Справа № 577/311/19
Провадження № 2/577/5/21

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 квітня 2021 року Конотопський міськрайонний суд Сумської області

в складі:

головуючого судді Кравченка В.О.

з участю секретаря Мирошниченко Ю.В.

адвокатів Бібіка В.А., Кондратенка М.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Конотопі за правилами загального позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про реальний виділ частки із майна, що є у спільній частковій власності,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 просить виділити йому в натурі 1/6 частину житлового будинку АДРЕСА_1 без урахування господарських будівель та споруд відповідно до першого чи третього варіантів розподілу визначених у висновку судової будівельно-технічної, оціночно-будівельної експертизи №826/1190 від 24.06.2019 року, та визнати за ним право власності на виділену частку нерухомого майна.

На обґрунтування доводи позивача та його представника адвоката Бібіка В.А., кожного окремо, зводяться до того, що наведена частку житлового будинку з господарчо-побутовими будівлями була отримана заявником у спадщину. Оскільки домовитись з відповідачем, якому належить 5/6 частин цього домоволодіння, щодо подальшої долі спадкової нерухомості не представилось можливим, то вирішили звернутися до суду про реальний виділ належної позивачу частини саме будинку без урахування господарських споруд. При цьому вважають оптимальним розподілом спірної нерухомості за першим чи третім варіантами вказаної експертизи, тому як наведені варіанти, на їх переконання, найбільше відповідатимуть інтересам сторін і сприятимуть у подальшому розподілу подвір`я.

Представник відповідача адвокат Кондратенко М.І. заперечує задоволенню позову з підстав недоведеності вимог. Зазначив, що висновок проведеної експертизи суперечить ухвалі суду про її призначення, оскільки у судовому документі ставилось питання про можливі варіанти виділу 1/6 частини житлового будинку з урахуванням господарських будівель і споруд, а наведений висновок містить варіанти розподілу лише житлового будинку без урахування господарських будівель та споруд. Крім того, запропоновані експертом варіанти розподілу лише житлового будинку суттєво, більше ніж на 10%, збільшують площу житла, що має припадати на 1/6 частку належну позивачу, а відтак зменшує частку відповідача. Таке значне відхилення від часток співвласників безумовно порушує право власності відповідача, що є неприпустимим.

Представник відповідача за довіреністю ОСОБА_3 підтримала правову позицію адвоката Кондратенка М.І. і також просить відмовити у задоволенні вимог.

Суд, вислухавши доводи сторін, дослідивши представлені докази, дійшов висновку про відмову у задоволенні позову виходячи із такого.

Згідно з ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Частиною 1 ст. 15, ч. 1 ст. 16, ч. 1 ст. 20 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання; має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу; право на захист здійснює на свій розсуд.

Відповідно до ст.ст. 12, 13, 82 ЦПК кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень; суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи; обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

За положеннями частин 1-3 ст. 89 ЦПК суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Судом встановлено, що сторонам на праві власності належить домоволодіння розташоване по АДРЕСА_1 , зокрема ОСОБА_1 1/6 частина житлового будинку з господарчо-побутовими будівлями (а.с.5-6), а ОСОБА_2 5/6 (а.с.23). Спірний житловий будинок побудований у 1927 році, має знос 50% і прибудови, загальна площа приміщення становить 78,5 кв. м., а житлова - 52,7 кв. м. (а.с.24-28).

Наведені обставини сторонами не оспорюються.

Відповідно до частин 1, 2 ст.364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою.

Згідно з правозастосовними орієнтирами викладеними у пунктах 7, 8 Постанови Пленуму ВСУ N 7 від 04.10.91 року «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» в спорах про поділ будинку в натурі учасникам спільної часткової власності на будинок може бути виділено відокремлену частину будинку, яка відповідає розміру їх часток у праві власності. Якщо виділ технічно можливий, але з відхиленням від розміру часток кожного власника, суд з врахуванням конкретних обставин може провести його зі зміною у зв`язку з цим стосовно до ідеальних часток і присудженням грошової компенсації учаснику спільної власності, частка якого зменшилась. При поділі жилого будинку суд зобов`язаний зазначити в рішенні, яка відокремлена (ізольована після переобладнання) частина будинку конкретно виділяється і яку частку в будинку вона складає, а також, які підсобні будівлі передаються власнику. Різні господарські будівлі (літні кухні, сараї тощо) є підсобними будівлями і складають з будинком одне ціле. Тому при відчуженні жилого будинку вони переходять до нового власника разом з будинком, якщо при укладенні договору про відчуження не було обумовлено їх знесення або перенос попереднім власником.

Отже, при реальному поділі житлового будинку суд повинен вирішити питання і щодо долі господарських будівель, які припадають на частку співвласника.

Позивач ставить питання про реальний виділ належної йому 1/6 частини житлового будинку без урахування господарчо-побутових будівель відповідно до першого чи третього варіантів висновку судової будівельно-технічної, оціночно-будівельної експертизи №826/1190 від 24.06.2019 року (а.с.57-72) обґрунтовуючи вимоги неможливістю домовитись з відповідачем про подальшу долю цього спадкового майна.

Проте, погодитися з такими вимогами не можна з огляду на таке.

Як було зазначено вище спірне домоволодіння належить сторонам на праві спільної часткової власності з урахуванням часток, що приходяться на житловий будинок з господарчо-побутовими будівлями.

Дотримуючись цих умов за ухвалою суду від 10.04.2019 року по справі призначалася експертиза одним із питань якої було необхідність визначення можливих варіантів виділу 1/6 частки житлового будинку з урахуванням господарських будівель та споруд (а.с.49).

Не дотримавшись вказаної вимоги суду експерт у представленому висновку судової будівельно-технічної, оціночно-будівельної експертизи №826/1190 від 24.06.2019 року (а.с.57-72) запропонував варіанти лише розподілу житлового будинку без урахування господарських будівель і споруд, що припадають на належну позивачу частку, да ще і з відхиленням від площі житлового будинку, що має припадати на 1/6 частку позивача, більше ніж на 10%. На обгрунтування у висновку вказано, що на частку в розмірі 1/6 припадає 13,08 кв. м., що на 8,9 кв. м. менше, ніж обумовлюється вимогами діючих будівельних норм, а тому виділ частки в розмірі 1/6 в житловому будинку не видається за можливе (а.с.63).

Отже, якщо погодитись із запропонованими варіантами поділу лише житлового будинку, то частка належна позивачу, яка є незначною, буде суттєво збільшена (відповідно і площа будинку), а частка відповідача - суттєво зменшена, що безумовно порушуватиме права останнього навіть при присудженні грошової компенсації.

За таких обставин суд не приймає до уваги висновок наведеної експертизи.

Не погоджуючись з доводами експерта судом була призначена додаткова експертиза, яка не виконана внаслідок відмови позивача оплатити.

Залишаючи вимоги без задоволення слід також зауважити, що позивач має на праві власності дві квартири, тобто не є безхатченко (а.с. 9, 36, 37).

Керуючись: ст. 364 ЦК України, ст.ст. 11-13, 76-83, 89, 141, 263-265 ЦПК України,-

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про реальний виділ частки із майна, що є у спільній частковій власності залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржено до Сумського апеляційного суду через Конотопський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення.

Суддя Кравченко В. О.