ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

«26» серпня 2021 року м. Херсон

Справа № 2-2007/10 Провадження № 22-ц/819/855/21

Херсонський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого (суддя доповідач)Воронцової Л. П.
суддів:Ігнатенко П. Я.,
Полікарпової О. М.
секретарЛитвиненко В. О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області у складі судді Прохоренко В. В. від 01 квітня 2020 року у справі за заявою ОСОБА_1 , зацікавлені особи: Суворовський районний відділ Державної виконавчої служби у м. Херсоні Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (Одеса), Публічне Акціонерне товариство «Комерційний Банк «Надра», в особі Фонду Гарантування вкладів фізичних осіб про заміну сторони у виконавчому провадженні,

В С Т А Н О В И В:

У березні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вище зазначеною заявою, мотивуючи її тим, що рішенням Комсомольського районного суду м. Херсона від 14 липня 2010 року позовні вимоги ВАТ КБ «Надра» задоволено, стягнуто солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь ВАТ КБ «Надра» заборгованість за кредитним договором № 804/6/03/2008/840к/2998 від 28 березня 2008 року в сумі 355 577,40 грн, витрати по оплаті судового збору в сумі 1 700 грн та витрати на інформаційно-технічне забезпечення в сумі 120 грн.

Рішення набрало законної сили, у зв`язку з чим видано виконавчий лист.

01 липня 2016 року Суворовським ВДВС м. Херсон ГТУЮ у Херсонській області відкрито виконавче провадження за № 51333917.

26 березня 2019 року між ним та ПАТ КБ «Надра» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб Білої І. В. укладено договір купівлі-продажу (відступлення) прав вимоги за кредитним договором, відповідно до якого останнє відступило, а він набув право вимоги за кредитним договором № 804/6/03/2008/840к/2998 від 28 березня 2008 року.

Відповідно до акту прийому-передачі документації згідно вище зазначеного договору, кредитор передав, а він, як новий кредитор прийняв право вимоги до ОСОБА_2

ОСОБА_1 зазначав, що у нього наявні оригінали документів (кредитної справи) щодо кредитного договору 804/6/03/2008/840к/2998 від 28 березня 2008 року, тому просив суд: замінити стягувача ПАТ КБ «Надра» його правонаступником у виконавчому провадженні щодо виконання рішення у цивільній справі №2-2007/10 від 14 липня 2010 року за позовом Відкритого акціонерного товариства комерційний банк «Надра» до ОСОБА_2 , ОСОБА_4 про стягнення кредитної заборгованості за кредитним договором № 804/6/03/2008/840K/2998 від 28 березня 2008 року.

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 01 квітня 2020 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просив ухвалу суду скасувати, постановити нову про задоволення заяви.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначив, що висновок суду першої інстанції про його неможливість бути належним правонаступником ПАТ КБ «Надра» у виконавчому провадженні у зв`язку з тим, що він не є фінансовою установою, а тому не може бути кредитором, суперечить висновку Верховного Суду, викладеному у постанові від 17 січня 2020 року у справі № 916/2286/16.

Заслухавши доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги і відповідність оскаржуваної ухвали вимогам процесуального закону, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні заяви ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з того, що відступлення права вимоги за кредитним договором на користь фізичної особи суперечить положенням частини 3 статті 512 та статті 1054 ЦК України, оскільки для зобов`язань, які виникли на підставі кредитного договору, характерним є спеціальний суб`єкт, а саме, кредитор - банк або інша фінансова установа, яким ОСОБА_1 , як фізична особа не являється.

Колегія суддів погодитися з висновком суду першої інстанції не може з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається і це встановлено судом, рішенням Комсомольського районного суду м. Херсона від 14 липня 2010 року позовні вимоги ВАТ КБ «Надра» задоволено, стягнуто солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь ВАТ КБ «Надра» заборгованість за кредитним договором № 804/6/03/2008/840к/2998 від 28 березня 2008 року в сумі 355 577,40 грн, витрати по оплаті судового збору в сумі 1 700 грн та витрати на інформаційно-технічне забезпечення в сумі 120 грн /а. с. 11-12/.

На підставі вище зазначеного рішення суду видано виконавчий лист № 2-2007/10, який звернуто до виконання.

26 березня 2019 року між ПАТ КБ «Надра» (первісний кредитор), в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб Білої І. В. та ОСОБА_1 (новий кредитор) укладено договір купівлі-продажу (відступлення) прав вимоги за кредитним договором, за умовами якого за результатами відкритих торгів (аукціону) з продажу майнових прав, оформлених протоколом № UA-EA-2019-01-15-000085-b від 06 березня 2019 року, складеного Товарною біржею «Катеринославська». Первісний кредитор передає у власність новому кредитору, а новий кредитор приймає у власність права вимоги до позичальника за кредитним договором № 804/6/03/2008/840к/2998 від 28 березня 2008 року з додатковими угодами/договорами (за наявності) зазначеними у Додатку № 1 до договору, включаючи права вимоги до правонаступників позичальника, спадкоємців позичальника, страховиків або інших осіб, до яких перейшли обов`язки позичальника, або які зобов`язані виконати обов`язки позичальника за кредитним договором. Новий кредитор сплачує первісному кредитору за відступлення права вимоги грошові кошти у сумі та в порядку, визначених цим договором /а. с. 5-8/.

Відповідно до пункту 2.2 Договору відступлення новий кредитор з моменту здійснення розрахунків за цим договором відповідно до розділу 4 цього договору набуває наступні права Кредитора за основними договорами та договором забезпечення: право вимагати належного виконання боржниками зобов`язань за основними договорами та договором забезпечення щодо сплати боржниками грошових коштів у сумах, вказаних у додатку №1 до цього договору та визначених на момент набуття новим кредитором права вимоги, включаючи право вимагати сплати нарахованих і не сплачених на момент набуття права вимоги процентів, штрафних санкцій, неустойок у розмірах, вказаних у додатку №1 до цього договору, передачі предметів забезпечення в рахунок виконання зобов`язань у випадках та на умовах, встановлених основними договорами та договором забезпечення, відшкодування за договором страхування. Розмір прав вимоги, які переходять до Нового кредитора, вказаний у додатку №1 до цього договору. Права Кредитора за основними договорами та договором забезпечення переходять до нового кредитора відповідно до цього договору в обсязі та на умовах, які існують на момент відступлення права вимоги.

Згідно з пунктом 4 Договору відступлення сторони домовились, що за відступлення прав вимоги за основним договором відповідно до цього Договору Новий кредитор сплачує Кредитору грошові кошти у сумі 301 770,23 грн, без ПДВ. Ціна договору в повному обсязі сплачена Новим кредитором на момент укладення цього Договору.

За текстом додатку №1 (реєстру договорів, права вимоги за якими відступаються) до Договору відступлення до ОСОБА_1 перейшло право вимоги за Кредитним договором з усіма договорами про внесення змін та доповнень, додатковими угодами і додатками до нього, що є його невід`ємною частиною, позичальником за яким виступає Відповідач; розмір прав вимоги, які переходять до Нового кредитора, складає 125 806,79 дол. США, що еквівалентно 3 382 835,88 грн, з яких : основний борг 36 417,79 дол. США (еквівалент 979 242,90 грн); відсотки 3 697,687 дол. США (еквівалент 99 427,42 грн); комісія 4 702,23 дол. США (еквівалент 126 438,90 грн); відсотки (управлінський облік) 48 547,70 дол. США (еквівалент 1 305 405, 71 грн); пеня 32 441,39 дол. США (еквівалент 872 320,95 грн).

Відповідно до частини першої статті 55 ЦПК України, у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу.

Згідно з ч. ч. 1, 5 ст. 442 ЦПК України, у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Положенням частини п`ятої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Таким чином, передання кредитором своїх прав іншій особі за договором відступлення права вимоги (договором цесії) є правонаступництвом, і такий правонаступник кредитора має право звертатись до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження з наданням йому статусу сторони виконавчого провадження (постанова Верховного Суду від 23 липня 2019 року № 905/1976/16).

В обґрунтування необхідності здійснення заміни сторони виконавчого провадження з виконання рішення Комсомольського районного суду м. Херсона ОСОБА_1 зазначає, що набув право вимоги до боржника за Кредитним договором та договором поруки на підставі Договору відступлення.

Водночас підставою заміни учасника процесуальних правовідносин є факт набуття таким учасником відповідних прав, у даному випадку кредитора, у матеріальних правовідносинах.

Підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини, як передбачено статтею 11 ЦК України.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно зі статтею 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Поряд з цим, право грошової вимоги до боржника може бути відступлене також на підставі договору факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги), за яким згідно з частиною першою статті 1077 ЦК України одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Відповідно до частини першої статті 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Статтею 1079 ЦК України визначено, що сторонами у договорі факторингу є фактор і клієнт. Клієнтом у договорі факторингу може бути фізична або юридична особа, яка є суб`єктом підприємницької діяльності. Фактором може бути банк або інша фінансова установа, яка відповідно до закону має право здійснювати факторингові операції.

Водночас, відповідно до статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Таким чином, вирішуючи питання про наявність підстав для заміни учасника справи (сторони виконавчого провадження) правонаступником за відсутності обставин, що свідчать про нікчемність договору, на підставі якого подано заяву про заміну учасника правовідносин, а також відомостей щодо оспорювання або визнання недійсним цього договору у встановленому порядку, суд має виходити з принципу правомірності цього правочину, дослідивши та надавши оцінку достатності та достовірності наданих в обґрунтування заяви про заміну сторони доказів для здійснення відповідної заміни. Такий висновок міститься в ухвалі Великої Палати Верховного Суду від 17 січня 2020 року у справі № 916/2286/16.

Судом не встановлено, що Договір відступлення права вимоги, за яким до ОСОБА_1 перейшло право вимоги до ОСОБА_2 за кредитним договором, оспорюється або визнаний у встановленому порядку недійсним і на відповідні обставини не посилаються учасники справи та заявник, у зв`язку з чим відмова суду першої інстанцій у задоволенні заяви ОСОБА_1 про заміну сторони (кредитора) правонаступником з підстав того, що фізична особа не може бути належним правонаступником кредитодавця у спірних правовідносинах і укладений договір не може змінити імперативні приписи законодавства, колегія суддів вважає помилковими.

На підставі вище зазначеного, колегія суддів вважає слушним посилання скаржника про відсутність в матеріалах справи документів, які б свідчили про визнання Договору відступлення недійсним, заперечення учасниками справи факту правомірності укладення цього Договору, отже і підстав для відмови у задоволенні заяви ОСОБА_1 за вказаних обставин.

При цьому, відповідно до частини першої статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Як вбачається з матеріалів справи, пунктом 2.2 Договору відступлення передбачено, що новий кредитор набуває права кредитора з моменту здійснення розрахунків за даним договором відповідно до розділу 4 цього Договору, пунктом 4.1.1 якого визначено, що ціна договору в повному обсязі сплачена на момент укладення договору, тобто вказані умови договору суперечливі та не свідчать про здійснення виплати новим кредитором за вказаним договором.

Заявником надані докази на підтвердження обставин здійснення повної оплати за Договором відступлення, тобто докази, які підтверджують належність виконання заявником своїх зобов`язань за Договором.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов хибного висновку про відсутність правових підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 про заміну сторони виконавчого провадження.

Відповідно до приписів п.п.3,4 ч.1 ст.376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є невідповідність висновків, викладених у рішенні першої інстанції, обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права.

З огляду на викладене, апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню, ухвала Херсонського міського суду Херсонської області від 01 квітня 2020 року скасуванню з постановленням нового судового рішення про задоволення заяви.

Керуючись статтями 374, 376, 382 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 01 квітня 2020 року скасувати, постановити нове судове рішення.

Замінити стягувача ПАТ «Комерційний Банк «Надра» (код юридичної особи 20025456) на його правонаступника ОСОБА_1 (ІНН НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) у виконавчому провадженні щодо виконання рішення у цивільній справі №2-2007/10 від 14.07.2010 року за позовом Відкритого акціонерного товариства комерційний банк «Надра» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення кредитної заборгованості за кредитним договором № 804/6/03/2008/840к/2998 від 28.03.2008 року.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 26 серпня 2021 року.

Головуючий Л. П. Воронцова

Судді: П. Я. Ігнатенко

О. М. Полікарпова