Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

17 серпня 2021 року Черкаський районний суд Черкаської області у складі :

головуючого судді Морозова В.В.

при секретарі Швидкій І.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дитини, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що 22.07.2006 року уклала шлюб з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що 22 липня 2006 року складено відповідний актовий запис №7.

Від шлюбу у них ІНФОРМАЦІЯ_2 народився син ОСОБА_3 , який проживає з нею і знаходиться на її утриманні.

В період коли вони спільно проживали у них повноцінно стосунки не склались, чоловік багато часу після роботи проводив самостійно, не повідомляв як він проводить свій час.

Коштів на сім`ю він їй не давав, на придбання продуктів вона витрачала власні кошти і фактично у них повноцінна сім`я не сформувалась, з відповідачем відсутні спільні інтереси та вони стали чужими людьми.

Крім того, відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання сина ОСОБА_3 .

У зв`язку з вищевикладеним, просить суд розірвати шлюб з відповідачем. Після розірвання шлюбу залишити за нею прізвище « ОСОБА_1 ». Не вживати заходів щодо примирення. Стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина ОСОБА_3 - ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі 1/4 заробітку (доходу) боржника, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. Стягнути з відповідача судовий збір.

Сторони в судове засідання не викликались відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, проте в ухвалі про відкриття провадження від 09.06.2021 року відповідачу був наданий строк в 15 днів з дня отримання даної ухвали суду, на подачу відзиву на позовну заяву. Відповідач у визначений судом термін відзив на позовну заяву та клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не подав, хоча про дату та час її розгляду повідомлений у встановленому законом порядку, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштової кореспонденції.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

З матеріалів справи вбачається, що відповідно до свідоцтва про шлюб від 22.07.2006 року серія НОМЕР_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_1 22.07.2006 року уклали шлюб. Прізвище позивача після укладення шлюбу змінено на " ОСОБА_1 ".

Відповідач відповідно до свідоцтва про народження від 13.10.2008 року серії НОМЕР_2 , є батьком ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Згідно довідки, виданої виконавчим комітетом Леськівської сільської ради Черкаського району Черкаської області від 28.05.2021 року № 210/14-10, ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_5 дійсно зареєстрована та проживає по АДРЕСА_1 та має такий склад сім`ї: ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 чоловік, ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_4 - син, ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_6 - батько чоловіка, ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_7 - мати чоловіка.

Згідно зі ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Як вбачається з довідки Леськівської сільської ради Черкаського району Черкаської області від 28.05.2021 року № 210/14-10, яку подано позивачем разом з позовом, позивач проживає разом з відповідачем, його батьками та дитиною за однією адресою. З вказаної довідки не вбачається, що дитина перебуває на утриманні саме позивача, а інших доказів перебування на її утриманні дитини, позивачем до суду не надано, тому суд приходить до висновку про те, що у позовній вимозі про стягнення аліментів слід відмовити.

Згідно до п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя.

Статтею 17 Закону України від 23 лютого 2006 року №3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського Суду з прав людини, як джерело прав. Крім цього, статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, закріплено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Зважаючи на принципи рівноправності жінки і чоловіка, закон вимагає, щоб згода на одруження була взаємною.

Відповідно до ст.5 «Рівноправність подружжя» Протоколу №7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (Конвенцію ратифіковано Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року) кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей.

Пунктом 126 рішення Європейського суду з прав людини по справі «Фернандес Мартінес проти Іспанії» (заява 56030/07) від 12 червня 2014 року встановлено: «Що стосується права на приватне та сімейне життя, Суд наголошує на важливості для осіб мати можливість вільно приймати рішення з приводу того, як вести своє приватне та сімейне життя. У зв`язку з цим повторно наголошується, що відповідно до статті 8 також надається охорона прав на самореалізацію як у формі особистого розвитку, так і з точки зору права на встановлення та розвиток відносин з іншими людьми та навколишнім світом, при цьому поняття особистої автономії є важливим принципом, що береться за основу при тлумаченні гарантій, які викладені в такому положенні».

Отже принцип добровільності шлюбу є чинним не лише на стадії його реєстрації, а і під час знаходження в шлюбі, що зумовлює можливість добровільного розірвання шлюбу.

Згідно ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Оскільки сімейні стосунки між сторонами не склалися, подружні відносини сторонами не підтримуються, збереження шлюбу суперечитиме інтересам кожного з них, тому шлюб необхідно розірвати.

При подачі позовної заяви до суду, позивач ОСОБА_1 була звільнена від сплати судового збору за позовну вимогу щодо стягнення аліментів у розмірі 908,00 грн., тому у відповідності до ст. 141 ЦПК України, у зв`язку із тим, що у даній позовній вимозі відмовлено, дані витрати необхідно віднести за рахунок держави.

Відповідно до ст. 141 ЦПК сплачений позивачем судовий збір у сумі 908,00 грн. за позовну вимогу про розірвання шлюбу підлягає до стягнення з відповідача на її користь.

Керуючись ч.3 ст.105, ст.110, 112, 180, 182 СК України, ст.ст.141, 263-265, 279 ЦПК України, суд ,-

в и р і ш и в:

Позов задовольнити частково.

Шлюб між ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрований 22.07.2006 року у Чорнявській сільській раді Черкаського району Черкаської області, актовий запис № 7 - розірвати.

Прізвище після розірвання шлюбу позивачу ОСОБА_1 залишити " ОСОБА_1 ".

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 908,00 грн.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Ознайомитись з повним текстом судового рішення, в електронній формі, сторони можуть за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua/.

Апеляційні скарги на рішення можуть бути подані протягом 30 днів з дня його проголошення до Черкаського апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Суддя: В. В. Морозов