Справа № 473/3093/21
УХВАЛА

"25" серпня 2021 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі судді Лузан Л.В., дослідивши матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів,

ВСТАНОВИВ:

в серпні 2021 року позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, поданим в її інтересах адвокатом Гайдаржий А.В., до відповідача ОСОБА_2 про стягнення коштів у розмірі 276 000 грн. 00 коп.

Вирішуючи питання щодо відкриття провадження по справі, суд виходить з наступного.

Так, як вбачається з позовної заяви, доданих до неї матеріалів, сторонам на праві спільної сумісної власності (придбано за час шлюбу) належить нежитлове приміщення магазину за адресою: АДРЕСА_1 ; 2/100 частки нежитлового приміщення (магазину), розташоване в підвальному приміщенні за адресою: АДРЕСА_1 . Проте відповідачем без її згоди було укладено договори оренди вказаного майна, в порядку виконання яких від орендарів останнім було отримано орендну плату в розмірі 552 000 грн. 00 коп. В зв`язку з чим, посилаючись на те, що обумовлені кошти є доходом за договорами оренди об`єктів спільної сумісної власності подружжя, позивачка просила стягнути з відповідача половину вказаних коштів у судовому порядку.

Разом з тим, встановлено, що в провадженні Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_2 по поділ спільного майна подружжя та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя. В рамках вказаної цивільної справи сторонами заявлені вимоги, в тому числі щодо поділу нежитлових приміщень, а саме: нежитлового приміщення магазину за адресою: АДРЕСА_1 ; 2/100 частки нежитлового приміщення (магазину), розташованого в підвальному приміщенні за адресою: АДРЕСА_1 . Рішення по даній справі не прийнято.

Згідно п.23 постанови Пленуму «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» № 11 від 21.12.2007 року при вирішенні спору між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60, 69 СК ( 2947-14 ), ч. 3 ст. 368 ЦК) ( 435-15 ), відповідно до частин 2, 3 ст. 325 ЦК можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За змістом п. 3 ч. 1ст. 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо у провадженні цього чи іншого суду є справа зі спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

У розумінні цивільно-процесуального закону предмет позову - це матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої він просить ухвалити судове рішення.

При цьому, предмет позову слід відрізняти від певного матеріального предмету (об`єкту), тобто, грошовими коштами, нерухомістю, тощо.

Отже, відповідно до наведеної норми суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо в позовах, які розглядаються судами, одночасно збігаються сторони, підстави та предмет спору, тобто коли позови повністю співпадають за складом учасників, матеріально-правовими вимогами та обставинами, що обґрунтовують звернення до суду.

Необхідність застосування вказаної норми зумовлена неприпустимістю розгляду судами тотожних спорів, в яких одночасно тотожні сторони, предмет і підстави позову.

Враховуючи викладене, у відкритті провадження за обумовленим позовом слід відмовити.

Керуючись ст.ст.186, 258, 260,261 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

Суддя Л.В. Лузан