Провадження №2/523/949/21
У Х В А Л А

"13" квітня 2021 р. м. Одеса

Суворовський районний суду міста Одеси, в складі:

головуючого - судді Малиновського О.М.,

за участю секретаря Кащавцевої А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду № 15, в м. Одеса, клопотання про забезпечення позовних вимог по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 за участю третьої особи Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради про усунення перешкоду у спілкуванні неповнорідних брата та сестри, встановлення способу спілкування,

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_1 , звернувся до суду з позовними вимогами в інтересах малолітніх дітей: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , як законний представник, в яких просить встановити факт вчинення перешкод ОСОБА_2 щодо спілкування між неповнорідним братом, ОСОБА_5 з неповнорідною сестрою ОСОБА_4 після ІНФОРМАЦІЯ_1 . Просить зобов`язати відповідача усунути перешкоди в спілкуванні вказаних дітей, визначивши їм спосіб спілкування.

Одночасно, з пред`явленням позовної заяви ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою в якій просить забезпечити позовні вимоги шляхом:

зобов`язання ОСОБА_2 отримувати та передавати листи, посилки для ОСОБА_4 в дусі поваги та прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, від її неповнолітнього брата ОСОБА_3 , які відправляються за допомогою батька, ОСОБА_1 ;

зобов`язання ОСОБА_2 кожної неділі об 14.00 забезпечувати спілкування зі своєї сторони, шляхом приймання дзвінків на свій телефонний номер з телефонного номеру ОСОБА_1 , для спілкування ОСОБА_4 з її неповнорідним братом, ОСОБА_5 в дусі поваги, прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини;

зобов`язати ОСОБА_2 повідомити ОСОБА_1 власний телефонний номер для надання малолітньому ОСОБА_6 можливості регулярно спілкуватись з ОСОБА_4 засобами телефонного зв`язку, а також повідомляти ОСОБА_1 про зміну власного телефонного номеру, в разі якщо таке відбудиться.

Заява мотивована тим, що дії відповідача у перешкоджанні побачені дітей між собою, несуть реальні ризики повного знищення будь-яких зв`язків між малолітніми братом та сестрою і як наслідок реальну загрозу неможливості ефективного виконання остаточного рішення суду в цій справі. При цьому позивач зазначає, що 26.02.2020р. ним було направлено подарунок через Нову пошту для малолітньої ОСОБА_4 на ім`я ОСОБА_2 за місцем її роботи, проте остання особисто відмовилась від її отримання. Також, ним 24.12.2020р. були направлені дві посилки ОСОБА_4 , одна від батька, друга на прохання малолітнього ОСОБА_3 . Втім, відповідач відмовилась від їх отримання.

В судовому засіданні позивач заявлене клопотання підтримав, просить задовольнити.

Представник відповідача посилаючись на безпідставність заявленого клопотання просить відмовити у його задоволенні.

Суд, заслухавши позивача, представника відповідача, прийшов до такого висновку.

Так, частиною другою статті 149 ЦПК України передбачено, що забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до частини першої статті 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

За приписами частин третьої, четвертої той же статті ЦПК суд, розглядаючи заяву про забезпечення позову, може викликати особу, яка подала заяву про забезпечення позову, для надання пояснень або додаткових доказів, що підтверджують необхідність забезпечення позову, або для з`ясування питань, пов`язаних із зустрічним забезпеченням.

У виняткових випадках, коли наданих заявником пояснень та доказів недостатньо для розгляду заяви про забезпечення позову, суд може призначити її розгляд у судовому засіданні з викликом сторін.

Приймаючи до уваги підстави та обставини, зазначені ОСОБА_1 у заяві про забезпечення позовних вимог, розгляд внесеного клопотання проведено за участю сторін.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Згідно із ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Статтею 129 Конституції України однією із засад судочинства є обов`язковості судових рішень, який із огляду на положення статей 18,153,157 ЦПК України поширюється також на ухвалу суду про забезпечення позову. При цьому відповідно статті 149 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Пунктом 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» роз`яснено, що розглядаючи заяву, суд з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, має пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням розумності, доведеності і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Інститут забезпечення позову є особливим видом судової юрисдикції, яка має свою процесуальну форму, і з цих підстав забезпечення позову розглядається як вимога, яка характеризується своєю універсальністю, охоронною функцією, превентивністю, імперативністю та обов`язковістю. Поняття забезпечення позову визначається, як встановлені законом тимчасові процесуальні дії примусового характеру, що застосовуються судом та гарантують або можуть гарантувати зацікавленій особі виконання судового рішення.

Позов забезпечується встановленням обов`язку вчинити певні дії, у разі якщо спір виник із сімейних правовідносин; (п.3 ч.1 ст.150 ЦПК).

Встановлення обов`язку вчинити певні дії має на меті обмежити пасивну поведінку особи, щодо якої вживаються заходи забезпечення позову. При цьому, ухвалою про забезпечення позову суд не може вирішувати спір по суті.

Звертаючись до суду з указаним позовом ОСОБА_1 посилається на те, що відповідач ОСОБА_2 чинить перешкоди у спілкуванні неповнорідних брата та сестри, а тому просить ухвалити рішення, яким усунути такі перешкоди та встановити спосіб їх побачень.

При цьому, суд не вбачає обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з метою забезпечення позовних вимог, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення, і чи є взагалі в ньому потреба, виходячи з самого поняття забезпечення позову, як тимчасової процесуальної дії примусового характеру, що застосовуються з метою гарантування виконання судового рішення в разі задоволення позову.

Задоволення заяви про забезпечення позову буде фактично ухваленням рішення без розгляду цивільної справи по суті, оскільки позивач просить зобов`язати відповідача вчиняти певні дії, які за своїм змістом вказують на обов`язок суду надати оцінку протиправної поведінки відповідача, що є недопустимим на даній стадії розгляду справи. Вжиття такого заходу забезпечення позову суперечитиме вимогам ч.10 ст.150 ЦПК України, оскільки судом наперед буде надано правову оцінку позовним вимогам.

Крім того, позивачем не обґрунтовується яким чином невжиття заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або позбавити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів, за захистом яких він звернувся до суду.

Враховуючи вищевказані норми, оглянувши цивільний позов, з урахуванням доказів, наданих на підтвердження позовних вимог, суд приходить до висновку, що заява про забезпечення позову не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 149-153, 261 ЦПК України,

УХВАЛИВ

Клопотання про забезпечення позовних вимог по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 за участю третьої особи Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради про усунення перешкоду у спілкуванні неповнорідних брата та сестри, встановлення спілкування залишити без задоволення.

Ухвала суду набирає законної сили з дня її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 15-денний строк з дня складання повної ухвали.

Ухвалу складено та підписано суддею 13.04.2021р.

Суддя