Справа № 466/7722/18 Головуючий у 1 інстанції: Федорова О.Ф.
Провадження № 22-ц/811/1303/21 Доповідач в 2-й інстанції: Шандра М. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 серпня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого судді Шандри М.М.

суддів: Левика Я.А., Шеремети Н.О.

секретаря: Бадівської О.О.

за участю: представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_3 адвоката Яцишина А.В. на рішення Шевченківського районного суду м.Львова від 25 лютого 2021 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_1 та ОСОБА_5 про усунення перешкод в користуванні майном,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про усунення перешкод в користуванні майном.

Позов обґрунтовував тим, що він є співвласником будинку АДРЕСА_1 , який безпосередньо межує з будинком та земельною ділянкою відповідачів, що знаходиться за адресою АДРЕСА_2 . Стіни будинків, що належать позивачу та відповідачам, фактично межують одна з одною, а стіна будинку відповідачів, крім того, безпосередньо проходить по межі земельної ділянки, на якій розташований будинок позивача.

Стверджував, що відповідачами самовільно прорубано вікно у стіні будинку, що безпосередньо межує із домоволодінням позивача, що грубо порушує його право на розпорядження власним майном, завдає значних незручностей, порушує його право на особисте життя, становить перешкоди у користуванні майном, є порушенням його права на користування, володіння та розпорядження будинком, порушують права добросусідства.

Просить зобов`язати відповідачів усунути перешкоди в користуванні майном та замурувати вікно в стіні будинку, що знаходиться за адресою АДРЕСА_2 та межує із домоволодінням позивача за адресою АДРЕСА_1 .

Рішенням Шевченківського районного суду м.Львова від 25 лютого 2021 року в задоволенні позову відмовлено.

Рішення Шевченківського районного суду м.Львова від 25 лютого 2021 року оскаржив позивач ОСОБА_3 .

Апеляційну скаргу мотивує тим, що оскаржуване рішення є таким, що не ґрунтується на нормах чинного законодавства України та дійсних обставинах справи.

Зазначає, що відповідачами встановлено вікно у стіні будинку, що безпосередньо межує із його домоволодінням і незважаючи на наявність дозвільних документів у відповідачів, розташування спірного вікна суперечить будівельним нормам.

Стверджує, що відповідачі грубо порушують його право на розпорядження власним майном та право на приватність, оскільки таке вікно прямо виходить на територію, що закріплена за будинком позивача і мають змогу спостерігати за ним.

Звертає увагу, що намагався врегулювати спір у досудовому порядку, просив відповідачів замурувати вікно, однак вони відмовились.

Просить рішення суду скасувати та прийняти нове, яким позовні вимоги задовольнити повністю.

26.05.2021 представник ОСОБА_6 адвокат Заремба В.В. подав відзив на апеляційну скаргу позивача.

Так, адвокат зазначає, що наявність вікна у будинку відповідачів не можна розцінювати, як факт втручання в особисте приватне життя позивача.

Вважає, що рішення суду ґрунтується на засадах верховенства права, є законним та обґрунтованим.

Просить апеляційну скаргу відхилити, рішення суду залишити без змін та вирішити питання розподілу судових витрати, а саме, стягнути понесені відповідачем ОСОБА_6 витрати на правову допомогу у розмірі 7 200 грн.

У судовому засіданні апеляційної інстанції представник ОСОБА_1 ОСОБА_2 просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, з мотивів, викладених у відзиві на скаргу. Інші учасники справи в судове засідання не з`явилися, були належним чином повідомлені по час та місце розгляду справи, тому розгляд справи проводиться в їх відсутності.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення, колегія суддів дійшла висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення з наступних підстав.

Статтею 375 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Статтею 263 ЦПК України передбачено, що законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції відповідає вказаним вимогам закону.

Встановлено що позивачу ОСОБА_3 належить 72/100 частки будинку АДРЕСА_1 .

Межі та площа земельної ділянка на АДРЕСА_1 не внесені до державного земельного кадастру. Інформація про реєстрацію земельної ділянки а також реєстрацію будь-якого речового права на неї відсутня. Згідно архівного витягу з Рішення Виконавчого комітету Львівської міської ради народних депутатів від 31.10.1953 №1627, зазначена земельна ділянка залишена у користуванні за будинкоуправлінням АДРЕСА_3 .

Згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна житловий будинок АДРЕСА_2 , земельна ділянка площею 0,0549 га, кадастровий номер :03:002:0067, що знаходиться за цією ж адресою, належать на праві спільної часткової ОСОБА_5 (31/100), ОСОБА_1 (30/100) та ОСОБА_4 (39/100).

Частина стіни будинку відповідачів (в якій розташоване спірне вікно) межує з глухою (без віконних та будь-яких інших прорізів) стіною будинку, співвласником якого є позивач, під кутом 90 градусів.

Згідно з представленого позивачем Технічного паспорту на садибний (індивідуальний житловий будинок АДРЕСА_1 ) загальна протяжність (довжина) вказаної глухої стіни становить 5,85 м.

Відповідно до вимог ст. 152 ЖК УРСР переобладнання і перепланування жилого будинку (квартири), що належить громадянинові на праві приватної власності, провадяться з дозволу виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів.

Відповідно до статті 31 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» до делегованих повноважень виконавчих комітетів міських рад у галузі будівництва належить здійснення в установленому порядку державного контролю за дотриманням законодавства, затвердженої містобудівної документації при плануванні та забудові відповідних територій; зупинення у випадках, передбачених законом, будівництва, яке проводиться з порушенням містобудівної документації і проектів окремих об`єктів, а також може заподіяти шкоди навколишньому природному середовищу; вирішення відповідно до законодавства спорів з питань містобудування.

Проектні пропозиції прибудови двоповерхової будівлі до житлового будинку АДРЕСА_2 , якими передбачено спірне вікно, погоджені на засіданні МВК Шевченківського району м. Львова (протокол № 453 від 06.02.1996).

Розпорядженням Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради від 07.09.1999 № 1073 погоджено подальшу експлуатацію проведеної добудови згідно проектних пропозицій, за умови розроблення робочої документації, її погодження в установленому порядку та оформлення Акту вводу добудови в експлуатацію.

Відповідно до проектної документації (Робоча документація на стадії РП (робочий проект) та Проект на відповідність нормативним вимогам реконструкції з розширенням житлового будинку на АДРЕСА_2 ), що у 1999 була розроблена ПКО «Політехніка» ДУ «Львівська політехніка», у відповідному нежитловому приміщенні 1-го поверху добудови (приміщення кухні лівого крила добудови згідно плану 1-го поверху) передбачено (запроектовано) спірне вікно.

Означена проектна документація реконструкції з розширенням житлового будинку на АДРЕСА_2 15.05.2002 погоджена Головним архітектором м. Львова, та згідно з листом Головного управління архітектури і містобудування Львівської міської ради від 15.05.2002 №1610/1196 визнана такою, що розроблена відповідно до діючих норм та правил, в тому числі по вибухо-пожежній безпеці.

Інспекція Державного архітектурно-будівельного контролю Львівської міської ради видала ОСОБА_4 Дозвіл на виконання будівельних робіт № 228/02 від 20.05.2002.

Згідно Акту державної технічної комісії про готовність закінченого будівництвом до експлуатації від 18.06.2002, що був затверджений Наказом департаменту землеустрою та планування забудови міста Львівської міської ради від 20.06.2002 №1610/420-07, житловий будинок після реконструкції з розширенням за рахунок добудови та надбудови, на АДРЕСА_2 готовий до введення в експлуатацію.

Згідно складених Обласним комунальним підприємством Львівської обласної ради «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» Технічного паспорту «на житловий будинок індивідуального житлового фонду АДРЕСА_2 » від 14.05.2002 (Інвентарний № 426, реєстрований номер 2234) та Технічного паспорту «на садибний (індивідуальний) житловий будинок АДРЕСА_2 » від 04.08.2014 (інвентаризаційна справа № 426) він складається з житлового будинку площею 75,3 кв.м. позначеного літерою «А-1», житлової прибудови площею 108,7 кв.м. позначеного літерою «А1-1», веранди площею 30,0 кв.м. позначеної літерою «А-1», житлової добудови площею 89,4 позначеного літерою «АІІ-2», житлової надбудови площею 132,3 кв.м. позначеного літерою «А3-1», гаражу площею 42,9 кв.м. позначеного літеро. «Б». При цьому згідно поверхового плану першого поверху у приміщенні житлової добудови «АІІ-2» в приміщенні № 3-2 (кухня) площею 16,1 кв.м. передбачене спірне вікно.

Згідно із ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Частиною першою статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частинами першою-другою статті 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ст. 317 ЦК власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном, які, зокрема, означають можливість належним чином використовувати річ для своїх потреб за призначенням.

При здійсненні права власності згідно ст. 319 ЦК власник зобов`язаний дотримуватися вимог закону і моральних засад суспільства і не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі.

Нормами ст. 41 Конституції, ст.8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. 293 ЦК передбачено право особи на повагу до житла і приватного життя, на безпечне для життя і здоров`я довкілля.

Доводи апеляційної скарги про те, що влаштуванням віконного отвору у будинку відповідачів порушуються права позивача на приватне життя, не заслуговують на увагу як такі, що не ґрунтуються на доказах.

Позивач не довів обставин, на які посилається як на підставу своїх вимог та, крім власних тверджень, не надав суду жодного належного і допустимого доказу на підтвердження порушення відповідачами прав позивач на користування та володіння своїм майном чи втручання у приватне життя. Житловий будинок збудовано у відповідності до розробленої проектної документації, спірне вікно передбачено затвердженим робочим проектом, право власності на об`єкт нерухомості зареєстроване належним чином.

Розглядаючи спір, який виник між сторонами у справі, суд першої інстанції правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і дав їм належну оцінку, правильно встановив обставини справи, внаслідок чого ухвалив законне та обґрунтоване рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, а тому підстав для її задоволення немає.

Статтею 137 ЦПК України передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до ч.4 ст.137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу відповідачем ОСОБА_1 надано договір № 05-05/21 про надання правової допомоги від 19.05.2021, укладений між ОСОБА_1 та Адвокатським об`єднанням «В єдності сила», додаткову угоду № 1 до договору № 05-05/21 від 19.05.2021. Актом наданих послуг до договору № 05-05/21 від 19.05.2021 підтверджено факт надання Адвокатським об`єднанням Пукаляк В.Ю. послуг відповідно до положень договору та в межах передбачених умовами додаткової угоди № 1 в повному обсязі та належної якості, загальний розмір винагороди (фіксованого гонорару) становить 7 200 грн. Крім цього, відповідачем долучено копію квитанції № 0.0..1 від 26.05.2021 про сплату ОСОБА_1 на рахунок Адвокатського об`єднання «В єдності сила» 7 200 грн за надання професійної правничої допомоги.

Правових підстав для висновку про неспівмірність таких витрат немає.

З урахуванням викладеного, колегія суддів доходить висновку про те, що з позивача необхідно стягнути у користь відповідача ОСОБА_1 понесені витрати на правничу допомогу у розмірі 7 200 грн.

Керуючись ст.ст. 367, 368, п.1 ч.1 ст. 374, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 адвоката Яцишина А.В. залишити без задоволення.

Рішення Шевченківського районного суду м.Львова від 25 лютого 2021 року залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_3 у користь ОСОБА_1 7200 грн компенсації понесених витрат на професійну правничу допомогу.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови.

Повний текст постанови складено:27.08.2021.

Головуючий

Судді