Провадження № 2/638/1738/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.08.2021 року Дзержинський районний суд міста Харкова у складі:

головуючого Аркатової К.В.

секретаря Рижикової В.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Державної казначейської служби України, Спеціалізованої прокуратури у військові та оборонній сфері об`єднаних сил, про стягнення моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому з урахуванням уточнених вимог, просить стягнути з Державної казначейської служби України за рахунок коштів Державного бюджету України шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку на його користь в рахунок відшкодування моральної шкоди 216 000 грн.

Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 24.01.2018 року на підставі постанови першого заступника військового прокурора Харківського гарнізону Зубко В. від 24.01.2018 року про проникнення до житла чи іншого володіння особи, проведено обшук за місцем його проживання за адресою: АДРЕСА_1 . За наслідками проведеного обушку складено протокол та вилучені його особисті документи та речі, добровільної згоди на проведення обшуку житла він не надавав, обшук проведений в примусовому порядку. Вважає такі дії провокацією, оскільки 24.01.2018 року ніякого врятування життя людей та майна чи безпосереднього переслідування осіб, які підозрюються у вчиненні злочину не трапилося. Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 26.01.2018 року проведення обшуку визнано безпідставним, оскільки суперечить вимогам КПК України та Конституції України у наданні дозволу на проведення обшуку відмовлено. В обґрунтовування розрахунку моральної шкоди вказав, що внаслідок незаконних дій завдано моральної шкоди, нанесені тяжкі духовні і психічні страждання, принижена його гідність, відбулися вимушені зміни у повсякденному житті і стосунках з родичами, друзями, знайомими, колегами, а також знизилися престиж та ділова репутація. Розмір шкоди уточнений з урахуванням тривалості перебування кримінального провадження в суді, яке до теперішнього часу не закінчено, а тому визначив суму шкоди у розмірі 216000 грн.

Позивач надав заяву про розгляд справи за його відсутності, вимоги підтримав, просив задовольнити.

Представник відповідача Державної казначейської служби України в судове засідання не з`явився, надавши відзив на позов, згідно якого просив відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 , вказавши про те, що казначейство не порушувало інтересів та охоронюваних законом прав позивача, а вимоги ОСОБА_1 про відшкодування моральної шкоди не доведені з урахуванням елементів цивільного правопорушення, а саме наявності такої шкоди, протиправної дії та причинно - наслідкового зв`язку між шкодою та протиправною поведінкою.

Представник відповідача Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил в судове засідання не з`явився, надіславши відзив на позовну заяву, згідно якого просив залишити без задоволення позову заяву ОСОБА_1 , вказавши про те, що факт відмови слідчого судді у задоволенні клопотання про проведення обшуку не є безумовною підставою для відшкодування моральної шкоди та не вказує на неправомірність дій посадових чи службових осіб органів державної влади. Також, вказав на відсутність доказів про протиправність поведінки відповідача, наявність моральної шкоди та причинний зв`язок між поведінкою відповідача та заподіяною шкодою позивачу.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного.

У відповідності до ст.ст. 13,81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

В ході досудовою розслідування кримінального провадження № 0001622 від 18.12.2017 року проведено обшук за місцем проживання ОСОБА_2 , а саме за адресою: АДРЕСА_1 , з метою відшукання та вилучення матеріальних об`єктів - речей, предметів і документів, які містять відомості про обставини вчинення кримінального правопорушення, про що складено відповідний протокол.

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 26.01.2018 року відмовлено у задоволенні клопотання про надання дозволу на проведення обшуку у вказаному приміщенні.

Позивач вказує на протиправність дій органу досудового розслідування під час проведення обшуку, який є незаконним, а тому останньому спричинена моральна шкода у розмірі 216000 грн.

Відповідно до положень ст.ст. 55, 124 Конституції України, кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спеціальні підстави відповідальності за шкоду, завдану органом державної влади, зокрема, органами дізнання, попереднього (досудового) слідства, прокуратури або суду, визначені статтею 1176 ЦК України. Ці підстави характеризуються особливостями суб`єктного складу заподіювачів шкоди, серед яких законодавець виокремлює посадових чи службових осіб органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органи досудового розслідування, прокуратури або суду, та особливим способом заподіяння шкоди. Сукупність цих умов і є підставою покладення цивільної відповідальності за завдану шкоду саме на державу.

За відсутності підстав для застосування частини першої статті 1176 ЦК України, в інших випадках заподіяння шкоди цими органами діють правила частини шостої цієї статті - така шкода відшкодовується на загальних підставах, тобто виходячи із загальних правил про відшкодування шкоди, завданої органом державної влади, їх посадовими та службовими особами (ст.ст.1173, 1174 ЦК України).

Загальні підстави відповідальності за завдану моральну шкоду передбачені нормами статті 1167 ЦК України, відповідно до якої моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини.

Під час вирішення спорів про відшкодування шкоди на підставі статті 1167 ЦК України доказуванню підлягає: факт спричинення шкоди, протиправність дій заподіювача шкоди і його вина, причинний зв`язок між протиправною дією і негативними наслідками.

Відсутність хоча б одного з таких елементів виключає відповідальність за заподіяння шкоди. Деліктна відповідальність за загальним правилом настає лише за наявності вини заподіювача шкоди.

При цьому в деліктних правовідносинах саме на позивача покладається обов`язок довести наявність шкоди та її розмір, протиправність поведінки заподіювача шкоди та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяною шкодою.

У пункті 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 2005 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» судам роз`яснено, що під моральною шкодою необхідно розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні.

Суд, зокрема повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Для наявності зобов`язання по відшкодуванню шкоди відповідно до статей 1167, 1173, 1176 ЦК України потрібна наявність незаконного рішення, дії чи бездіяльності органу дізнання, попереднього (досудового) слідства, наявність шкоди, протиправність дій її завдавача та причинний зв`язок між його діями та шкодою, ці обставини підлягають доказуванню на загальних підставах та є обов`язком позивача.

Процесуальні рішення слідчого судді є механізмом реалізації прав особи на контроль в порядку кримінального судочинства за діяльністю уповноважених осіб на здійснення функцій органу досудового розслідування, та не свідчать про наявність вини та завдання цим шкоди позивачу, діями або бездіяльністю працівників органу досудового розслідування та прокуратури.

Суд приходить до висновку, що позивач не надав доказів того, що йому завдано моральної шкоди працівниками військової прокуратури, а також доказів того, що їх діяння були протиправними внаслідок неналежного виконання ними покладених на них трудових чи службових обов`язків.

Позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження винної поведінки слідчих та процесуального керівника прокуратури під час проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні, які б знаходилася у причинно-наслідковому зв`язку з негативними наслідками для позивача.

З урахуванням викладеного, суд відмовляє у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 .

Керуючись ст.ст.23,1167,1176 ЦК України, ст.ст. 3,4,5,10,13,76,81,265-268,273 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Державної казначейської служби України, Спеціалізованої прокуратури у військові та оборонній сфері об`єднаних сил, про стягнення моральної шкоди - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Харківського апеляційного суду через Дзержинський районний суд м. Харкова, починаючи з 27.08.2021 року.

Головуючий