233 № 233/2551/21
З АО Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
30 серпня 2021 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі:
головуючого судді Мартиненко В. С.,
за участю секретаря судового засідання Штреккер В.О.,
позивача ОСОБА_1 ,
представника органу опіки та піклування Богданової Я.М.,
розглянувши в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в м. Костянтинівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , орган опіки та піклування в особі Іллінівської сільської ради Костянтинівського району Донецької області, про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, -
До Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області з вказаним позовом звернувся ОСОБА_1 , в якому просив визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме будинком АДРЕСА_1 . В обґрунтування вказаних вимог позивач посилався на те, що він є власником вказаного житлового приміщення. Відповідачі були вселені в житлове приміщення як члени його сім`ї, проте покинули житлове приміщення та не проживають в ньому без поважних причин понад 1 року - з листопада 2014 року, комунальні послуги не сплачують, через що позивач несе додаткові комунальні витрати та не може розпорядитися належним йому майном.
Орган опіки та піклування в особі Іллінівської сільської ради Костянтинівського району Донецької області надав висновок щодо розв`язання вказаного спору, в якому зазначив про те, що визнання малолітнього ОСОБА_4 таким, що втратив право користування вказаним житловим приміщенням, не буде порушувати права дитини, оскільки малолітня дитина проживає з матір`ю в іншому місті, де має постійне місце проживання.
Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві, не заперечував проти заочного розгляду справи.
Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які діють в своїх інтересах та в інтересах малолітнього сина ОСОБА_4 , в судове засідання повторно не з`явились, про дату, час і місце його проведення повідомлялись належним чином, про причини неявки не повідомили, клопотання про розгляд справи за їх відсутності та відзиви на позов не надали.
Представник органу опіки та піклування в особі Іллінівської сільської ради Костянтинівського району Донецької області Богданова Я.М. в судовому засіданні не заперечувала проти визнання малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , таким, що втратив право користування житловим приміщенням, посилаючись на обставини, викладені у відповідному висновку.
Ухвалою Костянтинівського мiськрайонного суду Донецької області від 30.08.2021 р. без виходу до нарадчої кімнати із занесенням її до протоколу судового засідання судом постановлено провести заочний розгляд справи.
З`ясувавши обставини справи, дослідивши докази подані на їх підтвердження, суд дійшов таких висновків.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом, посвідченого 17 квітня 1998 року державним нотаріусом Костянтинівської державної нотаріальної контори Сівяковою Г.П., реєстр. № 3-1051, актом від 24.05.2021 року, складеним Іллінівською сільською радою Костянтинівського району Донецької області.
Відповідачі ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , малолітній ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , мають зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується відомостями, наданими Іллінівською сільською радою Костянтинівського району Донецької області за вих. 325/01-41/1, вих. 326/01-41/1, вих. 327/01-41/1 від 24 червня 2021 року, актом від 24.05.2021 року, складеним Іллінівською сільською радою Костянтинівського району Донецької області.
Свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в судовому засіданні надали показання про те, що вони є сусідами позивача та майже кожного дня з ним бачаться. Відповідачі проживали у спірному будинку до 2014 року, проте виїхали з нього та з того часу свідки відповідачів жодного разу не бачили.
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 (актовий запис № 15, складений 04 серпня 2008 року виконкомом Іллічівської сільської ради Костянтинівського району Донецької області).
Відповідно до свідоцтва № 733 про реєстрацію за місцем проживання ОСОБА_4 від 09 вересня 2017 року, виданим Міграційним пунктом УФМС Росії по Тамбовській області в Никифоровському районі та паспорту громадянина РФ ОСОБА_3 малолітній ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , разом із матір`ю ОСОБА_3 мають зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 .
Свідоцтво № 671 про реєстрацію за місцем проживання від 13 травня 2021 року, видане відділом з питань міграції ОП № 1 «Залізничний» УМВС Росії по м. Сімферополь, суд до уваги не бере як недопустимий доказ, оскільки згідно з ч. 2, 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.
Згідно з ст. 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частку будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.
Статтею 156 ЖК України передбачено, що члени сім`ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням (ч.1). За згодою власника будинку (квартири) член його сім`ї вправі вселяти в займане ним жиле приміщення інших членів сім`ї (ч.2).
Відповідно до ч. 4 ст. 156 ЖК України до членів сім`ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу. Згідно з ч. 2 ст. 64 ЖК до членів сім`ї належать дружина наймача (власника), їхні діти, батьки та інші особи, якщо вони проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство.
Згідно із ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.
З урахуванням викладеного суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 такими, що втратили право користування жилим приміщенням - будинком АДРЕСА_1 є обґрунтованими та підлягають задоволенню, оскільки позивачем було доведено факт відсутності в спірному житловому приміщенні вказаних відповідачів без поважних причин понад один рік.
Згідно з ч. ч. 2, 3 ст. 29 ЦК України фізична особа, яка досягла чотирнадцяти років, вільно обирає собі місце проживання, за винятком обмежень, які встановлюються законом. Місцем проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я тощо, в якому вона проживає, якщо інше місце проживання не встановлено за згодою між дитиною та батьками (усиновлювачами, опікуном) або організацією, яка виконує щодо неї функції опікуна.
Відповідно до статті 18 Закону України «Про охорону дитинства» держава забезпечує право дитини на проживання в таких санітарно-гігієнічних та побутових умовах, що не завдають шкоди її фізичному та розумовому розвитку. Діти - члени сім`ї наймача або власника жилого приміщення мають право користуватися займаним приміщенням нарівні з власником або наймачем.
Згідно з п. 2 ч. 3 ст. 71 ЖК України жиле приміщення зберігається за тимчасово відсутнім наймачем або членами його сім`ї понад шість місяців у випадках: тимчасового виїзду з постійного місця проживання за умовами і характером роботи або у зв`язку з навчанням (учні, студенти, стажисти, аспіранти тощо), у тому числі за кордоном, - протягом усього часу виконання цієї роботи або навчання.
Оскільки судом встановлено, що малолітній ОСОБА_4 проживає разом із матір`ю ОСОБА_3 за іншою адресою зареєстрованого місця їх проживання, та батьки дитини разом з дитиною покинули спірне житлове приміщення більше як шість років тому, суд дійшов висновку про те, що таке втручання у право власності ОСОБА_1 є непропорційним необхідності збереження за малолітнім ОСОБА_4 права користуватися цим житлом.
А отже, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання ОСОБА_4 таким, що втратив право користування жилим приміщенням - будинком АДРЕСА_1 є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Згідно з пунктом 99.2 статті 99 Податкового Кодексу України грошові зобов`язання малолітніх/неповнолітніх осіб виконуються їх батьками (усиновителями), опікунами (піклувальниками) до набуття малолітніми/неповнолітніми особами цивільної дієздатності в повному обсязі. Батьки (усиновителі) малолітніх/неповнолітніх і малолітні/неповнолітні у разі невиконання грошових зобов`язань малолітніх/неповнолітніх несуть солідарну майнову відповідальність за погашення грошових зобов`язань та/або податкового боргу.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України у зв`язку із задоволенням позову, зважаючи на те, що батьки несуть солідарну майнову відповідальність за погашення грошових зобов`язань малолітньою дитиною, з відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь позивача ОСОБА_1 необхідно стягнути понесені ним судові витрати зі сплати судового збору, а саме по 1362 гривень 00 копійок з кожного.
Керуючись ст.ст. 141, 259, 264-265, 273, 280 - 282, 354, п.п.15.5 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , орган опіки та піклування в особі Іллінівської сільської ради Костянтинівського району Донецької області, про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням - задовольнити.
Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , такими, що втратили право користування житловим приміщенням - будинком АДРЕСА_1 .
Стягнути з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 1362 (однієї тисячі трьохсот шістдесяти двох) гривень 00 копійок з кожного.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Донецького апеляційного суду через Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами ЦПК України, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.
Дата складення повного рішення суду - 30 серпня 2021 року.
Позивач: ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .
Відповідачі: ОСОБА_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ; ОСОБА_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 ; ОСОБА_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .
Суддя