Справа № 534/317/21
Провадження №2-с/534/6/21
У Х В А Л А

про скасування судового наказу

13 квітня 2021 року м. Горішні Плавні

Суддя Комсомольського міського суду Полтавської області Солоха О.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу від 10.03.2021 у справі №534/317/21,

В С Т А Н О В И В:

10.03.2021 Комсомольським міським судом Полтавської області за заявою товариства з обмеженою відповідальністю «Полтаваенергозбут» в особі Комсомольського центру обслуговування споживачів видано судовий наказ про стягнення з ОСОБА_1 на користь стягувача заборгованості за спожиту електричну енергію в сумі 1 293 грн 66 коп. та сплачений судовий збір в сумі 227 грн.

Як убачається з приєднаних до справи матеріалів копія судового наказу була отримана боржником ОСОБА_1 30 березня 2021 року.

У встановлений законом строк (13 квітня 2021 року) боржник ОСОБА_1 звернувся до суду заявою, в якій просить скасувати виданий судовий наказ. Заявлені вимоги обґрунтовує наявністю спору про право в частині розміру нарахованої заборгованості, з тих підстав, що згідно з договором купівлі-продажу від 15.12.2010 серії ВРВ №862473, посвідченого приватним нотаріусом Комсомольського міського нотаріального округу за р.№4857, ОСОБА_1 передав права власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_2 . Тобто, договір №21-1011845, що був укладений 25.06.2004 між ОСОБА_1 та Комсомольською філією ВАТ «Полтаваобленерго» припинив свою дію 15.12.2010. Наразі, ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 . У зв`язку з вищевикладеними обставинами ОСОБА_1 прохає скасувати судовий наказ від 10.03.2021 у справі №534/317/21.

Окрім скасування судового наказу, боржник прохає суд стягнути з ТОВ «Полтаваенергозбут» на його користь судові витрати в розмірі: вартість судового збору у сумі - 113 грн 50 коп.; вартість послуги з отримання інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно у сумі 30 грн; витрати на професійну правничу допомогу у сумі 2 000 грн.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що заява подана з додержанням вимог ст.170 ЦПК України.

Зі змісту роз`яснень, що містяться у Постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних прав №14 від 23.12.2011 року «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження», якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні, телекомунікаційні послуги, послуги телебачення та радіомовлення, судовий наказ може бути видано за наявності відповідних договорів про надання таких послуг, інших письмових доказів, що підтверджують фактичне надання та отримання таких послуг. Крім того, заявник має обґрунтувати свої вимоги та додати документи, що вказують на правильність і безспірність розрахунків, а також застосування тарифів на відповідні послуги.

Наявність спору про право вирішується суддею у кожному конкретному випадку, виходячи із характеру та обґрунтованості заявленої матеріально-правової вимоги і документів, доданих до заяви. Наявність спору можна встановити відсутністю документів, що підтверджують наявність суб`єктивного права у заявника; документів, що підтверджують порушення суб`єктивного права або документів, що підтверджують виникнення права вимоги. Крім того, мають ураховуватися обставини, якщо із доданих документів вбачається, що боржник заперечує, не визнає або оспорює свій обов`язок перед заявником (кредитором); із доданих документів вбачається пропуск позовної давності.

Відповідно до ч.3 ст.171 ЦПК України у разі відсутності підстав для повернення заяви про скасування судового наказу, суддя не пізніше двох днів після її подання постановляє ухвалу про скасування судового наказу, в якій роз`яснює заявнику (стягувачу) його право звернутися до суду із тими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження.

Оцінивши дослідженні в судовому засіданні письмові докази, суддя вважає пред`явлену заяву обґрунтованою, та такою, що підлягає задоволенню в частині скасування судового наказу, оскільки спірний наказ видано без урахування всіх обставин, що мають значення для розгляду справи, між сторонами існує спір про право і такі вимоги можуть бути розглянуті виключно у позовному провадженні.

Вимоги заявника про стягнення на його користь судових витрат на правничу задоволенню на підлягають з огляду на наступне.

Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (ч.1, п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України).

За змістом положень ч.ч. 1, 4 ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами (ч.2 ст.137 ЦПК України).

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч.3 ст.137 ЦПК України).

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч.4 ст.137 ЦПК України).

Суддя звертає увагу на той факт, що відповідно до частини першої ст.42 ЦПК України сторони є учасниками справи у справах позовного провадження, тоді як заява про скасування судового наказу розглядається в порядку наказного провадження.

ОСОБА_1 звернувся в порядку наказного провадження, в якому передбачено спрощене судове провадження.

У справах наказного провадження учасниками справи є заявник та боржник (частина друга ст.42 ЦПК України).

Порядок розгляду справ наказного провадження визначений розділом ІІ ЦПК України «Наказне провадження». Указаний розділ ЦПК України окремо не встановлює порядку відшкодування витрат, пов`язаних із розглядом справи, які понесені боржником.

Суддя зазначає, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмету доказування по справі та за правилами наказного провадження стягувач у справі буде позбавлений можливості довести неспівмірність заявлених вимог про стягнення витрат на професійну правничу допомогу або погодитися з розміром цих витрат. Оскільки у силу принципу змагальності сторін, обов`язок доведення обставин, що мають значення для справи і на які сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України, покладається саме на сторони по справі.

При цьому суддя наголошує, що ч.2 ст.164 ЦПК України визначає, що в разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

З огляду на викладене, суддя вважає, що у задоволенні клопотання про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу ОСОБА_1 слід відмовити, оскільки зі змісту норм ЦПК України вбачається, що відшкодування витрат на правничу допомогу можливе лише у справах позовного провадження, а у справах наказного провадження такі судові витрати не відшкодовуються.

У стягненні судового збору, сплаченого при подачі заяви про скасування судового наказу, слід відмовити, тому що відшкодування суми судового збору, сплаченого у наказному провадженні, підлягає відшкодуванню лише на користь заявника у разі пред`явлення ним позову до боржника.

Окрім цього, ОСОБА_1 заявлено вимогу про стягнення із стягувача на його користь витрати сплачені ним при отриманні інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно у сумі 30 грн. Суддя приходить до висновку, що у цій частині вимог ОСОБА_1 слід також відмовити.

Так п.4 ч.3 ст.133 ЦПК визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати й пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Враховуючи системне тлумачення норм, що регулюють порядок стягнення судових витрат пов`язаних з розглядом справи, суд не вбачає правових підстав для стягнення заявлених ОСОБА_1 витрат у сумі 30 грн, пов`язаних з вартістю послуг з отримання інформації з Єдиного державного реєстру прав на нерухоме майно, оскільки, відшкодування таких витрат, як і витрат на професійну правничу допомогу здійснюється у позовному провадження, у справах наказного провадження такий вид судових витрат не відшкодовуються.

На підставі викладеного та керуючись ст. 171 ЦПК України, суддя,

П О С Т А Н О В И В:

Заяву ОСОБА_1 задовольнити частково.

Судовий наказ від 10 березня 2021 року виданий Комсомольським міським судом Полтавської області за заявою товариства з обмеженою відповідальністю «Полтаваенергозбут» в особі Комсомольського центру обслуговування споживачів про стягнення з ОСОБА_1 на користь стягувача заборгованості за спожиту електричну енергію в сумі 1 293 грн 66 коп. та сплачений судовий збір в сумі 227 грн скасувати.

У іншій частині заявлених вимог відмовити.

Роз`яснити товариству з обмеженою відповідальністю «Полтаваенергозбут» в особі Комсомольського центру обслуговування споживачів про право звернутися до суду з тими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження.

Роз`яснити стягувачу, що відповідно до ч. 2 ст.164 ЦПК України, в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

Ухвала може бути оскаржена лише в частині розподілу судових витрат, шляхом подачі апеляційної скарги до Полтавського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається до Полтавського апеляційного суду через Комсомольський міський суд Полтавської області.

Суддя О.В. Солоха