Справа № 307/1738/21
Провадження № 2/761/9748/2021
УХВАЛА

05 липня 2021 року суддя Шевченківського районного суду міста Києва Савицький О.А., вивчаючи матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий Центр» про визнання договору недійсним,

ВСТАНОВИВ:

26.05.2021 р. до Тячівського районного суду Закарпатської області надійшли в електронній формі матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ТОВ «Споживчий Центр» про визнання договору недійсним.

Ухвалою від 31.05.2021 р. справу передано за підсудністю до Шевченківського районного суду м.Києва.

25.06.2021 р. на адресу суду надійшли матеріали позовної заяви.

Під час вивчення матеріалів вказаної позовної заяви було встановлено, що вони не відповідають вимогам ст.ст. 175,177 ЦПК України.

Так, згідно ч.3 ст. 175 ЦПК України позовна повинна містити зміст позовних вимог спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Таким чином, зазначенні у позовній заяві позовні вимоги потребують уточнень, а саме необхідно вказати ідентифікуючі ознаки кредитного договору, зокрема такі, як дата підписання та інше.

Згідно ч.5 ст. 177 ЦПК України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Таким чином, позивачу необхідно надати суду заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги.

Позивач разом з позовною заявою подав клопотання про витребування у ТОВ «Споживчий Центр» кредитний договір, що укладений між позивачем та відповідачем.

Згідно з ч.1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч.1 ст. 95 ЦПК України письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

Нормами ч.1 ст. 84 ЦПК України передбачено, що учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом.

Як на підтвердження неможливості самостійно отримати докази, позивач надав роздруківку з електронної пошти, проте з неї неможливо встановити на яку електронну адресу направлявся адвокатський запит, а також чи є така адреса офіційною адресою юридичної особи.

Таким чином, матеріали справи не містять підтвердження того, що позивач не може самостійно отримати договір позики, а тому суддя відмовляє у задоволені клопотання про витребування доказів.

Відповідно до ч.6 ст. 177 ЦПК України, до заяви про визнання акта чи договору недійсним додається також копія (або оригінал) оспорюваного акта чи договору або засвідчений витяг з нього, а у разі відсутності акта чи договору у позивача - клопотання про його витребовування.

Так, до матеріалів позовної заяви не додано договір, який оскаржує позивач, а тому останньою необхідно надати належним чином завірену копію оскаржуваного договору.

Крім того, позивач повинен додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб. У разі подання до суду позовної заяви та документів, що додаються до неї в електронній формі, позивач зобов`язаний додати до позовної заяви доказ надсилання листом з описом вкладення іншим учасникам справи копій поданих до суду документів. (ч.1 ст. 177 ЦПК України)

Відповідно з ч.2 ст. 9 Закону України «Про судовий збір», суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

У відповідності до положень ч.4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Однак, звертаючись до суду з даним позовом, позивачем не додано до позовної заяви документу, що підтверджує сплату судового збору. Натомість, як вбачається зі змісту клопотання про звільнення від сплати судового збору, позивач просить суд звільнити позивача від сплати судового збору, посилаючись на ту обставину, що він має скрутне матеріальне становище.

Так, відповідно до положень ч.ч.1,3 ст.136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Згідно з ч.1 ст.8 Закону України «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або: позивачами є: військовослужбовці; батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або: предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Частиною другою цієї ж статті закріплено, що суд може зменшити розмірі судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Отже, виходячи з вищенаведених вимог закону, визначення майнового стану сторони є оціночним та залежить від доказів, якими обґрунтовується рівень майнового стану сторони.

Разом з тим, будь-яких доказів на підтвердження неможливості сплатити судовий збір за подання даного позову до суду, матеріали справи не містять.

За вказаних обставин, суддя приходить до висновку, що на даний час відсутні підстав для задоволення клопотання позивача про звільнення останнього від сплати судового збору за подання даного позову до суду, проте позивач може надати суду документи, що будуть підтверджувати обставини на які він посилається.

Водночас, положеннями ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» розмір ставки судового збору із позовних заяв немайнового характеру, які подаються до суду фізичною особою 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

А від так, судовий збір у сумі 908,0 грн. за вимогу немайнового характеру має бути сплачено позивачем на рахунок з наступними реквізитами: отримувач коштів - ГУК у м.Києві/Шевченк.р-н/22030101 ; код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 37993783 ; банк отримувача - Казначейство України (ЕАП) ; код банку отримувача (МФО) - 899998 ; рахунок отримувача - UA0026011 ; код класифікації доходів бюджету - 22030101, та надати суду оригінали документів, що підтверджують сплату судового збору або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

В свою чергу, відповідно до ч.1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження заяви до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

З огляду на викладене та керуючись ст.ст. 175, 177, 185, 259-261 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні клопотання про витребування доказів.

Позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий Центр» про визнання договору недійсним, - залишити без руху, надавши позивачу строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня отримання позивачем ухвали, попередивши, що в разі не усунення вказаних недоліків заява буде вважатися неподаною та підлягатиме поверненню позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: