ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2021 року м. Херсон

Номер справи: 665/932/20

Номер провадження: 22-ц/819/767/21

Херсонський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого (суддя-доповідач) Вейтас І.В.,

суддів: Кузнєцової О.А.

Радченка С.В.,

сторони справи:

позивач, відповідач за зустрічним позовом ОСОБА_1 ,

відповідач, позивач за зустрічним позовом Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Арсенал Страхування»,

відповідач за зустрічним позовом Товариство з обмеженою відповідальністю «Юридична компанія «Відшкодування»

розглянувши у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи апеляційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Юридична компанія «Відшкодування» та адвоката Макух Аліни Василівни, яка діє від імені ОСОБА_1 на рішення Чаплинського районного суду Херсонської області від 11 лютого 2021 року, ухвалене у складі судді Березнікова О.В., у справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування» про стягнення невиплаченого страхового відшкодування моральної шкоди та витрат на поховання, спорудження пам`ятника та стягнення пені, та зустрічним позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування» до ОСОБА_1 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Юридична компанія «Відшкодування» про повернення безпідставно отриманих грошових коштів,

ВСТАНОВИВ:

В липні 2020 року ОСОБА_1 , від імені якого діяв адвокат Кульчицький О.С. звернувся до суду позовом до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал страхування» про стягнення невиплаченого страхового відшкодування моральної шкоди та витрат на поховання, спорудження пам`ятника та стягнення пені. Позов обґрунтовано тим, що 31 травня 2018 року близько 08 години 20 хвилин водій Чаплинського відділення ПАТ «Херсонгаз» ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом даного підприємства марки УАЗ 3962, реєстраційний номер НОМЕР_1 , на перехресті проїжджої частини вулиць І.Кудрі та Садової в смт Чаплинка допустив зіткнення з мопедом марки Хонда Діо без реєстраційного номера під керуванням ОСОБА_3 , який внаслідок ДТП отримав тілесні ушкодження та помер у лікарні. Відповідач ПАТ «СК «Арсенал Страхування» 25 вересня 2019 року сплатило лише частину страхового відшкодування в розмірі 30333 гривень з 63336 гривень заявлених ним у вимозі, пославшись на положення п.36.3 ст.36 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів» за якими у разі, якщо відповідальними за заподіяння неподільної шкоди взаємопов`язаними, сукупними діями є декілька осіб, розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) за кожну з таких осіб визначається шляхом поділу розміру заподіяної шкоди на кількість таких осіб. Позивач вважає таку відмову незаконною, оскільки мопед не є транспортним засобом в розумінні ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів», а відповідно не є джерелом підвищеної небезпеки. Просив стягнути з ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» на користь ОСОБА_1 33033 гривень невиплаченого страхового відшкодування, моральної шкоди, витрат на поховання, спорудження пам`ятника, та 5845,75 гривень пені за несвоєчасне виконання зобов`язання.

24 липня 2020 року ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» звернулось до суду з зустрічною позовною заявою до ОСОБА_1 та ТОВ «Юридична компанія «Відшкодування» про повернення безпідставно отриманих грошових коштів. Зустрічний позов мотивовано тим, що 31 травня 2018 року близько 08 години 20 хвилин водій Чаплинського відділення ПАТ «Херсонгаз» ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом даного підприємства марки УАЗ 3962, реєстраційний номер НОМЕР_1 , на перехресті проїжджої частини вулиць І.Кудрі та Садової в смт Чаплинка допустив зіткнення з мопедом марки Хонда Діо без реєстраційного номера під керуванням ОСОБА_3 , який внаслідок ДТП отримав тілесні ушкодження та помер у лікарні.

28 грудня 2020 року старшим слідчим Слідчого управління ГУНП в Херсонській області прийнято постанову про закриття кримінального провадження за фактом дорожньо-транспортної пригоди у зв`язку з із відсутністю в діях ОСОБА_2 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України. На думку ПАТ «СК «Арсенал Страхування» слідством встановлено, що в діях водія автомобіля УАЗ-3962 ОСОБА_2 , відповідальність якого застрахована згідно полісу №АК/8669516, відсутній склад кримінального правопорушення, ч.2 ст.286 КК України, отже дорожньо-транспортна пригода сталася не з його вини. Зазначає, що шкода завдана ОСОБА_3 , завдана внаслідок взаємодії джерел підвищеної небезпеки і, відповідно питання про відшкодування шкоди вирішується за принципом вини. Оскільки постановою про закриття кримінального провадження встановлено, що в діях ОСОБА_2 відсутній склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, отже ДТП внаслідок взаємодії двох джерел підвищеної небезпеки сталася не з його вини. Відповідно відсутня цивільно-правова відповідальність водія забезпеченого автомобіля свідчить про не настання страхового випадку та виключає обов`язок ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» відшкодовувати збитки.

25 вересня 2019 року ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» помилково, внаслідок службової помилки співробітника, було здійснено виплату відшкодування у розмірі 30333 гривень, на розрахунковий рахунок ТОВ «Юридична компанія «Відшкодування», відповідно до заяви на виплату страхового відшкодування та довіреності. Таким чином вважає, що ОСОБА_1 , в особі його представника ТОВ «Юридична компанія «Відшкодування», набуто грошові кошти в розмірі 30333 гривень без достатньої правової підстави. У зв`язку з наведеним, посилаючись на положення ст.1212 ЦК України, ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» просило стягнути солідарно з ОСОБА_1 та ТОВ «Юридична компанія «Відшкодування» безпідставно набуті грошові кошти в розмірі 30333 гривень.

Рішенням Чаплинського районного суду Херсонської області від 11 лютого 2021 року в задоволенні позову ОСОБА_1 до ПАТ «СК «Арсенал Страхування» відмовлено. Зустрічний позов ПАТ «СК «Арсенал Страхування» задоволено, стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ТОВ «Юридична компанія «Відшкодування» на користь ПАТ «СК «Арсенал Страхування», кошти в розмірі 30333 гривень та сплачений судовий збір за зустрічним позовом в розмірі 2102 гривень.

З апеляційною скаргою на вказане рішення суду першої інстанції звернулось ТОВ «Юридична компанія «Відшкодування». Скарга обґрунтована тим, що ТОВ «Юридична компанія «Відшкодування» є лише представником Кузнєцова І.Г. у справі щодо отримання страхової виплати та не є стороною на користь якої здійснюється виплата. Вказує, що враховуючи наведене, суд першої інстанції дійшов безпідставного висновку про солідарне відшкодування, на думку суду безпідставно набутих коштів, оскільки вказані кошти ТОВ «Юридична компанія «Відшкодування» були перераховані ОСОБА_1 . Просить рішення суду першої інстанції скасувати, ухвалити нове судове рішення, яким відмовити в задоволенні зустрічного позову.

Адвокат Макух А.В., яка діє від імені ОСОБА_1 , також звернулась з апеляційною скаргою. Скарга обґрунтована тим, що відповідно до положень ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» мопед не є наземним транспортним засобом, відтак не є джерелом підвищеної небезпеки, тому висновок суду першої інстанції щодо застосування до вказаних правовідносин ст.1187 ЦК України є помилковим. Вказує, шо постанова про закриття кримінального провадження за фактом дорожньо-транспортної пригоди у зв`язку з із відсутністю в діях ОСОБА_2 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України не доводить вину ОСОБА_3 в спричиненні ДТП. Посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити позовні вимоги за первісним позовом, в задоволенні зустрічного позову відмовити.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 ПАТ «СК «Арсенал страхування» заперечує проти доводів апеляційної скарги, вважає рішення суду законним та обґрунтованим та просить його залишити без змін.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, в межах, визначених статтею 367 ЦПК України, вивчивши наявні у справі докази, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга ТОВ «Юридична компанія «Відшкодування» підлягає задоволенню, апеляційна скарга адвоката Макух А.В., яка діє від імені ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 31 травня 2018 року близько 08 години 20 хвилин водій Чаплинського відділення ПАТ «Херсонгаз» ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом даного підприємства марки УАЗ 3962, реєстраційний номер НОМЕР_1 , на перехресті проїжджої частини вулиць І.Кудрі та Садової в смт Чаплинка допустив зіткнення з мопедом марки Хонда Діо без реєстраційного номера під керуванням ОСОБА_3 , який внаслідок ДТП отримав тілесні ушкодження та помер у лікарні, про що свідчить лікарське свідоцтво про смерть №158 та свідоцтво про смерть серії НОМЕР_2 .

Згідно полісу №АК8669516, транспортний засіб УАЗ 3962, державний номер НОМЕР_1 , застрахований ПрАТ «СК «Арсенал Страхування».

За вказаним фактом 01 червня 2018 року внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за номером №0000294 та розпочато досудове розслідування за ч. 1 ст. 286 КК України

28 грудня 2018 року старшим слідчим ОВС ВРЗСТ СУ ГУНП в Херсонській області винесено постанову про закриття кримінального провадження №0000294 за фактом ДТП, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_2 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Як роз`яснено в абзаці 4 пункту 4 Постанови Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» відсутність складу злочину, наприклад, у разі відмови у порушенні кримінальної справи, закриття кримінальної справи за правилами Кримінально-процесуального кодексу України 1960 року чи закриття кримінального провадження за правилами Кримінального процесуального кодексу України 2012 року не означає відсутність вини для цивільно-правової відповідальності. При цьому постанова (ухвала) слідчого, прокурора, суду про відмову в порушенні кримінальної справи або її закриття, закриття кримінального провадження є доказом, який повинен досліджуватися та оцінюватися судом у цивільній справі у порядку, передбаченому ЦПК.

Судом першої інстанції ухвалою від 14.09.2020 року було витребувано у Слідчого управління ГУНП у Херсонській області матеріали кримінального провадження №0000294.

Судом встановлено, що в постанові про закриття вказаного кримінального провадження слідчий, обґрунтовуючи обставини відсутності в діях ОСОБА_2 складу злочину, окрім іншого, навів висновки проведених під час досудового слідства експертиз, які містяться в матеріалах вказаного кримінального провадження.

Так, згідно з висновком інженерно-транспортної експертизи № 427-АТ від 24.09.2018 року, на момент експертного огляду робоча гальмівна система та ходова частина мопеда Хонда Діо без реєстраційного номера знаходились у технічно-працездатному стані. На момент експертного огляду рульове керування мопеда Хонда Діо без реєстраційного номера знаходились у технічно несправному, але працездатному стані. Дана несправність виникла під час дорожньо-транспортної пригоди та є її наслідком.

Згідно з висновком інженерно-транспортної експертизи № 428-АТ від 24.09.2018 року, на момент експертного огляду робоча гальмівна система, рульове керування та ходова частина автомобіля УАЗ-3962, р.н. НОМЕР_1 знаходились у технічно-працездатному стані.

Згідно з висновком інженерно-транспортної експертизи № 547-АТ від 20.12.2018 року, у досліджуваній дорожньо-транспортній ситуації, водій автомобіля УАЗ-3962, р.н. НОМЕР_1 ОСОБА_2 повинен був діяти згідно вимог п. 12.3 Правил дорожнього руху України та не мав технічної можливості уникнути зіткнення з мопедом Хонда Діо реєстраційного номера, за версією ОСОБА_2 , шляхом виконання вищезазначеного пункту Правил дорожнього руху України.

Згідно показів свідків ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та водія УАЗ ОСОБА_2 , які містяться в матеріалах вказаного кримінального правопорушення та які, зокрема стали в основу винесеної постанови про закриття кримінального провадження, вбачається, що водій т/з УАЗ ОСОБА_2 , з метою уникнення зіткнення зі скутером під керуванням ОСОБА_3 , повернув кермом ліворуч, тобто виконав маневр вліво, щоб уникнути зіткнення та застосував гальмування, але запобігти зіткненню не вдалося.

Оцінивши вказані докази, суд першої інстанції дійшов висновку, що водій т/з УАЗ ОСОБА_2 діяв згідно вимог п.12.3 ПДР, згідно якого, у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди, але, як встановлено висновком інженерно-транспортної експертизи № 547-АТ від 20.12.2018 року, він не мав технічної можливості уникнути зіткнення. Суд першої інстанції врахував, що вказаним висновком не встановлена невідповідність дій ОСОБА_2 . Правилам дорожнього руху.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що з дослідженої постанови про закриття кримінального провадження від 28.12.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України, та матеріалів кримінального провадження №0000294, не вбачається вина ОСОБА_2 для цивільно-правової відповідальності у скоєнні ДТП.

Вказаний висновок суду першої інстанції не спростовано не під час розгляду справи судом першої інстанції, ні доводами апеляційної інстанції.

Відповідно до частин першої та другої статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Тобто, за загальним правилом відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, встановлено, що таку шкоду відшкодовує особа, яка на відповідній правовій підставі володіє джерелом підвищеної небезпеки, використання якого призвело до завдання такої шкоди.

Особи, які спільно завдали шкоди, тобто завдали неподільної шкоди взаємопов`язаними, сукупними діями, або діями з єдністю наміру, несуть солідарну відповідальність перед потерпілими (статті 543, 1190 ЦК України). У такому самому порядку відповідають особи, які здійснюють діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, за шкоду, завдану внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки іншим особам. Спір про відшкодування шкоди, завданої при цьому самим джерелам підвищеної небезпеки кожним із їх володільців перед іншим із них, вирішується за правилами статті 1188 ЦК України, а саме: шкода, завдана одному з володільців із вини іншого, відшкодовується винним; не відшкодовується шкода, завдана володільцю лише з його вини; за наявності вини всіх володільців розмір відшкодування визначається судом у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення (тобто залежно від ступеня вини кожного); у разі відсутності вини володільців у взаємному завданні шкоди жоден із них не має права на відшкодування (абзац 2 пункту 8 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки»).

Відповідно до частини першої статті 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме:

1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою;

2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується;

3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

Зважаючи на те, що згідно наведених та оцінених судом першої інстанції доказів, що не спростовані позивачем за первісним позовом, вина водія т/з УАЗ ОСОБА_2 у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди за участю кількох джерел підвищеної небезпеки відсутня, відповідно підстави відшкодовувати її у страховика відсутні.

Доводи апеляційної скарги адвоката про те, що мопед не є наземним транспортним засобом, відтак не є джерелом підвищеної небезпеки, тому висновки суду першої інстанції щодо застосування до вказаних правовідносин ст.1187 ЦК України є помилковим, не є юридично обґрунтованими.

Судом першої інстанції правильно зазначено, що мопед не є тим наземним транспортним засобом, на який поширюється дія норм ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», тобто власники цих транспортних засобів (пристроїв) не зобов`язані укладати договори обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, і лише для застосування норм цього закону, мопед не є транспортним засобом, і у такому випадку не можна дійти висновку, що він (мопед) не є джерелом підвищеної небезпеки, оскільки ці поняття не є тотожними.

Для визначення поняття «транспортний засіб» в розумінні ст. 1187 ЦК України слід застосовувати ширше поняття, яке міститься в Правилах дорожнього руху, де відповідно до п.1.10 ПДР механічний транспортний засіб транспортний засіб, що приводиться в рух з допомогою двигуна. Цей термін поширюється на трактори, самохідні машини і механізми, а також тролейбуси та транспортні засоби з електродвигуном потужністю понад 3 кВт, та Мопед - двоколісний транспортний засіб, який має двигун з робочим об`ємом до 50 куб.см або електродвигун потужністю до 4 кВт. Отже, мопед належить до механічних транспортних засобів за наявністю у нього двигуна, а тому, відповідно до положень ч.1 ст.1187 ЦК, дає підстави вважати мопед джерелом підвищеної небезпеки.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що 31 травня 2018 року сталося ДТП за участю т/з марки УАЗ 3962, реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 , та мопеда марки Хонда Діо без реєстраційного номера під керуванням ОСОБА_3 , який внаслідок ДТП отримав тілесні ушкодження та помер у лікарні, а відтак шкода завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, яка відшкодовується на загальних підставах, визначених ч.1 ст. 1188 ЦК України.

Оскільки з досліджених судом першої інстанції доказів, які не спростовані позивачем за первісним позовом, вбачається, що підстави для відшкодування шкоди відповідачем за первісним позовом відсутні, судом першої інстанції правильно відмовлено в задоволенні первісного позову.

Разом з тим, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про задоволення зустрічного позову ПАТ «СК «Арсенал Страхування».

З матеріалів справи слідує, що згідно полісу №АК8669516, транспортний засіб УАЗ 3962, державний номер НОМЕР_1 , застрахований ПАТ «СК «Арсенал Страхування».

Відповідно до заяви про виплату страхового відшкодування від 02 серпня 2018 року, ТОВ «Юридична компанія «Відшкодування», яке діяла від імені позивача за первісним позовом ОСОБА_1 згідно довіреності від 21.06.2018 року ННІ 050401, звернулось з вимогою про виплату на користь ОСОБА_1 страхового відшкодування в розмірі 63336 гривень, на р/р НОМЕР_3 , , яка складається з 44676 гривень моральної шкоди та 18660 гривень витрати на поховання, які підтверджуються наданими квитанціями та товарним чеком.

Як вбачається з платіжного доручення №55276545 від 25.09.2019 року та не заперечується позивачем за первісним позовом, ПАТ «СК «Арсенал Страхування» сплатило кошти в розмірі 30333 гривень на р/ НОМЕР_4 , отримувач: ТОВ «Юридична компанія «Відшкодування», призначення платежу: страхова виплата ОСОБА_1 ..

Статтею 1212 ЦК України встановлено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 1215 ЦК України не підлягає поверненню безпідставно набуті заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі № 753/15556/15-ц міститься висновок про те, що зобов`язання з повернення безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна; б) набуття або збереження за рахунок іншої особи; в) відсутність правової підстави для набуття або збереження майна. Відсутність правової підстави - це такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення i його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином. Набуття чи збереження майна буде безпідставним не тільки за умови відсутності відповідної підстави з самого початку при набутті майна, а й тоді, коли первісно така підстава була, але у подальшому відпала.

Крім того, Велика Палата Верховного Суду у зазначеній справі вказала, що у статті 1215 ЦПК передбачені загальні випадки, за яких набуте особою без достатньої правової підстави майно за рахунок іншої особи не підлягає поверненню. Її тлумачення свідчить, що законодавцем передбачені два винятки із цього правила: по-перше, якщо виплата відповідних грошових сум є результатом рахункової помилки особи, яка проводила таку виплату; по-друге, у разі недобросовісності набувача такої виплати. При цьому правильність здійснених розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються, і відповідно тягар доказування наявності рахункової помилки та недобросовісності набувача покладається на платника відповідних грошових сум.

Як слідує з матеріалів справи страхове відшкодування страховою компанією було здійснено 25.09.2019 року добровільно, розмір якого визначено самою страховою компанією вже після ухвалення 28.12.2018 року старшим слідчим ОВС ВРЗСТ СУ ГУНП в Херсонській області постанови про закриття кримінального провадження за фактом ДТП.

Оскільки зазначена виплата коштів, пов`язана з відшкодуванням шкоди, завданої смертю ОСОБА_3 , проведена страховиком добровільно за відсутності рахункової помилки з його боку і недобросовісності з боку набувача коштів ОСОБА_1 , ці кошти, виходячи з положень статті 1215 ЦК України, поверненню не підлягають.

За таких обставин суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про задоволення зустрічного позову та стягненню з відповідачів за зустрічним позовом коштів.

Рішення суду першої інстанції у вказаній частині підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні зустрічного позову ПАТ «СК «Арсенал страхування».

В зв`язку з задоволенням апеляційної скарги ТОВ «Юридична компанія «Відшкодування» з ПАТ «СК «Арсенал страхування» на користь ТОВ «Юридична компанія «Відшкодування» підлягають стягненню понесені ним витрати на сплату судового збору при подачі апеляційної скарги.

Керуючись ст.367, п.2 ч.1 ст.374, ст. 376, 382, 384 ЦПК України, Апеляційний суд Херсонської області в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Юридична компанія «Відшкодування» задовольнити.

Апеляційну скаргу адвоката Макух Аліни Василівни, яка діє від імені ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Чаплинського районного суду Херсонської області від 11 лютого 2021 року в частині вирішення первісного позову ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування» залишити без змін.

Це ж рішення суду в частині вирішення зустрічного позову Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування» до ОСОБА_1 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Юридична компанія «Відшкодування» скасувати, ухвалити у вказаній частині нове судове рішення, яким в задоволенні позову Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування» відмовити.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Юридична компанія «Відшкодування» витрати по сплаті судового збору в сумі 3405 гривень.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду у випадках, передбачених підпунктами а-г пункту 2 частини 3 статті 389 ЦПК України, протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий І.В. Вейтас

Судді: О.А. Кузнєцова

С.В. Радченко