Справа № 674/983/21
Провадження № 2/674/552/21
РІШЕННЯ

іменем України

18 серпня 2021 року м.Дунаївці

Дунаєвецький районний суд

Хмельницької області

в складі: головуючого - судді Шклярука В.М.,

з участю секретаря судового засідання Бойчук С.В.,

розглянувши в загальному позовному провадженні у відкритому підготовчому засіданні, в залі суду м.Дунаївці, в порядку ч.2 ст.247 ЦПК України, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Новодунаєвецької селищної ради про визнання права на земельну ділянку (пай) (ціна позову 13880 грн.),-

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з вказаним позовом, мотивуючи тим, щобув прийнятий на роботу в СТОВ "Зоря" с.Тернава Дунаєвецького району Хмельницької області та в 1994, 1995 роках був членом колгоспу, працював трактористом та помічником комбайнера.

Тобто на час виходу Указу Президента України від 08.08.1995 "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам та організаціям", позивач проходив строкову військову службу, однак право на земельну частку (пай) не отримав.

А тому звертається до суду.

Позивач ОСОБА_1 до підготовчого засідання подав до суду заяву, у якій позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити, а розгляд справи провести без його участі.

Представник відповідача Новодунаєвецької селищної ради у визначений судом строк відзиву на позов до суду не подав, однак направив заяву, в якій позовні вимоги визнав, не заперечував щодо їх задоволення, а розгляд справи просив проводити за його відсутності.

Фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснювалось на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України.

Суд ухвалив проводити розгляд справи у відсутності сторін по наявних матеріалах.

Враховуючи те, що відповідачем було визнано позов в повному обсязі, визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, керуючись ч.3 ст.200, ч.4 ст.206 ЦПК України, суд дійшов висновку про наявність підстав для ухвалення рішення у підготовчому засіданні.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 в 1994, 1995 роках був членом колгоспу - СТОВ "Зоря" с.Тернава Дунаєвецького району Хмельницької області, в якому працював та отримував заробітну плату, що підтверджується архівною довідкою від 22.06.2021 №794, виданою Комунальною установою Дунаєвецької міської ради "Трудовий архів" на підставі книги обліку розрахунків по оплаті праці за 1994-1995 роки.

У архівній довідці Новодунаєвецької районної державної адміністрації від 17.02.2020 №04/06/141/2020 вказано, що відповідно до рішення зборів уповноважених колгоспників колгоспу "Зоря" с.Тернова Дунаєвецького району Хмельницької області від 28.08.1992 №3 на базі колгоспу "Зоря" с.Тернова утворено колективне сільськогосподарське підприємство "Зоря".

Рішенням зборів уповноважених сільськогосподарського підприємства "Зоря" с.Тернова Дунаєвецького району від 17.12.1997 №1 КСП "Зоря" с.Тернова реформовано в сільськогосподарський виробничий кооператив "Зоря"

24.02.1998 в журналі обліку суб`єктів підприємницької діяльності юридичних осіб під №130 зареєстровано Статут сільськогосподарського виробничого кооперативу "Зоря" с.Тернова Дунаєвецького району Хмельницької області.

Відповідно до листа управління статистики у Дунаєвецькому районі від 10.10.2008 №31-01/18-312 діяльність СВК "Зоря" с.Тернова Дунаєвецького району Хмельницької області призупинено.

На час виходу Указу Президента України від 08.08.1995 "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам та організаціям", позивач працював в КСП "Зоря" с.Тернава Дунаєвецького району Хмельницької області, однак право на земельну частку (пай) не отримав.

Державний акт на право колективної власності на землю серії ХМ №000349 видано КСП "Зоря" с.Тернава Дунаєвецького району Хмельницької області 17.11.1995, відповідно до рішення Тернавської сільської ради народних депутатів від 23.06.1995 №18. Землю передано у колективну власність для ведення сільськогосподарського виробництва.

Згідно із п. 2 Указу Президента України "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" від 08.08.1995 право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акту на право колективної власності на землю.

Відповідно до положень п.п. 23, 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 16.04.2004 "Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ", член колективного сільськогосподарського підприємства (далі КСП), включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта.

Таким чином, законодавством передбачено дві умови, що дають право на земельну частку (пай): перебування членом колективного сільськогосподарського підприємства та включення до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю.

Тобто, згідно Указу Президента на час виходу Указу Президента позивач був членом колгоспу та мав право на отримання земельної частки (паю), але помилково не був включений в списки громадян членів КСП, що додається до Державного акту на право колективної власності на землю та не отримав сертифікат про право на земельну частку (пай).

Відповідно до ст.1 Закону України "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)" від 05.06.2003 право на земельну частку (пай) мають, зокрема, колишні члени колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств, у тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) у встановленому законодавством порядку, громадяни та юридичні особи, які відповідно до законодавства України набули право на земельну частку (пай).

На підставі Закону України "Про порядок виділення земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)" від 05.06.2003 №899-ІV одним із документів, що посвідчує право на земельну частку (пай) є рішення суду.

Потрібно мати на увазі, що згідно зі ст.25 ЗК України при приватизації земель державних та комунальних сільськогосподарських підприємств, установ, організацій земельні ділянки передаються їх працівникам, з визначенням кожному з них земельної частки (паю) за рішенням органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування і кожна з цих осіб має гарантоване право одержати безоплатно свою земельну частку (пай), виділену в натурі (на місцевості). Член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта.

Стаття 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод наголошує, що ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Таким чином, відмова у даному позові фактично позбавить ОСОБА_1 права на земельну частку (пай), яка належить йому на законних підставах, хоча останній і не отримав відповідного сертифікату, і тим самим порушить зазначені вище положення Першого протоколу, що у правовій державі, якою згідно ст.1 Конституції України являється Україна, є неприпустимим.

А тому, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити і визнати за ОСОБА_1 право на земельну частку (пай).

Вирішуючи питання судових витрат, суд враховує підстави виникнення спору і те, що позивачка не просить стягнути судові витрати з відповідача, та у відповідності до положень ч.9 ст. 141 ЦПК України покладає їх на позивача.

Керуючись ст.ст. 256-267, 392 ЦК України, п.1-2 Указу Президента України "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" №720 від 08.08.1995, ст.ст. 247, 263-265 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в :

Позов ОСОБА_1 до Новодунаєвецької селищної ради про визнання права на земельну ділянку (пай) (ціна позову 13880 грн.) задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , 1962 року народження, право на земельну частку (пай), у розмірі середньої земельної частки (паю) по Терновській сільській раді Дунаєвецького району Хмельницької області за межами населеного пункту с.Тернова Дунаєвецького району Хмельницької області із земель колишнього СВК "Зоря" с.Тернова Дунаєвецького району Хмельницької області.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Хмельницького апеляційного суду через Дунаєвецький районний суд Хмельницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники провадження:

позивач ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ;

відповідач - Новодунаєвецька селищна рада, місцезнаходження: смт.Дунаївці вул.Чорновола, 19 Новодунаєвецької селищної територіальної громади Кам`янець-Подільського району Хмельницької області, .

Суддя В. М. Шклярук