У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 серпня 2021 року м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Іванов А.П., ознайомившись з заявою ОСОБА_1 про забезпечення позову, поданої в межах цивільної справи за позовною заявою позовною заявою ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет», третя особа без самостійних вимог на предмет спору приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню,

встановив:

18.08.2021 представник позивачки ОСОБА_1 адвокат Дубровська О.М. звернулася до суду з вищевказаним позовом до відповідача ТОВ «Фінпром Маркет», третя особа без самостійних вимог на стороні відповідача приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М.

Разом з позовною заявою представник позивачки подала заяву про забезпечення позову, в просить зупинити стягнення на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенка Є.М., вчиненого 27.04.2021 за №22419 про звернення стягнення з боржника ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінпром Маркет» заборгованість за кредитним договором «166/С від 08.04.2008 та плати за вчинення виконавчого напису нотаріуса у сумі 50 грн., що перебувають на виконання в Ужгородському РВ ДВС ПЗМУМЮ (м. Івано-Франківськ), виконавець Котубей А.С.

Заява мотивована тим, що предметом позову є визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, невжиття заходів забезпечення позову у вигляді зупинення стягнення за оспорюваним виконавчим написом може утруднити виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Дослідивши та оцінивши подану заяву та додані до неї документи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до вимог ч.1 ст.150 ЦПК України, позов забезпечується, зокрема: зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку.

Відповідно до роз`яснень, викладених у п.п.4, 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22.12.2006 року за № 9, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Підставою забезпечення позову є обґрунтоване припущення заявника, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

З матеріалів справи вбачається, що предметом позову є вимога про визнання виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенка Є.М., вчиненого 27.04.2021 за №22419 про звернення стягнення з боржника ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінпром Маркет» заборгованість за кредитним договором «166/С від 08.04.2008 та плати за вчинення виконавчого напису нотаріуса у сумі 50 грн., таким, що не підлягає виконанню.

На примусовому виконанні в Ужгородському РВ ДВС ПЗМУМЮ (м. Івано-Франківськ) перебуває вищевказаний виконавчий напис, по якому за постановою останнього від 07.07.2021 відкрито виконавче провадження №66006195.

Враховуючи вищенаведене та приймаючи до уваги те, що позивачем оскаржується виконавчий напис в судовому порядку і підставою для звернення до суду із заявою про забезпечення позову є обґрунтоване припущення позивача щодо утруднення ефективного захисту прав такого, суд приходить до висновку про необхідність задоволення заяви.

Відтак заяву слід задовольнити та забезпечити позов, шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується позивачем у судовому порядку, а саме - по виконавчому напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенка Є.М., вчиненого 27.04.2021 за №22419 у межах виконавчого провадження №66006195.

При цьому, суд враховує те, що саме такий вид забезпечення позову як зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується позивачем як боржником у судовому порядку, є достатнім і співмірним із заявленими позивачем вимогами, відповідає вимогам Закону та в той же час не буде порушувати прав відповідача.

Вирішуючи питання про необхідність застосування зустрічного забезпечення суд виходить з того, що на час вирішення клопотання про забезпечення позову, у суду відсутні відомості про існування визначених ч. 3 ст. 154 ЦПК України обставин, за наявності яких, суд зобов`язаний застосувати зустрічне забезпечення.

Частиною 6 ст. 151 ЦПК України регламентовано, що до заяви про забезпечення позову додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

За змістом положень абз.3 п.п.4 п.1 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду заяви про забезпечення позову, яка подана фізичною особою, справляється судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2021 року, а саме суми у 454 грн.

При цьому в розглядуваній заяві представник позивачки просить звільнити останню від сплати судового збору, мотивуючи вказане тим, що її майновий стан не дозволяє сплатити судовий збір, оскільки вона є пенсіонеркою, отримує пенсію у сумі 30007, 55 грн. щомісячно, окрім яких жодних засобів до існування не має.

На підтвердження незадовільного майнового стану позивачкою надано суду довідку з Пенсійного фонду України в Закарпатській області, з яких вбачається отримання позивачкою пенсії за віком в щомісячній сумі 3007, 55 грн.

Положеннями ч. 2 ст. 133 ЦПК України визначено, що розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Згідно з ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі, зокрема за умови, якщо розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача фізичної особи за попередній календарний рік; або предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Частиною другою цієї ж статті закріплено, що суд може зменшити розмірі судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

З урахуванням наведених вище норм законодавства, визначення майнового стану сторони є оціночним та залежить від доказів, якими обґрунтовується рівень майнового стану сторони.

Приймаючи до уваги надані позивачкою докази про її майновий стан, з яких вбачається, що такий наразі є незадовільним, з метою забезпечення позивачці права на доступ до правосуддя, зокрема в частині можливості вжиття заходів забезпечення позову, суд приходить до переконання про задоволення клопотання про звільнення від сплати судового збору.

Враховуючи викладене та керуючись ст. ст. 149-159 ЦПК України, суд

постановив:

Звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору за подання до суду заяву про забезпечення позову.

Вжити заходи забезпечення позову у цивільній справі №308/11075/21 за позовною заявою ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет», третя особа без самостійних вимог на предмет спору приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

Зупинити стягнення у виконавчому провадженні №66006195, відкритому за постановою державного виконавця Ужгородського РВ ДВС ПЗМУМЮ (м. Івано-Франківськ) Котубкєм С.А. від 07.07.2021, що здійснюється на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенка Є.М., вчиненого 27.04.2021 за №22419 про звернення стягнення з боржника ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінпром Маркет» заборгованість за кредитним договором «166/С від 08.04.2008 та плати за вчинення виконавчого напису нотаріуса у сумі 50 грн.

Ухвала про забезпечення позову виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Закарпатського апеляційного суду протягом 15 днів з дня складення повного судового рішення. Якщо ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, учасник справи має право на подання апеляційної скарги з клопотанням про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом 15 днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду А.П. Іванов