Справа № 304/940/21 Провадження № 2-о/304/31/2021
У Х В А Л А

20 серпня 2021 року м. Перечин

Перечинський районний суд Закарпатської області у складі:

головуючої судді Гевці В.М.,

за участі секретаря судового засідання Ковач М.Ф.,

розглянувши заяву представника позивачки ОСОБА_1 адвоката Ситара Івана Степановича про забезпечення позову у цивільній справі № 304/940/21 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту спільного проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу та визнання квартири спільною сумісною власністю,

В С Т А Н О В И В:

Представник позивачки ОСОБА_1 адвокат Ситар Іван Степанович звернулася до Перечинського районного суду Закарпатської області із заявою про забезпечення позову у цивільній справі, в якій ОСОБА_1 просить встановити факт спільного проживання однією сім`єю ОСОБА_1 , 1984 року народження, та ОСОБА_2 , 1987 року народження, у період з липня 2008 року по жовтень 2018 року, а також з вимогою про визнання квартири номер АДРЕСА_1 , яку придбано 24 жовтня 2015 року, об`єктом права спільної сумісної власності ОСОБА_1 , 1984 року народження, та ОСОБА_2 , 1987 року народження.

Суд, дослідивши матеріали заяви про забезпечення позову, дійшов висновку, що така подана без додержання вимог частини 6 статті 151 цього Кодексу, а саме до неї не додано документ, що підтверджує сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документ, що підтверджує підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Що стосується вимоги у прохальній частині заяви про забезпечення позову про звільнення заявниці від сплати судового збору, то суд виходить із наступного.

Так, відповідно до ч. 1, 3 ст. 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Виключний перелік випадків відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати наведено у ст. 8 Закону України «Про судовий збір».

Згідно вказаної норми Закону, враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Представник заявниці у заяві про забезпечення позову свою позицію про можливість звільнення ОСОБА_1 від сплати судового збору взагалі не мотивує, а лише просить на п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнити останню від сплати судового збору, при цьому до вказаної заяви додає лише посвідчення ОСОБА_1 серії НОМЕР_1 , з якого видно, що пред`явник цього посвідчення має право на пільги, передбачені законодавством України для багатодітних сімей.

Суд констатує, що звільнення ОСОБА_1 від сплати судового збору на підставі лише даних про належність її до багатодітної сім`ї не буде відповідати вимогам розумності і справедливості, так як інших доказів про скрутний майновий стан останньої адвокат до суду не надав.

Суд, при вирішенні питання про повернення заяви, також враховує, що прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.

Відповідно до ч. 10 ст. 153 ЦПК України суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що заяву представника позивачки ОСОБА_1 адвоката Ситара Івана Степановича про забезпечення позову слід повернути заявнику.

Керуючись ст. 151, ч. 9 ст. 153, ст. ст. 258-261 ЦПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Заяву представника позивачки ОСОБА_1 адвоката Ситара Івана Степановича про забезпечення позову у цивільній справі № 304/940/21 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту спільного проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу та визнання квартири спільною сумісною власністю повернути заявнику.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Закарпатського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в п`ятнадцятиденний строк з дня підписання ухвали.

До дня початку функціонування єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Перечинський районний суд Закарпатської області.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Головуюча: Гевці В. М.