РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 серпня 2021 року

м. Рівне

Справа № 572/34/21

Провадження № 22-ц/4815/853/21

Рівненський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Шимківа С.С.,

суддів: Гордійчук С.О., Хилевича С.В.,

секретар судового засідання Шептицька С.С.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач Сарненська міська рада Сарненського району Рівненської області,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Сарненського районного суду Рівненської області від 19 березня 2021 року (ухвалене у складі судді Ведяніної Т.О.) у справі за позовом ОСОБА_1 до Сарненської міської ради Сарненського району Рівненської області про визначення додаткового строку, достатнього для прийняття спадщини,-

в с т а н о в и в :

У січні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Кричильської сільської ради Сарненського району Рівненської області, правонаступником якої є Сарненська міська рада Сарненського району Рівненської області про визначення додаткового строку, достатнього для прийняття спадщини.

В обґрунтування заявлених вимог зазначає, що ОСОБА_2 , померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , є його бабою. В середині грудня 2020 року із телефонного дзвінка тітки він дізнався, що усе своє майно ОСОБА_2 заповіла йому.

Тобто, після смерті заповідача відкрилася спадщина за заповітом, про який спадкоємець не знав. З метою оформлення спадщини, що залишилася після смерті баби, він звернувся до приватного нотаріуса, який відмовив йому у вчиненні нотаріальної дії щодо оформлення спадщини, у зв`язку із пропуском шестимісячного строку для її прийняття. В обґрунтування поважності причин пропуску строку для прийняття спадщини наголошує, що він не був обізнаний про наявність заповіту щодо нього. Просить визначити йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини.

Рішенням Сарненського районного суду Рівненської області від 19 березня 2021 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Ухвалюючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції виходив з того, що позивач не довів належними, допустимими та достатніми доказами, що йому не було відомо про наявність заповіту.

Не погоджуючись із рішенням місцевого суду, ОСОБА_1 оскаржив його в апеляційному порядку.

У поданій апеляційній скарзі зазначає, що йому не було відомо про те, що померла бабуся ОСОБА_2 заповіла йому усе своє майно. Дана обставина стала йому відома лише у середині грудня 2020 року після телефонного дзвінка тітки. Крім того, Кричильська сільська рада Сарненського району Рівненської області не повідомляла його про наявність заповіту. Вважає що необізнаність про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини.

З наведених міркувань просить скасувати рішення суду першої інстанції, ухваливши нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення учасників процесу, апеляційний суд приходить до висновку про її задоволення, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 , померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с. 6).

За життя ОСОБА_2 заповіла своєму внуку, яким є позивач ОСОБА_1 , належне їй майно, де б воно не знаходилося і з чого б воно не складалося, що вбачається із дублікату заповіту, посвідченого 13 грудня 2000 року секретарем Кричильської сільської ради Сарненського району Рівненської області (а.с. 7).

За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ст. ст. 1220, 1222, 1270 ЦК України).

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч. 1 ст. 1269 ЦК України).

Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними.

З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви.

Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо.

Таким чином, необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини.

У вирішенні питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини потрібно враховувати свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права.

Відповідно до положень ст. 63 Закону України "Про нотаріат" Нотаріус або в сільських населених пунктах - посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, отримавши від спадкоємців повідомлення про відкриття спадщини, зобов`язана повідомити про це тих спадкоємців, місце проживання або роботи яких відоме. Нотаріус або посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, також може зробити виклик спадкоємців шляхом публічного оголошення або повідомлення у пресі.

Згідно з пунктами 7, 209, 188, 214 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 3 березня 2004 року № 20/5 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України за № 283/8882, довідки про заповіти (про наявність заповіту, його зміст та ін.) видаються особам, щодо яких було складено заповіт, а також органам, переліченим в абзаці третьому пункту 7, та спадкоємцям за законом тільки після смерті заповідача за умови подання свідоцтва про його смерть. При підготовці до видачі свідоцтва про право на спадщину за законом або заповітом нотаріус за даними Спадкового реєстру перевіряє наявність спадкової справи, спадкового договору, заповіту. Нотаріус при видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом шляхом витребування відповідних доказів перевіряє: факт смерті спадкодавця, наявність заповіту, наявність та чинність спадкового договору, час і місце відкриття спадщини, склад спадкового майна, на яке видається свідоцтво; перевіряє коло осіб, які мають право на обов`язкову частку в спадщині. Нотаріус, який одержав від спадкоємців повідомлення про відкриття спадщини, зобов`язаний повідомити про це тих спадкоємців, місце проживання або роботи яких йому відоме. Нотаріус може також зробити виклик спадкоємців шляхом публічного оголошення або повідомлення про це у пресі.

Отже, Закон пов`язує виникнення у нотаріуса або особи, уповноваженої на вчинення нотаріальних дій, обов`язку здійснювати дії щодо сповіщення спадкоємців, місце проживання або роботи яких відоме, з моментом заведення спадкової справи, чому передує звернення спадкоємця із заявою про прийняття спадщини.

Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом у постанові від 26 червня 2019 року у справі №565/1145/17.

ОСОБА_1 наголошує, що йому не було відомо про наявність заповіту. Про його існування він дізнався у ході телефонної розмови з тіткою, яка відбулася в середині грудня 2020 року. Зауважує, що Кричильська сільська рада, секретарем якої був посвідчений заповіт, не повідомляла його про наявність заповіту. Оскільки на момент смерті він не проживав разом з спадкодавцем, то він не міг знати про існування заповіту.

Наведені позивачем обставини знайшли своє підтвердження у ході розгляду справи апеляційним судом, що свідчить про наявність у позивача об`єктивних перешкод для подання заяви про прийняття спадщини, а тому суд першої інстанції дійшов необґрунтованого висновку про відмову визначити ОСОБА_1 додатковий строк для прийняття спадщини.

Відповідач не заперечує щодо задоволення позовних вимог (а.с. 10).

За таких обставин, колегія суддів дійшла до переконання, що висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи і вимогам закону, тому апеляційна скарга підлягає до задоволення, а рішення суду скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволенні позовних вимог.

На підставі ст. 1272 ЦК України та керуючись ст.ст. 367, 376, 381-384, 389-391 ЦПК України, Рівненський апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Сарненського районного суду Рівненської області від 19 березня 2021 року скасувати.

Визначити для ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , додатковий строк тривалістю в три місяці з дня набрання постанови законної сили для подання заяви про прийняття спадщини, що відкрилася після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Головуючий-суддя Шимків С.С.

Судді: Гордійчук С.О.

Хилевич С.В.