печерський районний суд міста києва
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2021 року Печерський районний суд м. Києва у складі:

головуючого - судді Григоренко І.В.,

при секретарі судових засідань - Ситику Р.В.,

за участю:

представника позивача: ОСОБА_1 ,

представника відповідача: ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про сплату заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 (далі - позивач, ОСОБА_3 ) звернулася до Печерського районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_4 (далі - відповідач, ОСОБА_4 ), в якому просить суд стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість в розмірі 8 800 євро, що в еквіваленті до національної валюти України складає 293 832,00 грн. та покласти на відповідача судові витрати.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 26.05.2018 року між позивачем та відповідачем було укладено договір про співробітництво для запуску журналу L'OFFICIEL у м. Відні, за умовами якого відповідач зобов`язалася здійснити організацію проекту L'OFFICIEL Austria, надати повну інформацію про побудову бізнесу, організувати структуру бізнесу, надати необхідні контакти, вести політику видання, управляти внутрішніми та зовнішніми процесами, представляти видання перед рекламодавцями, взаємодіяти з клієнтами координувати роботу шеф-редактора, затверджувати теми номера, структурувати номера за рубриками, представляти видання на міжнародних заходах тощо; сторони погодили, що вартість послуг становить 2 200 євро на місяць. З листопада 2018 року по лютий 2019 року позивач надавала послуги відповідачу, однак, відповідач не здійснила оплату наданих послуг, у зв`язку із чим за нею рахується заборгованість.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 20.11.2020 року в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін відкрито провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про сплату заборгованості та судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 29.04.2021 року.

28.04.2021 року на адресу Печерського районного суду м. Києва від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній проти позову заперечував, оскільки, згідно із ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору, проте, системний аналіз положень договору, на який посилається позивач, дає підстави для висновку про те, що даний договір є неукладеним як договір про надання оплатних послуг та не породжує для сторін правові наслідки, визначені ст. ст. 626, 627, 901 ЦК України. Так, спірний договір не містить предмету договору та ціну договору; позивачем не надано документів, які б підтверджували факт надання послуг. Докази отримання та/або погодження відповідачем звіту про виконані роботи (надані послуги) відсутні.

В судовому засіданні представник позивача підтримав вимоги позовної заяви з викладених у ній підстав та просив їх задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні щодо задоволення позову заперечував з викладених у відзиві підстав.

суд заслухав пояснення представника позивача, який підтримав позовні вимоги, та представника відповідача, який заперечував проти позову.

Вислухавши вступне слово представника позивача, представника відповідача, дослідивши письмові докази у справі у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню, зважаючи на наступне.

Судом встановлено, що 26.05.2018 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 було підписано Договір про співробітництво, в якому, зокрема, зазначено наступне: «Дана угода між ОСОБА_3 (НОМЕР_2) та ОСОБА_4 (паспорт НОМЕР_1 ) підтверджує попередні домовленості про запуск журналу L'OFFICIEL у м. Відні; було затверджено гарантовану участь ОСОБА_3 в проекті L'OFFICIEL Austria на таких умовах: з/п 1500 євро в місяць brutto; 5% від щомісячного прибутку журналу після вирахування всіх видатків; 10% від залучених спонсорів, продажів story, обкладинок и т.і.. Із своєї сторони ОСОБА_3 зобов`язується зайнятися організацією проекту L'OFFICIEL Austria, надати повну інформацію про будування бізнесу, організації структури бізнесу, наданні контактів тощо».

Крім того, в Договорі про співробітництво від 26.05.2018 року вказано перелік посадових функцій / об`єму задач, які ОСОБА_3 буде виконувати, а саме:

- ведення політики видання, управління внутрішніми та зовнішніми процесами;

- презентація видання рекламодавцям, його активностей, проектів, взаємодія з клієнтами;

- проведення мінімум 3-х міжнародних зйомок на умовах cоntribution з міжнародними командами в кожний номер;

- участь і внесення побажань в маркетингові та пр-активності видання;

- ведення бренду L'OFFICIEL на території Австрії, супервізія активностей на предмет відповідності бренд-буку та ДНК бренду L'OFFICIEL;

- координація роботи шеф-редактора, спільний план та затвердження теми і матеріалів в номер; структурування номерів по всім рубрика, темам, матеріалам щодо якості, актуальності, відповідності бренду L'OFFICIEL;

- контроль рівня компетентності кадрів для роботи над виданням;

- генерування додаткових пр та маркетинг-активностей бренду;

- презентація видання на міжнародних заходах, включаючи Тиждень Моди, активності з клієнтами; обов`язкова присутність в кожному сезоні Тижня Моди (Париж, Мілан);

- перевірка роботи digital-направлення видання;

- ідеї щодо розширення можливостей видання (app, застосунки, організація івентів);

- координація роботи арт-директора / fashion-редактора видання, затвердження облич на обкладинку та проектів із брендами, особистостями, організація процеcу зйомок (особливо обкладинки; зйомок backstage, інтерв`ю, організація підтримки проектів, зйомок в digital);

- участь / погодження роботи з рекламним департаментом видання, ідеї для спецпроектів для клієнтів; допомога з базою контактів, допомога на початковому етапі комерційному директору в правильній роботі із рекламодавцями тощо.

Також в розділі «Доповнення до угоди (дійсно протягом першого року роботи журналу L'OFFICIEL Австрія» сторони зазначили: умови співробітництва (перший рік роботи L'OFFICIEL):

- початок роботи у Відні з жовтня 2018 року;

- допомога в отриманні комісії 5 000 євро від угоди Франції, юридичне консультування в даному питанні;

- зп в місяць: від 2200 євро (перший рік), далі - обговорення (варіант зменшення ставки + % від прибутку, але сумарно не більше стартової суми);

- оплата перших 6 місяців проживання у Відні в розмірі 700-800 євро;

- організація отримання робочої Польської візи;

- можливості бартерної роботи із готелями /курортами по виданню (поїздка один раз протягом 3-х місяців на 5 днів);

- відпустка (6 тижнів протягом року) тощо.

17.09.2020 року ОСОБА_3 оформила звіт про виконані роботи (надані послуги) на користь ОСОБА_4 (Замовника) відповідно до Договору від 26.05.2018 року про співробітництво для запуску журналу L'OFFICIEL у м. Відні за період з 01 листопада 2018 року по 31 березня 2019 року. У звіті, серед іншого, зазначено наступне:

- представлення розділів щодо складання бізнес плану проекту L'OFFICIEL Австрія спільно із компанією Spread PR;

- складання, узгодження та корегування бізнес плану проекту;

- надання релевантних цифр щодо бізнесу та способів ведення, статті витрат, які можуть бути мінімізовані, враховуючи досвід та міжнародні зв`язки;

- представлення замовниці в головному офісі у Парижі: дані щодо компанії у Відні, фінансові гарантії, узгодження джерел інвестування, email-кореспонденція;

- представлення замовниці в головному офісі у Парижі: переговори щодо запуску журналу в Австрії; підтвердження участі ОСОБА_3 як керівника та супервізера проекту;

- отримання, узгодження, коригування ліцензійного договору із Францією, юридичне опрацювання у Києві з компанією «Лавринович та партнери»;

- підпис договору та умов співробітництва по проекту із замовницею;

- підбір та затвердження базової команди для реалізації проекту у Відні;

- підпис ліцензійного договору з головним офісом (Париж), на компанію Triconsulting у Відні;

- розробка структури бізнес проекту;

- пошук та узгодження спеціалістів, які потрібні для проекту;

- переговори та навчання редакційної та комерційної команди ОСОБА_5: дизайнер, випускаючий редактор, комерційний директор щодо правил роботи бренду;

- складання та узгодження переліку обов`язків кожного члена команди (посадові інструкції);

- зустріч та знайомство із 2-м інвестором, узгодження умов щодо співпраці та розповсюдження інформації в рамках залученого інвестора тощо.

Також ОСОБА_3 18.09.2020 року оформлено лист-вимогу про сплату заборгованості, в якому ОСОБА_3 вимагає від ОСОБА_4 сплати заборгованості в розмірі 8 800 євро, що еквівалентно 293 832,00 грн., за період з листопада 2018 року по лютий 2019 року.

Лист-вимога від 18.09.2020 року разом із звітом про виконані роботи (надані послуги) від 17.09.2020 року були надіслані поштою на ім`я ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 .

Надаючи правову оцінку правовідносинам сторін, суд виходить із наступного.

Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України (в редакції станом на час виникнення спірних відносин), цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частиною 1 ст. 626 ЦК України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1 ст. 628 ЦК України).

За приписами ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно ч. 1 ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Виконавець повинен надати послугу особисто. У випадках, встановлених договором, виконавець має право покласти виконання договору про надання послуг на іншу особу, залишаючись відповідальним в повному обсязі перед замовником за порушення договору (ст. 902 ЦК України).

Частиною 1 ст. 903 ЦК України визначено, що, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ч. 1 ст. 526 ЦК, ст. 525 ЦК України).

Звертаючись до суду із позовом про стягнення заборгованості, позивач посилається на Договір про співробітництво від 26.05.2018 року, як на підставу виникнення у відповідача грошового зобов`язання в розмірі 8 800 євро, що, станом на час звернення позивача до суду становить 293 832,00 грн.

При цьому, позивач зазначає, що нею було надано відповідачу послуги, перелік яких зазначений в звіті від 17.09.2020 року, і такі послуги підлягають оплаті із розрахунку 2 200 євро за один календарний місяць надання послуг.

Разом з тим, суд зауважує, що Договором про співробітництво від 26.05.2018 року не передбачено покладення будь-яких грошових зобов`язань на ОСОБА_4 . Так, спірним договором була затверджена гарантована участь ОСОБА_3 в проекті L'OFFICIEL Austria, зокрема, на умовах з/п 1500 євро в місяць brutto та зазначено, що протягом першого року роботи журналу L'OFFICIEL Австрія з/п в місяць складає от 2 200 євро (перший рік).

Однак, положення договору не встановлюють обов`язку саме ОСОБА_4 виплачувати ОСОБА_3 плату (заробітну плату). Тобто, прописаному в Договорі положенню про розмір заробітної плати ОСОБА_3 не кореспондує обов`язок ОСОБА_4 здійснювати виплату такої заробітної плати.

До того ж, відповідно до ст. 94 КЗпП України, заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. Розмір заробітної плати залежить від складності та умов виконуваної роботи, професійно-ділових якостей працівника, результатів його праці та господарської діяльності підприємства, установи, організації і максимальним розміром не обмежується.

Іншими словами, заробітна плата - це плата, яку роботодавець виплачує працівникові. Проте Договір про співробітництво від 26.05.2018 року за своєю правовою природою не є трудовим договором, а ОСОБА_4 - не є роботодавцем по відношенню до ОСОБА_3 .

Згідно ст.. 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Як визначено у ч. ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ст.. 78 ЦПК України, суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно ч. ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

При цьому, в порушення обов`язку, встановленого ст. 81 ЦПК України, позивач не надав суду належних та допустимих доказів того факту, що, укладаючи Договір про співробітництво від 26.05.2018 року, сторони домовились покласти обов`язок по виплаті заробітної плати позивачу саме на відповідача.

Таким чином, оскільки із змісту положень Договору про співробітництво від 26.05.2018 року неможливо дійти висновку, що обов`язок по виплаті ОСОБА_3 заробітної плати в розмірі 2 200 євро на місяць покладений на ОСОБА_4 , суд не вбачає правових підстав для задоволення позову про стягнення заборгованості.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч. 1 ст. 2 ЦПК України).

Відповідно до ч. 4 ст. 10 ЦПК України, суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

З наведеною нормою кореспондується і ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», якою передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Аналізуючи викладене, суд вважає, що позовні вимоги є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

Як визначено у ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно п. 2 ч. ст.. 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача.

Оскільки в позові відмовлено, а учасниками справи не надано доказів на підтвердження понесення судових витрат, то судові витрати, які підлягають розподілу між сторонами, відсутні.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 11, 525, 526, 626, 627, 628, 629, 901, 903 Цивільного кодексу України, ст. ст. 3, 4, 12, 13, 19, 76-81, 133-141, 259, 263-265, 273, 274, 275, 278, 279, 352-355, п.п. 15.5 п. 15 Розділу ХІІІ Перехідні положення Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

В позові ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про сплату заборгованості - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційні скарги на рішення подаються учасниками справи до Київського апеляційного суду через Печерський районний суд м. Києва, а з початку функціонування Єдиної інформаційно-телекомунікаційної системи безпосередньо до апеляційного суду, матеріали справи витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності Цивільним процесуальним кодексом України в редакції від 15.12.2017 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст судового рішення складений та підписаний 18.05.2021 року.

Суддя І.В. Григоренко