Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Номер провадження 2/229/672/2021

Справа № 229/2820/21

17 серпня 2021 року Дружківський міський суд Донецької області

у складі:

головуючого судді Лебеженка В.О.

за участю секретаря судового засідання Слободкіної Т.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду м. Дружківка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням,-

третя особа: ОСОБА_3 ; ОСОБА_4 ,-

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням.

В обґрунтування зазначених вимог вказала наступне, що позивачка є співвласником квартири за адресою: АДРЕСА_1 . У зазначеній квартирі зареєстрований відповідач ОСОБА_2 , який є сином позивачки. У 2014 році відповідач виїхав за межі України до Російської Федерації, де і мешкає у теперішній час. Плату за комунальні послуги за вказану квартиру, які нараховуються в тому числі і на відповідача, оплачує позивачка. У зв`язку з тим, що у квартирі зареєстрований відповідач, у позивачки виникли труднощі щодо реалізації свого права власності, через, що вона вимушена звернутися до суду.

В судове засідання, позивачка не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала заяву слухати позов за їх відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі,.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Надав заяву слухати справу без його участі, проти задоволення позовних вимог не заперечує.

Треті особи в судове засідання не з`явилися про час, місце та дату розгляду справи сповіщені належним чином. Надали заяву про можливість розгляду справи без їх участі, та підтримку позовних вимог.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Оцінивши усі докази зібрані в справі у їх сукупності, виходячи з обставин, встановлених під час судового розгляду справи, враховуючи норми діючого законодавства, яким врегульовані встановлені судом правовідносини, керуючись принципом верховенства права суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню.

Статтею 41 Конституції України, передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ст. 317 ЦК України, власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд

Згідно ст. 383 ЦК України, власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва.

Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Суд встановив, що квартира АДРЕСА_2 належить: ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , на праві спільної сумісної власності (6-7).

Відповідно до домової книги у зазначеній квартирі зареєстровані: ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 (а.с. 8-10).

Судом встановлено, що відповідач був зареєстрований у квартирі позивачки, як син, тобто є членом сім`ї позивачки.

Фактично, в зазначеній квартирі відповідач не мешкає з 2014 року, що підтверджується актом про фактичне не проживання особи за адресою місця реєстрації (а.с.11).

Відповідно до ч.2 ст. 405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Суд вважає, що відповідач ОСОБА_2 втратив право користування житловим приміщенням у квартирі АДРЕСА_2 , оскільки за вказаною адресою він відсутній без поважних причин більше терміну, визначеного ч. 2 ст. 405 ЦК України.

Суд вважає, що реєстрація відповідача в зазначеній квартирі, створює перешкоди в користуванні позивачкою власністю. Відповідач покинув квартиру добровільно, перешкод у користуванні квартирою з боку позивачки не відбувалося.

Враховуючи викладене, суд вважає необхідним визнати відповідача таким, що втратив право користування квартирою позивачки.

Керуючись ст.ст. 2, 4, 5, 10-13, 76-81, 206, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням - задовольнити

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_2 .

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

На рішення може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Донецького апеляційного суду протягом тридцяти днів після проголошення рішення.

Повний текст рішення складено 17 серпня 2021 року.

Суддя: В.О.Лебеженко