ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

«26» серпня 2021 року м. Херсон

Справа № 648/935/21 Провадження № 22-ц/819/1346/21

Херсонський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого (суддя доповідач)Воронцової Л. П.
суддів:Ігнатенко П. Я.,
Полікарпової О. М.

розглянувши в порядку письмового провадження без виклику учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Білозерського районного суду Херсонської області у складі судді Кусік І. В. від 13 травня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на дітей,

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на дітей.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначила, що з 24 листопада 2000 року по 27 червня 2013 року вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 . Під час шлюбу у них народилися діти: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , інвалід дитинства, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які після розірвання шлюбу на підставі рішення суду проживають разом з нею.

Рішенням Дніпровського районного суду м. Херсона від 31 липня 2014 року стягнуто з ОСОБА_2 на її користь аліменти на сина-дитину з інвалідністю ОСОБА_5 та неповнолітню доньку ОСОБА_4 в розмірі 1/3 ч. заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з 23 липня 2014 року до досягнення дітьми повноліття.

Аліменти ОСОБА_2 перераховував нерегулярно і в сумах, які сам вважав за потрібне, а з грудня 2014 року взагалі почав сплачувати ще менше коштів.

Її дочка, ОСОБА_4 навчається у Херсонському кооперативному економіко-правовому коледжі, вартість навчання у якому за весь період підготовки фахівця складає 47 250 грн, в тому числі, кожен рік у сумі 19 040 грн.

Вона вже сплатила за навчання 18 820 грн, що підтверджується відповідними квитанціями.

Позивач, враховуючи заяву про уточнення позовних вимог, просила суд стягнути з ОСОБА_2 на її користь кошти на додаткові витрати на навчання доньки ОСОБА_4 у Херсонському кооперативному економіко-правовому коледжі у розмірі 9 410 грн, що становить 50 % від сплаченої суми за навчальний 2020/2021 рік.

Рішенням Білозерського районного суду Херсонської області від 13 травня 2021 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом норм матеріального права, просила рішення суду скасувати, ухвалити нове про задоволення позову.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначила, що суд першої інстанції не звернув уваги на правову позицію, висловлену Верховним судом України у постанові від 13 вересня 2017 року у справі № 6-1489цс17, у якій суд зазначив, що витрати, пов`язані з навчанням неповнолітньої дитини можуть бути віднесені до додаткових витрат, у відповідності до ст. 185 СК України.

Письмовий відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Згідно з ч. 1 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи викладене, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах, визначених ст. 367 ЦПК України, колегія суддів вважає апеляційну скаргу не підлягаючою задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 суд першої інстанції виходив з того, що у період із 24 листопада 2000 року по 27 червня 2013 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі.

Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який є інвалідом дитинства, та неповнолітню дочку ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

З свідоцтва про зміну імені вбачається, що ОСОБА_7 змінила прізвище на « ОСОБА_8 », а згодом, у зв`язку з укладенням шлюбу на « ОСОБА_9 » (а. с. 12-13).

Рішенням Дніпровського районного суду м. Херсона від 31 липня 2014 року з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_10 стягнуто аліменти на утримання неповнолітніх дітей - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/3 частин всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з 23 липня 2014 року до досягнення дітьми повноліття.

Згідно контракту №45 від 02 серпня 2019 року та довідки № 68 від 02 квітня 2021 року, неповнолітня ОСОБА_4 є студентом ІІ курсу денного відділення Херсонського кооперативного економіко-правового коледжу за спеціальністю «готельно-ресторанна справа». Вартість другого року навчання становить 19 040,00 грн., яка оплачена позивачем відповідно до квитанцій від 20 червня 2020 року №0.0..1 та від 01 грудня 2020 року №0.0..1 (а. с. 5, 6-7,8,9).

Позивач вважає, що відповідач зобов`язаний брати участь у зазначених додаткових витратах на дочку.

Відповідно до статті 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення.

Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Аналіз відповідних норм закону вказує на те, що в окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину.

Дане положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається зазначеною статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей чи то страждає на тяжку хворобу. Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті).

Наявність таких особливих обставини підлягає доведенню особою, яка пред`явила такий позов.

Враховуючи, що позивач доводила лише факт понесених нею додаткових витрат на дочку у спірний період, однак не підтвердила належними та допустимими доказами те, що ці витрати, в тому числі на платне навчання у коледжі після закінчення 9 класу загальноосвітньої школи, викликані особливими обставинами, зокрема необхідністю розвивати у такий спосіб здібності дитини, а також те, що розмір аліментів, які сплачує батько на утримання дочки щомісячно, є недостатнім для забезпечення належного розвитку дитини, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо необґрунтованості заявлених ОСОБА_1 до ОСОБА_2 вимог та вважає його таким, що відповідає обставинам справи в межах наданих сторонами та досліджених в судовому засіданні доказів і нормам матеріального права, які регулюють спірні правовідносини.

Доводи апеляційної скарги не ґрунтуються на законі, належних доказах і як такі, що висновки суду не спростовують, підлягають відхиленню.

Зокрема, посилання скаржника на неправильне застосування судом статті 185 СК України не відповідає змісту судового рішення щодо висновків суду по суті спору, оскільки суд з посиланням на положення статей 81, 89 ЦПК України вважав доведення позивачем наявності витрат на платне навчання дитини недостатнім для підтвердження того факту, що здобуття неповнолітньою дочкою середньої та спеціальної освіти на платній основі викликане особливими обставинами та пов`язане з розвитком її здібностей.

Необґрунтованими колегія суддів вважає і доводи апеляційної скарги щодо неврахування судом першої інстанції і висновків Верховного Суду України та Верховного Суду, викладених у наведених у скарзі постановах, так як відповідно до цих висновків наявність особливих обставин, в тому числі і щодо необхідності витрат на платне навчання, підлягають доведенню, а саме по собі навчання дитини у навчальному закладі не може безумовно свідчити, що витрати, пов`язані з навчанням у ньому викликані особливими обставинами.

Враховуючи, що позивач в порушення вимог статті 81 ЦПК України не довела ті обставини, на які вона посилалася як на підставу своїх вимог, висновки суду першої інстанції у спірних правовідносинах є правильними та обґрунтованими.

З огляду на наведене колегія суддів дійшла висновку, що рішення ухвалено судом з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстави для його скасування та ухвалення нового судового рішення про задоволення позову відсутні.

На підставі викладеного, керуючись статтями 367, 374, 375 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Білозерського районного суду Херсонської області від 13 травня 2021 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених пунктом другим частини третьої статті 389 ЦПК України.

Головуючий Л. П. Воронцова

Судді: П. Я. Ігнатенко

О. М. Полікарпова