ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Постанова

Іменем України

11 серпня 2021 року

м. Харків

Справа № 640/20029/18

Провадження № 22-ц/818/3054/21

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Пилипчук Н.П. ,

суддів: Кругової С.С., Маміної О.В,,

за участю секретаря судового засідання: Гармаш К.В.,

Учасники справи:

позивач ОСОБА_1

відповідач Харківська районна державна адміністрація Харківської області,

відповідач приватний нотаріус Харківського районного нотаріального округу Харківської області,

відповідач ОСОБА_2 ,

відповідач ОСОБА_3 ,

відповідач ОСОБА_4 ,

третя особа Головне управління Дежгеокадастру у Харківській області,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу по справі за позовом ОСОБА_1 до Харківської районної державної адміністрації Харківської області, приватного нотаріуса Харківського районного нотаріального округу Харківської області Десятниченка Олега Володимировича, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа: Головне управління Дежгеокадастру у Харківській області, про визнання незаконними та скасування рішень, за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Київського районного суду м. Харкова від 02 жовтня 2020 року, ухвалене суддею Бородіною Н.М., -

В С Т А Н О В И В :

У жовтні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Харківської районної державної адміністрації Харківської області, приватного нотаріуса Харківського районного нотаріального округу Харківської області Десятниченка Олега Володимировича, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа: Головне управління Дежгеокадастру у Харківській області, про визнання незаконними та скасування рішень.

В обгрунтування позову зазначає, що він є власником земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 площею 0,15га. Для реєстрації своєї земельної ділянки він звернувся до Державного земельного кадастру, однак рішенням від 16 серпня 2018 року йому було відмовлено, оскільки на його земельну ділянку накладають інші земельні ділянки із кадастровими номерами :03:008:0361 та :03:008:0368. В подальшому було з`ясовано, що право власності на земельні ділянки із кадастровими номерами :03:008:0361 та :03:008:0368 були зареєстровані на підставі розпоряджень Харківської районної державної адміністрації Харківської області №№696, 697. Вказані розпорядження видані незаконно та підлягають скасуванню, оскільки порушують його право власності на землю. Записи про державну реєстрацію права власності на земельні ділянки, які були здійснені на підставі незаконних розпоряджень, також підлягають скасуванню.

Просить суд:

визнати незаконними та скасувати розпорядження Харківської районної державної адміністрації Харківської області від 12 квітня 2012 року №№696, 697;

визнати незаконними та скасувати записи про державну реєстрацію права власності від 09 серпня 2017 року за №№21855481, 21855867, що були прийняті на підставі рішень про державну реєстрацію прав від 14 серпня 2017 року за №№36599188, 36599545.

Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 02 жовтня 2020 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Скасовано записи про реєстрацію права власності від 09 серпня 2017року: за №21855867 за ОСОБА_3 земельної ділянки за адресою: Харківська область, Харківський район, с/рада Циркунівська, кадастровий номер :03:008:0368, площа 0,25га та за №21855481 за ОСОБА_4 земельної ділянки за адресою: Харківська область, Харківський район, с/рада Циркунівська, кадастровий номер :03:008:0361, площа 0,25 га, що були здійснені на підставі рішень про державну реєстрацію прав від 14 серпня 2017року за №36599188 та № 36599545.

В решті позову відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 судовий збір 704,80грн. по 352,40грн. з кожного відповідача.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4 просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

В обгрунтування апеляційної скарги зазначає, що наявність вини відповідачів є обов`язковою умовою для настання відповідальності у вигляді скасування судом записів про реєстрацію прав власності за ними. Предметом доказування у цій справі є у сукупності: протиправна поведінка, спричинені такою поведінкою наслідки, причинно наслідковий зв`язок між ними, а також психологічне ставлення особи до вчиненого і наслідків. Матеріалами справи вина відповідачів не доведена, у зв`язку з чим підстави для застосування до відповідачів відповідальності у вигляді скасування записів про реєстрацію прав власності за ними відсутні.

Позивачем рішення суду не оскаржується.

Відповідно до ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судова колегія, заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що розпорядження №№696, 697 є нікчемними правочинами, оскільки порушують публічний порядок. Визнання нікчемного правочину незаконним та його скасування не є належним способом захисту прав, оскільки не призведене до реального відновлення порушених прав позивача, адже нікчемний правочин є недійсним в силу закону.

Також суд зазначив, що рішення суб`єкта державної реєстрації прав про державну реєстрацію прав із внесенням відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вичерпує свою дію. Тому належним способом захисту права або інтересу позивача у такому разі є не скасування рішення суб`єкта державної реєстрації прав про державну реєстрацію прав, а скасування запису про проведену державну реєстрацію права власності (частина друга статті 26 Закону України від 1 липня 2004 року № 1952-IV «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»).

Враховуючи, що документи на підставі яких була проведена державна реєстрація право власності на земельні ділянки за ОСОБА_3 та ОСОБА_4 є нікчемними, тобто недійсні в силу закону, записи про проведену державну реєстрацію права власності підлягають скасуванню.

Проте, повністю погодитися з таким висновком суду колегія суддів не може, виходячи з наступного.

Судовим розглядом встановлено та підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, що на підставі рішення виконкому Циркунівської сільської ради від 18 грудня 2001 року за №569 позивачу було передано у приватну власність земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1 площею 0,15 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, про що виданий Державний акт на право власності на землю від 26.12.2001 року, який був зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 3549.

Вказана земельна ділянка була включена до нової межі міста Харкова відповідно до Постанови Верховної Ради України від 06 вересня 2012 року №5215-VI. Рішеннями ХМР були змінені та впорядковані адреси земельних ділянок , внаслідок чого нова адреса земельної ділянки позивача є АДРЕСА_1 .

Після прийняття Верховною Радою України вказаної Постанови, позивач звернувся до Державного кадастрового реєстратора відділу у м. Харкові головного управління Держгеокадастру у Харківській області з метою державної реєстрації в Державному земельному кадастрі цих земельних ділянок.

Рішенням Державного кадастрового реєстратора відділу у м. Харкові Головного управління Держгеокадастру у Харківській області від 16 серпня 2018 року за № РВ-018 позивачу було відмовлено в державній реєстрації земельної ділянки, у зв`язку із накладкою земельної ділянки позивача на земельні ділянки із кадастровими номерами: :03:008:0361 та :03:008:0368.

За даними Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, вбачається, що 09 серпня 2017 року за №№21855867, 21855481 приватним нотаріусом ХРНО Десятниченко О.В. було зареєстровано право власності на земельну ділянку із кадастровим номером :03:008:0368, розташованої в Циркунівській селищній раді Харківської області за ОСОБА_3 , на підставі розпорядження Харківської районної державної адміністрації від 12.04.2012 року за № 697, а також право власності на земельну ділянку із кадастровим номером :03:008:0361, розташованої в Циркунівській селищній раді Харківської області за ОСОБА_4 , на підставі розпорядження Харківської районної державної адміністрації від 12.04.2012 року за № 696.

Між тим, згідно листа Харківської районної державної адміністрації від 11 грудня 2018 року розпоряджень голови ХРДА про передачу у власність земельних ділянок із кадастровими номерами: :03:008:0361 та :03:008:0368 громадянам ОСОБА_4 та ОСОБА_3 на території Циркунівської сільської ради Харківської області не обліковуються. Розпорядження за номерами 696, 697 видані головою ХРДА іншими датами та стосовно інших осіб.

Як вбачається із оскаржуваних розпоряджень, 06 квітня 2012 року Харківською районною державною адміністрацією було видано розпорядження за №697 про надання ОСОБА_5 дозвілу на розробку технічної документації із землеустрою, щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку, межі якої встановлені згідно проектом часток КСП «Птахофабрика «Зоря», розташовану за межами населеного пункту на території Веселівської сільської ради.

06 квітня 2012 року Харківською районною державною адміністрацією було видано розпорядження за №696 про надання ОСОБА_6 дозвіл на розробку технічної документації із землеустрою, щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку, межі якої встановлені згідно проектом часток КСП «Птахофабрика «Зоря», розташовану за межами населеного пункту на території Веселівської сільської ради.

Харківська районна державна адміністрація звернулась до прокуратури із заявою про вчинення злочину, зокрема щодо можливої підробки розпоряджень.

12 грудня 2018 року ХМП №2 внесено відомості до ЄРДР за № 0000435, щодо використання завідомо підробних розпоряджень №№696, 697. Досудове слідство наразі триває у СВ Люботинському ВП Харківського ВП ГУНП в Харківські області.

За відомостями ГУ Дергеокадастру у Харківській області у Книзі записів державних актів на право власності на землю, право постійного користування землею, договорів оренди землі на території Циркунівської сільської ради, записи в яких здійснювались до 29 грудня 2012 року включно, інформація про правовстановлюючі документи на земельні ділянки, із кадастровими номерами: :03:008:0361 та :03:008:0368, що посвідчують право власності, право постійного користування, оренди не обліковуються лист від 18 вересня 2018 року.

Судом встановлено, що розпорядження №№696, 697 про передання у власність земельних ділянок із кадастровими номерами: :03:008:0361 та :03:008:0368 на ім`я ОСОБА_4 та ОСОБА_3 в розмірі по 0,25 га кожному не видавались.

З огляду на наведене, суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку, що вказані вище розпорядження є недійсними в силу закону, а їх подальша реєстрація була спрямована на незаконне заволодіння землею, яка передана у власність позивачу.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4 вказує про відсутність її вини, про недоведеність її протиправної поведінки, наполягає на тому що є добросовісним набувачем земельної ділянки. Між тим, зазначені доводи не спростовують висновків суду про наявність підстав для захисту права позивача, яке порушено, оскільки спірна земельна ділянка вибула із власності ОСОБА_1 поза його волею.

При цьому за інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна вбачається, що 09 серпня 2017 року за ОСОБА_3 зареєстровано право власності на земельну ділянку, площею 0,25га кадастровий номер :03:008:0368 для ведення особистого селянського господарства, розташованої на території Циркунівської сільської ради Харківського району Харківської області, номер запису про право власності в державному реєстрі 21855867, вчинений на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) індексний номер 36599545 від 14 серпня 2017 року приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу Десятниченко О.В.

Також, за інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна вбачається, що 09 серпня 2017 року за ОСОБА_4 зареєстровано право власності на земельну ділянку, площею 0,25га кадастровий номер :03:008:0361 для ведення особистого селянського господарства, розташованої на території Циркунівської сільської ради Харківського району Харківської області, номер запису про право власності в державному реєстрі 21855481, вчинений на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) індексний номер 36599188 від 14 серпня 2017 року приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу Десятниченко О.В.

Статтею 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) визначено, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обмежень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Загальними засадами державної реєстрації прав є, зокрема, гарантування державою об`єктивності, достовірності та повноти відомостей про зареєстровані права на нерухоме майно та їх обтяження.

Між тим, обраний судом спосіб захисту порушеного права має бути ефективним та забезпечити реальне відновлення порушеного права.

При цьому, обраний позивачем та судом першої інстанції спосіб захисту шляхом визнання незаконними та скасування записів про державну реєстрацію права власності від 09 серпня 2017 року за №№21855481, 21855867, що були прийняті на підставі рішень про державну реєстрацію прав від 14 серпня 2017 року за №№36599188, 36599545 є не ефективним, а задоволення позову в цій частині не забезпечить реальне відновлення порушеного права. Про зазначене вказує і апелянт.

Дійсно у постанові Великої Палати Верховного Суду від 22 серпня 2018 року у справі № 925/1265/16 (провадження № 12-158гс18), від 04 вересня 2018 року у справі № 915/127/18 (провадження № 12-184гс18), від 16 січня 2019 року у справі № 755/9555/18 (провадження № 14-536цс18), від 29 травня 2019 року у справі № 367/2022/15 (провадження № 14-376цс18) суд касаційної інстанції зробив висновок, що рішення суб`єкта державної реєстрації прав про державну реєстрацію прав із внесенням відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вичерпує свою дію. Тому належним способом захисту права або інтересу позивача у такому разі є не скасування рішення суб`єкта державної реєстрації прав про державну реєстрацію прав, а скасування запису про проведену державну реєстрацію.

Проте, згідно із Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо протидії рейдерству», який набрав чинності 16 січня 2020 року, статтю 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» викладено у новій редакції. Відповідно до пунктів 1, 2, 3 частини третьої статті 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (у редакції, чинній із 16 січня 2020 року) відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, не підлягають скасуванню та/або вилученню. У разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому підпунктом «а» пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, державний реєстратор чи посадова особа Міністерства юстиції України (у випадку, передбаченому підпунктом «а» пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону) проводить державну реєстрацію набуття, зміни чи припинення речових прав відповідно до цього Закону. Ухвалення судом рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а також скасування державної реєстрації прав допускається виключно з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав).

Отже, у розумінні положень наведеної норми права у чинній редакції (яка діяла на час ухвалення судом першої інстанції оскарженого рішення), на відміну від положень частини другої статті 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у попередній редакції, яка передбачала такі способи судового захисту порушених прав, як скасування записів про проведену державну реєстрацію прав та скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, належними нині способами судового захисту порушених прав та інтересів особи є саме скасування рішення державного реєстратора щодо державної реєстрації прав, визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а також скасування державної реєстрації прав.

При цьому, з метою ефективного захисту порушених прав законодавець застеріг, що ухвалення зазначених судових рішень обов`язково має супроводжуватися одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав).

Таких правових висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 20 серпня 2020 року у справі № 916/2464/19.

Отже, на момент ухвалення судом першої інстанції рішення належним способом захисту права або інтересу позивача були вимоги про скасування рішення державного реєстратора з урахуванням змін до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», такий спосіб захисту прав позивача є правомірним та ефективним.

Захист прав позивача у наведений спосіб не буде виходом за межі позовних вимог, оскільки судове рішення ухвалюється саме на захист тих прав про поновлення яких позивався ОСОБА_1 .

Крім того, апеляційний суд враховує, що з позовом ОСОБА_1 звернувся та заявив позовні вимоги ще до набрання чинності змінами до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», під час коли заявлений ним спосіб захисту був ефективним.

Європейським судом з прав людини зазначено, що «надмірний формалізм» може суперечити вимозі забезпечення практичного та ефективного права на доступ до суду згідно з пунктом 1 статті 6 Конвенції. Це зазвичай відбувається у випадку особливо вузького тлумачення процесуальної норми, що перешкоджає розгляду скарг заявника по суті, із супутнім ризиком порушення його чи її права на ефективний судовий захист (див. рішення у справах «Zubac v. Croatia», «Beles and Others v. the Czech Republic», № 47273/99, пп. 50-51 та 69, та «Walchli v. France», № 35787/03, п. 29).

Надмірний формалізм заважає практичному та ефективному доступу до суду. Формалізм не є надмірним, якщо сприяє правовій визначеності та належному здійсненню правосуддя.

У такий спосіб здійснюється «право на суд», яке відповідно до практики ЄСПЛ включає не тільки право ініціювати провадження, але й право отримати «вирішення» спору судом (рішення у справі «Kutic v. Croatia», заява №48778/99, пункт 25).

Суворе трактування національним законодавством процесуального правила (надмірний формалізм) може позбавити заявників права звертатися до суду (рішення ЄСПЛ у справі «Perez de Rada Cavanilles v. Spain»).

З урахуванням того, що розпорядження Харківської районної державної адміністрації Харківської області від 12 квітня 2012 року №№696, 697, на підставі яких ОСОБА_3 та ОСОБА_4 зареєстрували право власності на спірні земельні ділянки не видавались, колегія суддів вважає, що наявні підстави для скасування рішення про державну реєстрацію права власності від 14 серпня 2017 року №36599545 за ОСОБА_3 на земельну ділянку кадастровий номер :03:008:0368, та рішення про державну реєстрацію права власності 14 серпня 2017 року №36599188 за ОСОБА_4 на земельну ділянку кадастровий номер :03:008:0361, та припинення права власності відповідачів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на земельні ділянки.

Згідно п.п.1,4 ч.1 ст.376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, та порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції підлягає зміні в частині задоволених позовних вимог, та ухваленню в цій частині нового рішення, яким скасувати рішення про державну реєстрацію прав від 14 серпня 2017 року №36599545 за ОСОБА_3 на земельну ділянку кадастровий номер :03:008:0368, припинити право власності ОСОБА_3 на земельну ділянку кадастровий номер :03:008:0368, скасувати рішення про державну реєстрацію прав від 14 серпня 2017 року №36599188 за ОСОБА_4 на земельну ділянку кадастровий номер :03:008:0361, припинити право власності ОСОБА_4 на земельну ділянку кадастровий номер :03:008:0361.

З урахуванням викладених обставин справи рішення суду в частині відмови в задоволенні позову ОСОБА_7 про витребування у ОСОБА_8 на користь ОСОБА_7 квартири АДРЕСА_2 підлягає скасуванню та ухваленню в цій частині нового рішення про задоволення позову в цій частині.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374 ч.1 п.2, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити частково.

Рішення Київського районного суду м. Харкова від 02 жовтня 2020 року в частині задоволених позовних вимог змінити.

Скасувати рішення про державну реєстрацію прав від 14 серпня 2017 року №36599545 за ОСОБА_3 на земельну ділянку кадастровий номер :03:008:0368.

Припинити право власності ОСОБА_3 на земельну ділянку кадастровий номер :03:008:0368.

Скасувати рішення про державну реєстрацію прав від 14 серпня 2017 року №36599188 за ОСОБА_4 на земельну ділянку кадастровий номер :03:008:0361.

Припинити право власності ОСОБА_4 на земельну ділянку кадастровий номер :03:008:0361.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку тільки в випадках передбачених статтею 389 Цивільного процесуального кодексу України безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий Н.П. Пилипчук

Судді С.С. Кругова

О.В. Маміна