справа № 278/787/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 серпня 2021 року м. Житомир

Житомирський районний суд Житомирської області в складі головуючого судді Татуйка Є.О. за участю секретаря Петровської Ю.Р., розглянув цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до ТОВ "ОЛВІТА БУД" про визнання дійсними договорів купівлі-продажу та визнання права власності на об`єкти житлової нерухомості, -

В С Т А Н О В И В :

Заявленими вимогами позивачі просили суд ухвалити рішення, яким визнати дійсними договори купівлі - продажу майнових паїв на об`єкт житлової нерухомості в об`єкті незавершеного будівництва та визнати за позивачами право власності на об`єкти житлової нерухомості, а також вирішити долю судових витрат.

Розгляд справ вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання, однак в подальшому, вимоги усіх чотирьох позивачів об`єднані в одне провадження та з урахуванням обсягу вимог здійснено перехід до загального позовного провадження.

В судовому засіданні представник позивачів вимоги повністю підтримав, просив їх задовольнити в повному обсязі. В обґрунтування заявленого суду повідомив наступне. Позивачі уклали з відповідачем попередні договори з метою укласти у майбутньому договори придбання майнових прав на об`єкти житлової забудови. В подальшому основний договір укладений не був через ухилення відповідача. За таких обставин та на переконання сторони позивачів, вимоги мають бути задоволеними.

Представники відповідачів у судовому засіданні вимог не визнали та просили суд їх повністю відхилити. В обґрунтування такої позиції повідомили суду наступне. Вимоги у заявленому обсязі задоволеними бути не можуть через те, що як станом на момент укладення договорів так і станом на день розгляду справи багатоквартирний будинок не зданий в експлуатацію і фактично не можна задовольнити вимоги про визнання за позивачами прав власності на житлову площу. Окрім цього, сплив строк для укладення основного договору і поважних причин його пропуску суду наведено не було. Мало того, відповідач не ухилявся від укладення основного договору, а запрошення на їх укладення приходили пізніше за визначений у запрошенні час. Представники відповідачів просили суд не приймати до уваги як докази надані позивачами договори купівлі - продажу майнових прав з ОСОБА_5 , як такі, що надані з порушеннями визначеними процесуальним законом.

Заслухав пояснення учасників розгляду та проаналізував надані ними матеріали судом встановлено наступні фактичні обставини справи та відповідно ним правовідносини.

Позивачі є громадянами України, мають зареєстровані місця проживання, отримували коди платників податків та при зверненні до суду сплатили судовий збір.

Між позивача та відповідачем окремо із кожним заявником чотири в один день 9 червня 2017 року укладено попередні договори (про укладення в майбутньому договорів купівлі - продажу) належних відповідачу майнових прав на об`єкти житлової нерухомості, що розташовані в АДРЕСА_1 протягом десяти днів з момент отримання документу про дозвіл на початок виконання будівельних робіт, але не пізніше 9 червня 2018 року тобто через рік після укладення попереднього договору.

ОСОБА_1 уклав попередній договір щодо 420 квадратних метри загальної площі житлової нерухомості.

ОСОБА_2 уклав попередній договір щодо 280 квадратних метри загальної площі житлової нерухомості.

ОСОБА_4 уклав попередній договір щодо 304,41 квадратних метри загальної площі житлової нерухомості.

ОСОБА_3 уклала попередній договір щодо 50 квадратних метри загальної площі житлової нерухомості.

ОСОБА_1 6 листопада 2019 року направив лист претензію до відповідача щодо укладення основного договору. 13 травня 2020 року склав завірену нотаріально заяву про запрошення на укладення договору на 22 травня 2020 року.

ОСОБА_4 28 жовтня 2019 року направив лист претензію до відповідача щодо укладення основного договору. Справа не містить відомостей щодо направлення запрошення до нотаріуса для укладення основного договору.

ОСОБА_2 12 листопада 2019 року направив лист претензію до відповідача щодо укладення основного договору. 14 травня 2020 року склав завірену нотаріально заяву про запрошення на укладення договору на 22 травня 2020 року.

Між ОСОБА_3 та відповідачем укладено додатковий договір, яким пролонгували кінцевий строк укладення основного договору до 31 серпня 2018 року.

28 жовтня 2019 року ОСОБА_3 направила лист претензію до відповідача щодо укладення основного договору. На дану претензію відповідач надав відповідь, якою зазначив наступне. Дійсно, між сторонами укладено попередній договір. Однак, у зв`язку із відсутністю сприяння від ОСОБА_3 щодо виконання будівництва ТОВ "ОЛВІТА-БУД" проекту присвоєно статус довгобуду з усіма негативними наслідками. Після виконання усіх досягнутих між сторонами конфлікту проблемних питань ТОВ "ОЛВІТА-БУД" готово виконати взяті на себе зобов`язання.

21 травня 2020 року ОСОБА_3 складено завірену нотаріально заяву про запрошення на укладення договору на 25 травня 2020 року.

Доказів отримання взагалі та в тому числі до дати визначеної запрошенням суду надано на дослідження не було.

Правовідносини між сторонами врегульовані наступними положеннями законодавства України.

Зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом (ч. 1 ст. 598 ЦК України).

Попереднім є договір, сторони якого зобов`язуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір в майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором. Попередній договір укладається у формі, встановленій для основного договору, а якщо форма основного договору не встановлена, - у письмовій формі. Зобов`язання, встановлене попереднім договором, припиняється, якщо основний договір не укладений протягом строку (у термін), встановленого попереднім договором, або якщо жодна із сторін не направить другій стороні пропозицію про його укладення (ст. 635 ЦК України).

Проаналізував фактичні обставини справи та норми законодавства, якими врегульовані правовідносини між сторонами, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовів з огляду на наступне.

Суд погоджується з доводами представників відповідача, що строк для укладення основного зобов`язання і передбачений попереднім договором сплив і поважних причин його пропуску суду належними та допустимими доказами доведено не було. За таких обставин підстави для укладення основного договору сплили і у відповідача відпали зобов`язання щодо цього. Звідси права позивачів порушеними бути не можуть і судовому захисту не підлягають.

Пропозиції щодо укладення договору направлені усіма позивачами були здійснені поза межами строку окресленого попереднім договором і тому, суд вважає, будь-якого значення для укладеного попереднього договору не мають. Мало того, направлені деякими позивачами офіційні запрошення для укладення договорів не містять доказів про завчасне їх отримання адресатами і тому окремо не приймаються судом до уваги при прийнятті рішення.

Разом з тим, суд вважає не належним доказом укладений між відповідачем і ОСОБА_5 основний договір після укладення ідентичного з позивачами попереднього договору, як такий, який не стосується даних правовідносин між сторонами даного судового спору. Звідси вирішення питання про його допустимість судом відхиляється.

Результати вирішення спору не даються підстав для розподілу судових витрат понесених позивачами. Судові витрати відповідача не декларувались перед прийняттям рішення. Дані правовідносини врегульовані положеннями ст. 141 ЦПК України.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 263-265 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

В задоволенні позовів відмовити.

Повне рішення виготовлене 25 серпня 2021 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Є.О. Татуйко