до державного реєстратора суду необхідно було відмовити саме із зазначеної підстави.

За таких обставин апеляційний суд зробив правильний висновок про відмову

в задоволенні позовної вимоги ОСОБА_1 , але помилився щодо мотивів такої відмови.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Доводи касаційної скарги дають підстави для висновку, що оскаржене судове рішення постановлене без додержання норм процесуального права. У зв`язку

з наведеним колегія суддів вважає, що касаційну скаргу слід задовольнити частково, постанову апеляційного суду змінити в мотивувальній частині,

а в іншій частині - залишити без змін.

Оскільки судові рішення змінено тільки в частині мотивів прийняття, то розподіл судових витрат не здійснюється.

Керуючись статтями 400, 402, 412, 416 ЦПК України (в редакції, чинній станом на 07 лютого 2020 року), Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Хмельницького апеляційного суду від 19 вересня 2019 року змінити, виклавши її мотивувальну частину в редакції цієї постанови.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Головуючий Є. В. Краснощоков

Судді: Н. О. Антоненко

І. О. Дундар

М. М. Русинчук

М. Ю. Тітов