КОРАБЕЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД М.МИКОЛАЄВА

Справа № 488/89/15-ц
Провадження № 2/488/244/21
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

30.03.2021 року м. Миколаїв

Корабельний районний суд м. Миколаєва

у складі: головуючої по справі судді Чернявської Я.А.,

за участю секретаря судового засідання Кривопішиної О.С.,

за участю позивача ОСОБА_1 ,

за участю представника позивача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі засідань суду справу за правилами загального позовного провадження за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про виділ частки майна товариства та звернення стягнення на неї, де третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору виступає Корабельний відділ державної виконавчої служби у м. Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса),-

ВСТАНОВИВ:

16.01.2015 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із позовною заявою, уточнивши яку, просила виділити в натурі частку в Товаристві з обмеженою відповідальністю "Золотий ангел", пропорційну частці ОСОБА_3 у статутному фонді цього товариства в розмірі 5900,00 грн., а саме 1/2 частини комплекту офісної меблі та 1/2 частини комп`ютерного комплексу; звернути стягнення на виділене майно та припинити участь ОСОБА_3 у товаристві з обмеженою відповідальністю "Золотий ангел".

В обґрунтування позову позивач вказувала, що рішенням Апеляційного суду Миколаївської області від 28.08.2013 року стягнуто з ОСОБА_3 на користь позивача 100302,46 грн. сплачених грошових коштів по кредитному договору № 29/МК/2006-840 від 09.10.2006 року та 1003,00 грн. судового збору. Але виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа, виданого за вказаним рішенням, закрито у зв`язку із тим, що у ОСОБА_3 відсутнє майно, за рахунок якого може бути стягнуто вказану суму боргу. Однак відповідач ОСОБА_3 та позивач ОСОБА_1 є учасниками ТОВ "Золотий ангел" та для забезпечення діяльності товариства ними було сформовано статуний фонд (капітал) в розмірі 11800,00 грн. За статутом частка відповідача у статутному фонді складає 50% , а саме 5900,00 грн., тому позивач просила виділити на її користь зазначену частку відповідача в статутному фонді товариства, а також звернути стягнення на 1/2 частину комплекту офісної меблі, 1/2 частину комп`ютерного комплексу та припинити участь ОСОБА_3 у ТОВ "Золотий ангел".

Заочним рішенням Корабельного районного суду м. Миколаєва від 08.12.2015 року, цивільний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , за участю третьої особи Корабельного відділу Державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції, про виділ частки майна товариства та звернення стягнення на неї, задоволено; Виділено в натурі частку майна Товариства з обмеженою відповідальністю "Золотий ангел", пропорційну частці його учасника ОСОБА_3 у статутному фонді Товариства з обмеженою відповідальністю "Золотий ангел", а саме 1/2 частину комплекту офісної меблі та 1/2 частину комп`ютерного комплексу загальною вартістю 5900,00 грн.; Звернуто стягнення на 1/2 частину комплекту офісної меблі та 1/2 частину комп`ютерного комплексу загальною вартістю 5900,00 грн. на користь ОСОБА_1 в обсязі, необхідному для погашення кредиторської заборгованості ОСОБА_3 , що становить 100302,46 грн.; Припинено участь ОСОБА_3 у Товаристві з обмеженою відповідальністю "Золотий ангел"; Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 243,60 грн.

08.11.2019 року відповідач ОСОБА_3 звернулася до Корабельного районного суду м. Миколаєва з заявою про перегляд заочного рішення по цивільній справі № 488/89/15-ц провадження № 2/488/644/15, за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про виділ частки майна товариства та звернення стягнення на неї, де третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору виступає Корабельний відділ державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції.

Мотивуючи заяву тим, що 08.12.2015 року заочним рішенням Корабельного районного суду м. Миколаєва було задоволено, позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , за участю третьої особи Корабельного відділу Державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції, про виділ частки майна товариства та звернення стягнення на неї; Виділено в натурі частку майна Товариства з обмеженою відповідальністю Золотий ангел, пропорційну частці його учасника ОСОБА_3 у статутному фонді Товариства з обмеженою відповідальністю золотий ангел, а саме 1/2 частину комплекту офісної меблі та 1/2 частину компютерного комплексу загальною вартістю 5 900,00 грн; Звернуто стягнення на 1/2 частину комплекту офісної меблі та 1/2 частину компютерного комплексу загальною вартістю 5900,00 грн. на користь ОСОБА_1 в обсязі, необхідному для погашення кредиторської заборгованості ОСОБА_3 , що становить 100302,46 грн; Припинено участь ОСОБА_3 у Товаристві з обмеженою відповідальністю Золотий ангел; Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 243, 60 грн.

Пояснила, що про наявність оскаржуваного судового рішення їй стало відомо випадково. Інформацію стосовно того, що заявник вже не є співзасновником ТОВ «Золотий ангел» були встановлені нею із витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осібпідприємців та громадських формувань, після чого у Єдиному державному реєстрі судових рішень відповідачем було знайдено оскаржуване судове рішення. Матеріали справи не містять відомостей щодо отримання відповідачем копії рішення суду. Можливість ознайомитись із його змістом була лише 01.11.2019 року під час ознайомлення представником відповідача із матеріалами вказаної справи в суді. При ознайомлені з якої було встановлено, що відповідача не був повідомленний належним чином про судові засідання, в матеріалах справи не міститься жодного зворотнього повідомлення про виклик відповідача до суду.

Ухвалою суду від 04.12.2019 року заяву ОСОБА_3 про перегляд заочного рішення від 08.12.2015 року по цивільній справі № 488/89/15-ц провадження № 2/488/644/15, задоволено; Заочне рішення Корабельного районного суду від 08.12.2015 року за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , за участю третьої особи без самостійних вимог Корабельний відділ Державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції, про виділ частки майна товариства та звернення стягнення на неї, справа № 488/89/15-ц провадження № 2/488/644/15, скасовано, справу призначено до розгляду в загальному порядку викликавши сторони по справі в судове засідання.

В судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали у повному обсязі, просили про задоволення позову з підстав викладених в ньому.

Представник відповідача в судове засідання не зявилася, проте надала до суду заяву про слухання справи за відсутності її та відповідача по справі, позовні вимоги не визнають, просили відмовити у задоволенні позову.

Представник третьої особи в судове засідання не зявилася, проте надала до суду заяву про слухання справи в її відсутності на підставі наявних в ній доказів.

Суд, дослідивши письмові докази по справі, взявши до уваги думку сторін по справі знаходить позов таким, що не підлягає задоволенню, виходячи із наступного.

Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

З матеріалів справи вбачається те, що рішенням Апеляційного суду Миколаївської області від 28.08.2013 року стягнуто з ОСОБА_3 на користь позивача 100302,46 грн. сплачених грошових коштів по кредитному договору № 29/МК/2006-840 від 09.10.2006 року та 1003,00 грн. судового збору. Але виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа, виданого за вказаним рішенням, закрито у зв`язку із тим, що у ОСОБА_3 відсутнє майно, за рахунок якого може бути стягнуто вказану суму боргу. Однак відповідач ОСОБА_3 та позивач ОСОБА_1 є учасниками ТОВ "Золотий ангел" та для забезпечення діяльності товариства ними було сформовано статуний фонд (капітал) в розмірі 11800,00 грн. За статутом частка відповідача у статутному фонді складає 50% , а саме 5900,00 грн.

На підстав зазначеного позивач вважає за належне виділити на її користь зазначену частку відповідача в статутному фонді товариства, а також звернути стягнення на 1/2 частину комплекту офісної меблі, 1/2 частину комп`ютерного комплексу та припинити участь ОСОБА_3 у ТОВ "Золотий ангел".

Згідно з частиною першою статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Положеннями частини третьої статті 12 та частин першої статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Згідно із частиною першою статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до змісту статей 11,15 ЦК України цивільні права і обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Кожна особа має право на судовий захист.

Захист же цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів дається в статті 16 ЦК України.

Як правило, власник порушеного права може скористатися не будь-яким, а цілком конкретним способом захисту свого права. Частіше за все спосіб захисту порушеного права прямо визначається спеціальним законом, який регламентує конкретні цивільні правовідносини. Вказане відповідає правовій позиції Великої Палати Верховного Суду наведеної у постанові від 06.02.2019 року у справі № 522/12901/17-ц (провадження 14-503цс18).

Так, відповідно порядку передбаченому ст. 22 ЗУ «Про Товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» (який є чинним та замінив собою ст. 149 ЦК України та ст. 57 ЗУ «Про господарські товариства»), звернення стягнення на частку учасника товариства здійснюється на виконання виконавчого документа про стягнення з учасника грошових коштів або на підставі виконавчого документа про звернення стягнення на частку майнового поручителя, яка передана у заставу в забезпечення зобов`язання іншої особи. Виконавець повідомляє товариство про намір звернути стягнення на частку учасника товариства (боржника) та надсилає постанову про накладення арешту на частку. Товариство повинне протягом 30 днів з дня одержання такого повідомлення надати відомості, необхідні для розрахунку вартості частки боржника відповідно до частини четвертої цієї статті. З дня одержання повідомлення, передбаченого частиною другою цієї статті, товариство зобов`язане надавати виконавцю та боржнику доступ до документів фінансової звітності, інших документів, необхідних для визначення вартості частки боржника.

Протягом 15 днів з дня закінчення строку, визначеного частиною другою цієї статті, виконавець здійснює розрахунок вартості частки боржника відповідно до частини восьмої статті 24 цього Закону станом на день, що передував накладенню арешту на частку.

Виконавець пропонує іншим учасникам товариства (крім тих, які письмово відмовилися від свого переважного права щодо частки) придбати частку відповідно до статті 20 цього Закону. Покупець повинен сплатити вартість частки протягом 10 днів з дня укладення договору купівлі-продажу. Виконавець передає частку покупцю протягом 10 днів з дня надходження оплати. Якщо оплата, передбачена частиною шостою цієї статті, не буде здійснена у встановлений строк, договір купівлі-продажу вважається розірваним. Якщо товариство не виконає обов`язків відповідно до частини другої чи третьої цієї статті, або учасники товариства не скористаються правом на придбання частки, або якщо договір купівлі-продажу вважатиметься розірваним відповідно до частини сьомої цієї статті, частка передається на реалізацію на аукціоні в загальному порядку.

Так, позивач звернувся із вищевказаними позовними вимогами на підставі винесеного колегією суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Миколаївської області рішення від 28 серпня 2013 року, відповідно до якого з відповідача на користь позивача було стягнуто грошову суму в розмірі 100 302, 46 грн., та 1003,00 грн. судового збору.

Проте, відповідно до викладеного вище порядку, звернення стягнення на частку учасника товариства здійснюється на виконання виконавчого документа про стягнення з учасника грошових коштів. Також, законом передбачено, що саме під час відкритого виконавчого провадження та безпосередньо Виконавець повинен звертатись до Товариства із вимогами щодо звернення частки в порядку, який чітко зазначений ст. 22 Закону.

Як вбачається з матеріалів справи, та як зазначає сам позивач у своїй позовній заяві, 18.12.2014 року виконавче провадження було закрито, а виконавчий лист повернуто без виконання через відсутність у боржника (відповідача) майна на яке можливо було звернути стягнення.

Враховуючи викладене, позивачем в порушення вищевказаних норм законодавства обрано неналежний спосіб захисту своїх прав.

Також, враховуючи, що в матеріалах виконавчого провадження, що містяться в додатках до поданої позовної заяви, адреса боржника - ОСОБА_3 вказана як невірна: АДРЕСА_1 (така адреса проживання або реєстрації відповідача не підтверджена жодними належними доказами), - всі перевірки державних виконавців щодо наявності майна боржника на яке можливо звернути стягнення за місцем проживання останньої фактично не здійснювались (або здійснювались зовсім за невірною адресою).

За такого, приймаючи до уваги все вище викладене, твердження позивача щодо відсутності або недостатності у ОСОБА_3 особистого майна для задоволення вимог позивача - не заслуговують на увагу, оскільки органами ДВС всі належні та передбачені законом заходи щодо виявлення такого майна в рамках відкритого виконавчого провадження за виконавчим листом №2/489/799/2013, здійснювались не за адресою фактичного проживання ОСОБА_3 , а тому такі висновки є недостовірними.

Таким чином, позивачем не надано жодних належних та допустимих доказів, які б свідчили про те, що у відповідача відсутнє особисте майно на яке можливо звернути стягнення.

Також, суд не погоджується із самим визначенням позивача розміру його частки у товаристві, виходячи з наступного.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 190 ЦК України, майном як особливим об`єктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки. За змістом ч. ч. 1, 2ст. 139 ГК України, майном у сфері господарювання визнається сукупність речей та інших цінностей (включаючи нематеріальні активи), які мають вартісне визначення, виробляються чи використовуються у діяльності суб`єктів господарювання та відображаються в їх балансі або враховуються в інших передбачених законом формах обліку майна цих суб`єктів; залежно від економічної форми, якої набуває майно у процесі здійснення господарської діяльності, майнові цінності належать до основних фондів, оборотних засобів, коштів, товарів. Згідно з ч. 1 ст. 115 ЦК України, ч. 1 ст. 85 ГК України та ст. 12 Закону України «Про господарські товариства», майно господарського товариства складається з майна, переданого йому учасниками товариства у власність як вклад до статутного (складеного) капіталу; продукції, виробленої товариством у результаті господарської діяльності; одержаних доходів та іншого майна, набутого на підставах, що не заборонені законом.

Так, вартість частини майна боржника - учасника товариства з обмеженою відповідальністю, на яку можливо звернути стягнення, повинна визначатися із розрахунку вартості усього майна, що належить Товариству та обліковується на його балансі, де відображається вартість активів Товариства та джерел їх формування. А тому, в основу розрахунку вартості частини майна боржника учасника Товариства, що піддягає виділу, та на яку можливо звернути стягнення, за загальним правилом повинна братись балансова вартість майна такого товариства (активи підприємства). Активи підприємства, у відповідності до Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» - ресурси, контрольовані підприємством у результаті минулих подій, використання яких, як очікується, приведе до отримання економічних вигод у майбутньому. Активи підприємства поділяються на оборотні та необоротні. Оборотні активи - гроші та їх еквіваленти, що не обмежені у використанні, а також інші активи, призначені для реалізації чи споживання протягом операційного циклу чи протягом дванадцяти місяців з дати балансу (Мінфін, Наказ «Про затвердження Національного положення (стандарту) бухгалтерського обліку 1 «Загальні вимоги до фінансової звітності»» від 07.02.2013 № 73). Необоротні активи - всі активи, що не є оборотними. (Мінфін, Наказ «Про затвердження Національного положення (стандарту) бухгалтерського обліку 1 «Загальні вимоги до фінансової звітності»» від 07.02.2013 N 73). Необоротні активи включають в себе: - Незавершені капітальні інвестиції; Основні засоби; Довгострокові біологічні активи; Довгострокові фінансові інвестиції. Відповідно п. 4 Загальних положень Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 7 «Основні засоби», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 27.04.2000 року N 92, - Основні засоби - матеріальні активи, які підприємство/установа утримує з метою використання їх у процесі виробництва/діяльності або постачання товарів, надання послуг, здавання в оренду іншим особам або для здійснення адміністративних і соціально-культурних функцій, очікуваний строк корисного використання (експлуатації) яких більше одного року (або операційного циклу, якщо він довший за рік). Згідно п. 5 Загальних положень Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 7 «Основні засоби», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 27.04.2000 р. N 92 (П(с)БО 7 «Основні засоби») до Основних засобів відноситься: Земельні ділянки; Капітальні витрати на поліпшення земель, не пов`язані з будівництвом; Будівлі, споруди та передавальні пристрої; Машини та обладнання; Транспортні засоби; Інструменти, прилади, інвентар (меблі); Тварини; Багаторічні насадження; Інші основні засоби.

У відповідності до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, у власності ТОВ «Золотий ангел» станом на момент звернення позивача із сказаним позовом знаходилось нежитлове приміщення кафезакусочна за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 296 кв. м.

Враховуючи вищевикладені норми законодавства, вартість зазначеного активу підприємства (у вигляді кафе-закусочної) та прибуток від нього - входять до складу балансової вартості ТОВ «Золотий Ангел», а тому повинні враховуватись під час визначення вартості частини майна боржника, учасника Товариства - відповідача ОСОБА_3 .

Так, позивач, не надав суду жодних достовірних доказів щодо наявності у приватній власності ТОВ «Золотий ангел» на момент подачі позову зазначеного нерухомого майна, його балансової вартості та відомостей про отримання від такого активу прибутку (податкові та фінансові звітності, бухгалтерська документація, тощо).

Враховуючи вищенаведене позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 258-259, 263 - 265, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні позовних ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про виділ частки майна товариства та звернення стягнення на неї, де третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору виступає Корабельний відділ державної виконавчої служби у м. Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) відмовити у повному обсязі.

Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду, а в разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення зазначених вище строків, або після перегляду рішення суду в апеляційному порядку, якщо його не скасовано.

Сторони по справі:

Позивач - ОСОБА_1 , АДРЕСА_3 ;

Відповідач ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ( АДРЕСА_4 );

Третя особа - Корабельний відділ державної виконавчої служби у м. Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), м. Миколаїв, вул. Океанівська, 1-А.

Повний текст рішення складений 12.04.2021 року.

Суддя: Я.А. Чернявська