Справа № 569/7873/21
УХВАЛА

про забезпечення позову

21 квітня 2021 року м..Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області в особі судді Кучиної Н.Г., розглянувши заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі № 569/7873/21 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідачів Приватний нотаріус Рівненського міського нотаріального окргу Юган Галина Іванівна про визнання правочину недійсним, -

В С Т А Н О В И В:

19 квітня 2021 року ОСОБА_1 звернулася до Рівненського міського суду із позовною заявою до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідачів Приватний нотаріус Рівненського міського нотаріального окргу Юган Галина Іванівна про визнання правочину недійсним.

Разом з позовною заявою позивач подала заяву про забезпечення позову.

Свою заяву позивач обґрунтовує тим, що відповідач ОСОБА_2 не володів на праві власності спірним нежитловим приміщенням, то відповідач ОСОБА_3 неправомірно набула право власності на спірне нежитлове приміщення 9-го поверху, літ. «А-9», загальною площею 6,2 кв. м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , а відтак забезпечивши позов буде гарантовано реальне виконання судового рішення у разі задоволення позовних вимог, а тому вважає, що забезпечення позову може бути реалізовано шляхом накладення арешту на спірне приміщення.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява про забезпечення позову підлягає до задоволення.

Відповідно до ч.1ст. 149 ЦПК, суд за заявою учасника справи має право вжити заходи забезпечення позову, передбачені ст.150 ЦПК.

За змістом ст.151 ЦПК України забезпечення позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача проти несумлінних дій відповідача. Підставою забезпечення позову є обґрунтоване припущення заявника, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. У заяві про забезпечення позову обов`язково зазначаються: причини, у зв`язку з якими потрібно забезпечити позов, тобто обґрунтування, чому невжиття заходів забезпечення може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду і як саме, вид забезпечення позову, який належить застосовувати, з обґрунтуванням його необхідності, тобто вказівка на спосіб забезпечення позову, який на думку заявника, є найбільш адекватним, інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Заходи забезпечення позову повинні відповідати заявленим вимогам, тобто повинні бути безпосередньо пов`язаними з предметом спору, бути співмірними заявленим вимогам, необхідними і достатніми для забезпечення виконання судового рішення.

Відповідно до роз`яснень, наведених у п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Водночас забезпечення позову визначається як засіб запобігання можливим порушенням майнових прав та охоронюваних законом інтересів особи і застосовується судом, якщо невжиття цих заходів може ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду.

Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму ВСУ №9 від 22.12.2006 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову.

Відповідно до приписів ч. 5 ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

Згідно ч.ч. 2, 3 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом. Невиконання судових рішень має наслідком юридичну відповідальність, установлену законом.

Оскільки, як вбачається з матеріалів справи, предметом позовних вимог є визнання правочину недійсним об`єктом якого є саме спірне приміщення, а отже, на думку суду забезпечення позову шляхом накладення арешту на спірне нежитлове приміщення 9-го поверху, літ. «А-9», загальною площею 6,2 кв. м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 є доцільним та обґрунтованим.

Враховуючи викладене, зважаючи на наявність між сторонами спору, на характер спірних правовідносин, суть заявлених позовних вимог та беручи до уваги, що забезпечення позову є тимчасовим заходом, суд приходить до висновку про те, що є всі підстави вважати, що невжиття заходів забезпечення позову може суттєво порушити права та охоронювані інтереси позивача, утруднити чи зробити неможливим виконання у майбутньому рішення суду у випадку його винесення на його користь, а тому заява підлягає задоволенню.

При цьому, такий спосіб забезпечення позову відповідає обставинам справи та, водночас, вжиття такого заходу забезпечення позову не зумовлює фактичного вирішення спору по суті, спрямоване лише на збереження існуючого становища сторін до розгляду справи по суті.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 149-153 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі № 569/7873/21 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідачів Приватний нотаріус Рівненського міського нотаріального окргу Юган Галина Іванівна про визнання правочину недійсним - задовольнити.

Накласти арешт на об`єкт нерухомого майна, а саме нежитлове приміщення 9-го поверху, літ. «А-9», загальною площею 6,2 кв. м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , яке зареєстроване за ОСОБА_3 .

Копію ухвали направити сторонам для відома.

Ухвалу для виконання направити Управлінню забезпечення надання адміністративних послуг Регіонального Центру надання адміністративних послуг Рівненської міської ради.

Ухвала підлягає до негайного виконання.

Ухвала може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду або через Рівненський міський суд шляхом подачі протягом п`ятнадцяти днів апеляційної скарги.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Суддя Рівненського міського суду Н.Г. Кучина