Справа № 465/2183/20 Головуючий у 1 інстанції: Кузь В.Я.
Провадження № 22-ц/811/1488/21 Доповідач в 2-й інстанції: Мельничук О. Я.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 серпня 2021 року Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого- судді Мельничук О.Я.,

суддів Ванівського О.М., Шеремети Н.О.,

при секретарі Ждан К.О.

за участю представника відповідача Кошлакова А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою апеляційною ОСОБА_1 і ОСОБА_2 , представників ОСОБА_3 на ухвалу Франківського районного суду міста Львова від 17 березня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Комунального некомерційного підприємства «Стоматологічна поліклініка №4» про поновлення на роботі та стягнення заробітної сплати за час вимушеного прогулу,-

В С Т А Н О В И В :

Ухвалою Франківського районного суду міста Львова від 17 березня 2021 року застосовано до учасника судового процесу - представника позивача - ОСОБА_1 - заходи процесуального примусу у вигляді штрафу за створення протиправних перешкод у здійсненні судочинства у цивільній справі № 465/2183/20.

Стягнуто з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) штраф в розмірі 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 4540 (чотири тисячі п"ятсот сорок) гривень 00 коп. на користь Державної судової адміністрації України за наступними реквізитами: отримувач коштів: УК у Печер. р-ні./Печерс.р-н/21081100, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 38004897, Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача (МФО): 899998, рахунок отримувача:6007, код класифікації доходів бюджету: 21081100.

Ухвалу суду в апеляційному порядку оскаржили представники ОСОБА_3 - ОСОБА_1 і ОСОБА_2 . Вважають ухвалу суду незаконною. Звертають увагу, що 15 лютого 2021 року ОСОБА_4 суду було надана нотаріально посвідчена довіреність на пресдтавництво його інтересів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , при ознайомленні ОСОБА_5 з матеріалів справи була виявлена велика кількість порушень матеріального і процесуального права, умисно допущених суддею В.Кузем. Зазначають, що до суду було направлено п`ять заяв про відвід судді Кузя В., а заява про відвід секретаря не була розглянута. Побоюючись провокацій з сторони судді Кузя В., були про таке повідомлені голова суду та відділ поліції. В черговому судовому засіданні призначеному на 09 год. 10 хв. 17 березня 2021 року в судовому засіданні були відсутні судові розпорядники та були присутні за вказівкою судді озброєні вогнепальною зброєю та спецзасобами працівники служби судової охорони, таким чином ще до початку судового засідання, було зрозуміло про те, що проти представників позивача суддею вже підготовлена провокація. Зазначають, що при розгляді справи про притягнення ОСОБА_9 до відповідальності не було роз`яснено права і обов`язки відповідно до ст.268 КУпАП і ст 63 Конституції України. Стверджують, що фактично розгляд справи про адіміністративне правопорушення судом не проводився. В апеляційній скарзі просять скасувати ухвалу Франківського районного суду міста Львова, якою представника ОСОБА_9 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.247.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника відповідача, перевіривши матеріали справи та законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_1 і ОСОБА_2 , представників ОСОБА_3 не підлягає до задоволенню із наступних підстав.

Постановляючи ухвалу про застосовання до учасника судового процесу - представника позивача - ОСОБА_1 - заходи процесуального примусу у вигляді штрафу, суд виходив з тих обставин, що ОСОБА_1 17 березня 2021 року в судовому засіданні та після його видалення з залу судових засідань, чинив перешкоди у проведенні судового засідання та здійсненння судочинства в даній справі.

З такими висновками колегія суддів погоджується з наступних обставин.

Частиною 3 статті 13 ЦПК України визначено, що учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

У відповідності до положень ст. 43 ЦПК України учасники справи мають право:

1) ознайомлюватися з матеріалами справи, робити з них витяги, копії, одержувати копії судових рішень;

2) подавати докази; брати участь у судових засіданнях, якщо інше не визначено законом; брати участь у дослідженні доказів; ставити питання іншим учасникам справи, а також свідкам, експертам, спеціалістам;

3) подавати заяви та клопотання, надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб;

4) ознайомлюватися з протоколом судового засідання, записом фіксування судового засідання технічними засобами, робити з них копії, подавати письмові зауваження з приводу їх неправильності чи неповноти;

5) оскаржувати судові рішення у визначених законом випадках;

6) користуватися іншими визначеними законом процесуальними правами.

2. Учасники справи зобов`язані:

1) виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу;

2) сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи;

3) з`являтися в судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обов`язковою;

4) подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази;

5) надавати суду повні і достовірні пояснення з питань, які ставляться судом, а також учасниками справи в судовому засіданні;

6) виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки;

7) виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

У випадку невиконання учасником справи його обов`язків суд застосовує до такого учасника справи заходи процесуального примусу, передбачені цим Кодексом.

За умовами статті 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Під зловживанням цивільними процесуальними правами слід розуміти певні дії однієї зі сторін спору, що спрямовані на затягування строків розгляду справи, на спричинення додаткових необов`язкових, виходячи з матеріалів справи, витрат сторони, на вчинення стороною позасудових дій, які фактично свідчать про визнання позовних вимог, та/ або інших дій, що передбачені законом та/ або є такими, що на розсуд суду мають на меті створення перешкод здійсненню належного судочинства у конкретному спорі, тим самим перешкоджаючи доступу сторони до правосуддя та реалізації права на справедливий суд.

Відповідно до частини 4 статті 45 ЦПК України, суд зобов`язаний вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами. У випадку зловживання учасником судового процесу його процесуальними правами, суд застосовує до нього заходи, визначені цим Кодексом.

Згідно зі статтею 143 ЦПК України, заходами процесуального примусу є процесуальні дії, що вчиняються судом у визначених цим Кодексом випадках з метою спонукання відповідних осіб до виконання встановлених у суді правил, добросовісного виконання процесуальних обов`язків, припинення зловживання правами та запобігання створенню протиправних перешкод у здійсненні судочинства. Заходи процесуального примусу застосовуються судом шляхом постановлення ухвали.

Відповідно до пункту 5 частини 1 статті 144 ЦПК України, одним із заходів процесуального примусу є штраф.

Відповідно до статті 148 ЦПК України суд може постановити ухвалу про стягнення в дохід державного бюджету з відповідної особи штрафу у сумі до від 0,3 до трьох розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у випадках:

1) невиконання процесуальних обов`язків, зокрема ухилення від вчинення дій, покладених судом на учасника судового процесу;

2) зловживання процесуальними правами, вчинення дій або допущення бездіяльності з метою перешкоджання судочинству;

3) неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, або неподання таких доказів без поважних причин;

4) невиконання ухвали про забезпечення позову або доказів, ненадання копії відзиву на позов, апеляційну чи касаційну скаргу, відповіді на відзив, заперечення іншому учаснику справи у встановлений судом строк;

5) порушення заборон, встановлених частиною дев`ятою статті 203 цього Кодексу.

У випадку повторного чи систематичного невиконання процесуальних обов`язків, повторного чи неодноразового зловживання процесуальними правами, повторного чи систематичного неподання витребуваних судом доказів без поважних причин або без їх повідомлення, триваючого невиконання ухвали про забезпечення позову або доказів суд з урахуванням конкретних обставин стягує у дохід державного бюджету з відповідного учасника судового процесу або відповідної іншої особи штраф у сумі від одного до десяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У випадку невиконання процесуальних обов`язків, зловживання процесуальними правами представником учасника справи суд з урахуванням конкретних обставин справи може стягнути штраф як з учасника справи, так і з його представника.

З наявних в матеріалах справи аудіо та відеофіксації судового засідання встановлено, 17 березня 2021 року під час розгляду даної справи в суді першої інстанції, представник позивача ОСОБА_3 - ОСОБА_1 порушував порядок судового засідання шляхом невиконання вимоги та розпорядження головуючого, перекрикування головуючого, виявляв неповагу до суду своїми діями, в зв`язку з чим останній необноразово попереджав про недопустимість таких дій, на що останній не реагував, продовжував чинити перешкоди у проведенні судового засідання, у звязку з чим був видалений із зали судового засідання. Після видалення із залу судового засідання ОСОБА_1 , продовжив вчиняти дії, своїми викриками та поведінкою перешкоджав продовженню судового засідання, на зауваження та вимоги головуючого, що передавалися через секретаря судового засідання не реагував, у звязку з чим, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийшов до вмотивованого висновку, що ОСОБА_1 своїми діями у такий спосіб свідомо створював протиправні перешкоди у здійсненні судочинства, а відтак, до нього суд першої інстанції підставно застосував додаткові, попри ті, що уже застосовані, заходи процесуального примусу у вигляді штрафу.

Колегія суддів вважає, що дії представника позивача ОСОБА_1 вчинені в судовому засіданні 17 березня 2021 року під час розгляду справи в суді першої інстанції є зловживанням своїми процесуальними правами з метою перешкоджання здійсненню судочинства.

Враховуючи наведене, судом першої інстанції було обґрунтовано застосовано до представника позивача ОСОБА_1 заходи процесуального примусу у виді штрафу, у зв`язку із зловживанням своїми процесуальними правами з метою перешкоджання здійсненню судочинства.

Розмір штрафу судом визначено відповідно до положень статті 148 ЦПК України, тому колегія суддів не вбачає підстав для його зміни.

Згідно норм ст.375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу ОСОБА_1 і ОСОБА_2 , представників ОСОБА_3 слід залишити без задоволення, а ухвалу Франківського районного суду міста Львова від 17 березня 2021 року про застосування заходів процесуального примусу залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 368, п.1 ч.1 ст. 374, ст.ст. 375, 381, 382, 384, 389 ЦПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 і ОСОБА_2 , представників ОСОБА_3 - залишити без задоволення.

Ухвалу Франківського районного суду міста Львова від 17 березня 2021 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її постановлення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови складено 25 серпня 2021 року.

Головуючий: О.Я. Мельничук

Судді: О.М. Ванівський

Н.О. Шеремета