Справа № 146/511/20
"13" квітня 2021 р. Томашпільський районний суд Вінницької області
в складі: головуючого судді Пилипчука О.В.,
з участю секретаря судового засідання Ковбасюка Б.Р.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Томашпіль цивільну справу
ім`я (найменування) сторін та інших учасників справи:
позивач: Тульчинська окружна прокуратура, яка діє в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області та Томашпільської селищної ради Тульчинського району Вінницької області
вимоги позивача: про стягнення заборгованості по сплаті орендної плати
представники позивача: прокурор Томашпільського відділу Тульчинської окружної прокуратури Мазур І.А., начальник відділу юридичного та кадрового забезпечення Томашпільської селищної ради Тульчинського району Вінницької області Щербатий А.І.
Виклад позиції позивача та заперечень відповідача.
23 червня 2020 року керівник Могилів-Подільської місцевої прокуратури Кравченко Є.Г., який діє в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області та Томашпільської селищної ради Томашпільського району Вінницької області звернувся до суду з позовом в якому просить стягнути з ОСОБА_1 на корить місцевого бюджету Томашпільської селищної ради Тульчинського району Вінницької області заборгованості по сплаті орендної плати в сумі 5607,37 грн.
Цивільний позов обґрунтовано наступним.
Вказаний договір укладено на сім років.
За умовами цього договору орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі в розмірі 4% від нормативно-грошової оцінки земельної ділянки, що складає 3603,04 грн за 1 рік.
До Томашпільського районного суду Вінницької області Могилів-Подільською місцевою прокуратурою подавалася позовна заява від 26 вересня 2018 року, де ставилося питання про стягнення заборгованих сум орендної плати за даним договором. Рішенням Томашпільського районного суду від 22 січня 2019 року договір оренди з ОСОБА_1 розірвано та зобов`язано боржника повернути орендну плату, станом на 01.06.2018 року. Дане рішення в частині розірвання договору оренди та повернення ОСОБА_1 земельної ділянки виконане державним виконавцем 14 червня 2019 року. Орендна плата ОСОБА_1 до моменту повернення земельної ділянки не сплачувалася, що призвело до виникнення заборгованості не охопленої попередньою позовною заявою, тому позивач просить суд стягнути з відповідача утворену заборгованість та судові витрати.
Заяви, клопотання, процесуальні дії у справі.
Ухвалою Томашпільського районного суду від 07 липня 2020 року відкрито загальне позовне провадження у справі, підготовче засідання призначено на 01 жовтня 2020 року.
Ухвалою Томашпільського районного суду від 01 жовтня 2020 року підготовче засідання відкладено на 30 жовтня 2020 року.
Ухвалою Томашпільського районного суду від 30 жовтня 2020 року підготовче засідання відкладено на 30 листопада 2020 року.
Ухвалою Томашпільського районного суду від 30 листопада 2020 року підготовче засідання відкладено на 12 січня 2021 року.
Ухвалою Томашпільського районного суду від 12 січня 2021 року закрито підготовче провадження у цивільній справі, справу призначено до судового розгляду на 11 березня 2021 року.
Ухвалою Томашпільського районного суду від 11 березня 2021 року розгляд справи відкладено на 13 квітня 2021 року.
Фактичні обставини, встановлені судом, норми права, які застосовував суд, мотиви суду.
В судовому засіданні прокурор Томашпільського відділу Тульчинської окружної прокуратури Мазур І.А. позовну заяву підтримав, посилаючись на обставини зазначені в ній, просив позов задовольнити.
Представник Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області в судове засідання не з`явився, надіслав на адресу суду заяву, в якій просить розгляд справи провести без представника Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити.
Представник Томашпільської селищної ради Тульчинського району Вінницької області в судовому засіданні позовну заяву підтримав, посилаючись на обставини зазначені в ній, просив позов задовольнити.
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився по невідомим суду причинам, про час та місце розгляду справи його було повідомлено завчасно та належним чином, в зв`язку з чим суд ухвалив провести по даній справі заочний розгляд справи на підставі наявних у ній доказів, відповідно до ст.ст. 280, 281 ЦПК України.
Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність і достовірність показань позивача, сприяючи всебічному й повному з`ясуванню обставин справи, що має істотне значення для правильного вирішення спору, прийшов до наступного.
Відповідно до ст.129 Конституції України суддя є незалежним та керується верховенством права. Основними засадами судочинства є: рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом; забезпечення доведеності вини; змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості; підтримання публічного обвинувачення в суді прокурором; забезпечення обвинуваченому права на захист; гласність судового процесу та його повне фіксування технічними засобами; розумні строки розгляду справи судом; забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення; обов`язковість судового рішення.
Відповідно до ч.1 ст.2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Відповідно ч.3 ст. 3 ЦПК України, провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Відповідно ч.ч. 1,2 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах.
Відповідно ч.ч.1-4 ст. 10 ЦПК України, суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Згідно ч.1 ст.. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
Відповідно ч.3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно ч.1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно ч.1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Відповідно ч.1-4 ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.
Відповідно ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно ч.6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно ч.1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Відповідно ч.9 ст. 83 ЦПК України, копії доказів (крім речових доказів), що подаються до суду, заздалегідь надсилаються або надаються особою, яка їх подає, іншим учасникам справи. Суд не бере до уваги відповідні докази у разі відсутності підтвердження надсилання (надання) їх копій іншим учасникам справи, крім випадку, якщо такі докази є у відповідного учасника справи або обсяг доказів є надмірним, або вони подані до суду в електронній формі, або є публічно доступними.
Відповідно до п.11 постанови № 4 Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року, суд, встановлюючи наявність або відсутність фактів, якими обґрунтовуються вимоги чи заперечення сторін, визнаючи одні та відхиляючи інші докази, має мотивувати свої дії та враховувати, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Статтею 131-1 Конституції України на органи прокуратури покладається представництво інтересів держави в суді у випадкам, визначених законом.
Статтею 56 ЦПК України встановлено, що у випадках, встановлених законом, органи державної влади, органи місцевого самоврядування, фізичні та юридичні особи можуть звертатися до суду із заявами про захист прав, свобод та інтересів інших осіб або державних чи суспільних інтересів та брати участь у цих справах. При цьому органи державної влади, органи місцевого самоврядування повинні надати суду документи, що підтверджують наявність передбачених законом підстав для звернення до суду в інтересах інших осіб.
У визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами.
Відповідно до ч. 3 ст. 23 закону України "Про прокуратуру" прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.
Згідно ч. 3, ч. 7 ст. 128 КПК України, цивільний позов в інтересах держави пред`являється прокурором. Особа, яка не пред`явила цивільного позову в кримінальному провадженні, а також особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства.
З акта прийому-передачі межових знаків вбачається, що межові знаки передані ОСОБА_1 (а.с.24).
Рішенням Томашпільського районного суду Вінницької області від 22 січня 2019 року позовні вимоги заступника керівника Могилів-Подільської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області та Антонівської сільської ради до ОСОБА_1 про розірвання договору земельної ділянки, повернення земельної ділянки та стягнення заборгованості задоволено (а.с. 29-30).

Відповідно до акту приймання-передачі майна від 14 червня 2019 року державним виконавцем Пращуком В.В. передано державі в особі Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області земельну ділянку сільськогосподарського призначення державної власності, площею 4,5394 га, кадастровий номер :03:000:0717, розташованої на території Антонівської сільської ради Томашпільського району Вінницької області - начальнику юридичного управління ГУ Держгеокадастру у Вінницькій області Бойку А.М. (а.с. 28).

Рішенням 33 сесії 8 скликання Томашпільської селищної ради Томашпільського району Вінницької області 16 липня 2019 року № 1326, юридичну особу Антонівська сільська рада реорганізовано шляхом приєднання до Томашпільської селищної ради (а.с. 33).

Згідно інформації наданої Томашпільською селищною радою Томашпільського району Вінницької області, заборгованість за період з 01 червня 2018 року по 14 червня 2019 року по оренді земельної ділянки, договір № 164 від 10 квітня 2014 року становить 5607,37 грн (а.с. 26).

Відповідно до ст. 21 Закону України «Про оренду землі» орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України). Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди.

Положеннями ст. ст. 24, 25 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що орендар земельної ділянки має право самостійно господарювати на землі з дотриманням умов договору оренди землі, а орендодавець вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати.

Статтею 34 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що у разі припинення або розірвання договору оренди землі орендар зобов`язаний повернути орендодавцеві земельну ділянку на умовах , визначених договором.

Частиною 1 ст. 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

Згідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Частиною 1 ст. 598 ЦК України встановлено, що зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Відповідно до вимог ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Частиною 4 ст. 631 ЦК України встановлено, що закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.

Відповідно до ст. 759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Згідно ст. 762 ЦК України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлене договором.

Згідно зі ст. 206 ЗК України, використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.

Відповідно ч.ч.1-5 ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

З огляду на вищевикладене, суд, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить до висновку, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а тому підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.5 ст.265 ЦПК України, у резолютивній частині рішення зазначається розподіл судових витрат.

Відповідно до положень ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ч.1 ст. 142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Судом встановлено, що прокуратура Вінницької області понесла судові витрати, що складаються з 2102 гривень, сплаченого судового збору.

Враховуючи вимоги ст. 141 ЦПК України, стягненню із ОСОБА_1 на користь прокуратури Вінницької області підлягає сплачений нею судовий збір у розмірі 2102 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. 129, 131-1 Конституції України, ст.ст. 1166, 1206 ЦК України, ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», ст. ст. 12, 13, 56, 76-81, 82, 95, 141, 228, 229, 235, 258, 263, 264, 265, 268, 280-282, 354, 430 ЦПК України, суд-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Тульчинської окружної прокуратури, яка діє в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області та Томашпільської селищної ради до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь місцевого бюджету Томашпільської селищної ради Тульчинського району Вінницької області (, УДКС у Томашпільському районі, НОМЕР_1 , МФО 36331505) заборгованість по сплаті орендної плати в сумі 5607,37 грн (п`ять тисяч шістсот сім гривень тридцять сім копійок).

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Прокуратури Вінницької області (р/р IBAN UA 0003988, , ДКСУ, МФО 820172, отримувач Прокуратура Вінницької області) 2102 грн (дві тисячі сто дві гривні) судових витрат, що складаються із сплаченого судового збору.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

У відповідності до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно- телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч. 2 ст. 358 ЦПК України.

Повне найменування (ім`я) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження:

позивач: Головне управління Держгеокадастру у Вінницькій області адреса: 21027, м.Вінниця, вул. Келецька, 63;

Томашпільська селищна рада Тульчинського району Вінницької області, адреса: 24200, Вінницька область, Тульчинський район, смт Томашпіль, пл.Т.Шевченка, 1;

відповідач: ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 .

Повний текст рішення виготовлено: 14 квітня 2021 року

Суддя: О. В. Пилипчук