Справа №515/1502/20
Провадження №2/515/181/21
Татарбунарський районний суд Одеської області
16 серпня 2021 р. Татарбунарський районний суд Одеської області в складі:
головуючого - судді Тимошенка С.В.
за участю: секретаря судового засідання Коренчук О.Е.
представника позивача - адвоката Давиденка К.В.
представника третьої особи (за довіреністю) Шалар Л.Д.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Татарбунари Одеської області в по- рядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа без самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - Татарбунарська міська рада Одеської області,
про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання дітей,
В С Т А Н О В И В:
12 листопада 2020 року ОСОБА_1 в особі свого представника звернувся до суду з позов- ною заявою, в якій просив позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно їх малолітніх дітей - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 - ня, та стягувати аліменти на їх утримання, посилаючись на наступні обставини.
14 липня 2012 року він зареєстрував шлюб з ОСОБА_2 , від шлюбу у них народилися ді- ти: дочка - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . 29 вересня 2016 року між ними було розірвано шлюб. Після розірвання шлюбу діти залишилися проживати разом з відповідачем, яка в свою чергу стягувала з нього аліменти в роз- мірі 1/3 частини всіх видів доходу та заробітку. 01.07.2017 р. відповідач привезла йому дітей в го- сті на декілька тижнів, але так їх і не забрала, обірвала всі засоби зв`язку. З того часу діти постійно проживають біля нього та знаходяться повністю на його утриманні. Рішенням Любашівського ра- йонного суду Одеської області від 03.05.2019 р. було припинено стягнення з нього на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання дітей. Розпорядженням Татарбунарської райдержадмі- ністрації Одеської області від 01.11.2018 р. було визначено місце проживання дітей біля батька. На протязі всього часу відповідач своїх батьківських обов`язків не виконує, не бере участі у вихован- ні дітей, в матеріальному забезпеченні дітей не приймає, фактично ухилилася від виконання своїх батьківських обов`язків. Діти проживають з ним, усі питання щодо їх виховання та утримання ви- рішуються ним самостійно без участі та підтримки відповідача, яка ніяким чином не піклується про них, не проявляє заінтересованості у їх подальшій долі, не цікавиться станом здоров`я, фізич- ним та духовним розвитком. Зазначені факти він розцінює як ухилення від виховання дітей ма- тір`ю, свідомого нехтування нею своїми обов`язками. За таких обставин вважає, що відповідача не обхідно позбавити батьківських прав, тому, діючи у інтересах дітей, він звернувся до суду з даним позовом.
Представник позивача у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, в якій просив справу розглянути у його відсутності, позовні вимоги підтримав (а.с.62) .
Відповідач в судове засідання не з`явилася, хоча про дату, час та місце розгляду справи за міс- цем реєстрації сповіщалася належним чином - рекомендованим листом з повідомленням, до суду повернувся конверт із поміткою "не проживає" (а.с.31,35). Тому її викликано до суду шляхом опу- блікування оголошення на веб-сайті Татарбунарського районного суду на 30.03.2021 р. на 11.30, на 05.05.2021 р на 13.30 год., на 27.07.2021 р. та на 16.08.2021 р на 11.20 год., але вона повторно до суду не з`явилася, у відповідності до ст.178 ЦПК України відзиву до суду та учасникам справи не надіслала.
Представник третьої особи також у судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву, в якій просила справу розглянути за її відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечувала (а.с.60).
Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідача, враховуючи наявність дос- татніх матеріалів про права та взаємовідносини сторін, з ухваленням заочного рішення, у відповід- ності до ст.ст.280-282 ЦПК України.
Згідно ч.3 ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд сп- рави за його відсутності. У такому разі фіксування судового засідання за допомогою звукозапи- сувального технічного засобу, у відповідності з вимогами ч.2 ст.247 ЦПК України, не здійсню- ється.
Відповідно до ч.1 ст.82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підля- гають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог.
В силу ст.19 Конвенції про права дитини, держави - учасники зобов`язані вживати усіх необ- хідних законодавчих та інших заходів з метою захисту дитини від усіх форм фізичного та психо- логічного насильства, образи чи зловживань, відсутності піклування чи недбалого і брутального поводження або експлуатації з боку батьків чи будь-якої іншої особи.
За змістом п.2 ч.1 ст.164 СК України, мати, батько, можуть бути позбавлені судом батьківсь- ких прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.
Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п.15 своєї постанови № 3 від 30.03.2007 р. "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про поз- бавлення та поновлення батьківських прав" передбачено, що позбавлення батьківських прав (тоб- то прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивно- го з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.
З копії паспорту серії НОМЕР_1 (а.с.4) видно, позивач народився ІНФОРМАЦІЯ_4 в с.Білолісся Татарбунарського району Одеської області
Копіями свідоцтв про народження серії НОМЕР_2 та серії НОМЕР_3 (а.с.6,7) підтве- рджується, що ОСОБА_4 народився ІНФОРМАЦІЯ_5 в смт Овідіополь Одеської області, а ОСОБА_6 народилася ІНФОРМАЦІЯ_6 у м.Іллічівськ Одеської області, їх батьками є ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .
Рішенням Овідіопольського районного суду Одеської області від 29.09.2016 р. (копія на а.с.8) шлюб між ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , розірваний. Неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , залишено на вихованні матері ОСОБА_2 .

Розпорядженням Татарбунарської районної державної адміністрації за № 318/А-2018 від 01.11. 2018 р., визначено місця проживання дітей ОСОБА_3 , та ОСОБА_4 біля батька (а.с. 9).

Рішенням Любашівського районного суду Одеської області від 03.05.2019 р. (а.с.10) припинено стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання малолітніх дітей ОСОБА_5 , 2012 р. народження, та ОСОБА_4 , 2014 р. народження, за рішенням Овідіопольського ра- йонного суду від 19.09.2016 р. Рішення Овідіопольського районного суду від 19.09.2016 р. про стя- гнення аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання дітей визнано та- ким, що не підлягає виконанню .

Довідкою Білоліської сільської ради № 454 від 14.09.2020 р. (а.с.11) підтверджується, що ОСОБА_1 , 1985 р. народження, зареєстрований та проживає по АДРЕСА_1 . До складу його сім`ї входять діти - ОСОБА_5 , 2012 р. народження, та ОСОБА_4 , 2014 р.народження.

Згідно довідок КЗ «Білоліська ЗОШ І-ІІІ ступенів» (а.с.12, 13), що ОСОБА_3 навчається в 3-му класі, а ОСОБА_4 в 1-му класі.

За місцем мешканням ОСОБА_1 характеризується позитивно, що вбачається з характе- ристики Білоліської сільської ради Татарбунарського району Одеської області (а.с.14).

З листа КЗ «Білоліський дошкільний навчальний заклад (ясла-садок) «Сонечко» (а.с.15) слідує, що ОСОБА_4 , 2014 р. народження, відвідував вказаний заклад. Дитина знаходиться під пік- луванням батька, завжди охайний, мати у вихованні дитини участі не приймала, всі заходи дитячо- го садочка відвідував батько.

За місцем навчання діти - ОСОБА_5 та ОСОБА_4 характеризуються позитивно, діти завжди при- ходять до школи охайними, мають все необхідне для навчання, систематично виконують домашні завдання. Батько постійно цікавиться успіхами дітей та відвідує класні збори, мати з дітьми не про живає, участі у їх вихованні не приймає (а.с.17.18).

Із акту обстеження матеріально-побутових умов проживання (а.с.19) вбачається, що діти ОСОБА_5 та ОСОБА_4 проживають разом з батьком за адресою: АДРЕСА_1 . Будинок складається з двох кімнат, кухні, ко ридору, веранди та ванної кімнати, житлові умови задовільні, пічне опалення. Дитяча кімната об- ладнана необхідними меблями та одягом. Приготовлена їжа та продукти в наявності.

Як слідує з висновку виконкому Татарбунарської міської ради Одеської області від 30.06.2021 р. (а.с.53), даний орган, як орган опіки та піклування, вважає доцільним позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно малолітніх дітей - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Відповідно до ст.12 Закону України "Про охорону дитинства", виховання в сім`ї є першоосно- вою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`я- зані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, на- вчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність ди- тини, готувати її до самостійного життя та праці.

Як передбачено ч.7 ст.7 СК України, дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

За змістом ч.ч.1, 2 ст.150 СК України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Ба- тьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Відповідно до ч.1 ст.155 СК України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності.

Статтею 27 Конвенції «про права дитини» від 20.11.1989 р. (ратифікована Постановою ВР України № 789-ХІІ від 27.02.1991 р.) передбачено право кожної дитини право на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового, духовного, морального та соціального розвитку. Батьки, або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття.

Згідно ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) прису- джуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з ба- тьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

В силу ч.2 ст.182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпе- чення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Пленум Верховного Суду України у п.17 своєї постанови "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" від 15.05.2006 р. № 3, роз`яснив, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявні- сть в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повноліт- ніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

В судовому засіданні встановлено, що відповідачка ОСОБА_2 ухиляється від виконання батьківських обов`язків щодо утримання та виховання своїх малолітніх дітей - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , не піклується про фізич- ний і духовний розвиток дітей, не проявляє заінтересованості у їх подальшій долі, не цікавиться її успіхами, станом здоров`я, не піклується про фізичний і духовний розвиток дітей. Зазначені фак- тори суд оцінює як ухилення відповідача від виховання дітей та свідомого нехтування нею своїми обов`язками.

Зважаючи на дані обставини та враховуючи інтереси дітей, суд вважає за можливе та необхід- не позбавити ОСОБА_2 батьківських прав стосовно її малолітніх дітей.

Як передбачено ст.191 СК України, аліменти на дітей присуджуються за рішенням суду з дня пред`явлення позову, тобто у даному випадку з 12.11.2020 р

Крім того, з відповідача ОСОБА_2 підлягають стягненню судові витрати відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.150, 155, 164-166, 180, 182, 191 СК України, ст.ст.76- 81, 258, 259, 263-265, 268, 280-282, 354 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позба- влення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання дітей задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , батьківських прав відносно її неповнолітніх дітей ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , ідентифікаційний номер НОМЕР_4 , на утрима- ння дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 1700 грн., але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину щомі- сячно, починаючи з 12.11.2020 р., до досягнення ними повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , на користь ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_4 , судовий збір в розмірі 840,80 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , на користь держави судовий збір в розмірі 908,00 грн.

Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його про голошення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відпові- дача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеля- ційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодек-сом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя Тимошенко