Справа № 127/8981/21
Провадження № 2/127/1590/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 серпня 2021 рокум. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Іщук Т.П.,

за участі секретаря судового засідання Коваленко Д.І.,

представника позивача - адвоката Лещенко С.В., відповідача ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Вінниці в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідачів - Першої Вінницької державної нотаріальної контори, про зняття арешту з майна,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідачів - Першої вінницької державної нотаріальної контори, про зняття арешту з майна та просить зняти арешт з квартири АДРЕСА_1 , накладений на підставі ухвали Замостянського районного суду міста Вінниці від 18 травня 2000 року у цивільній справі №2-1027/00 та внесений до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна за реєстраційними номерами 6441296, 6441431.

Свій позов мотивувала тим, що 23 грудня 2004 року позивач придбала у ОСОБА_5 квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується договором купівлі-продажу, посвідченим приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Ценделіною О. В. 23 грудня 2004 року, за реєстровим №736.

ОСОБА_5 дана квартира належала на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Лукашенко В. Б. 21 вересня 1999 року, за реєстровим №7762. Продавцями за цим договором були ОСОБА_4 , ОСОБА_1 та ОСОБА_6 .

Наприкінці 2020 року позивач дізналася, що згідно ухвали Замостянського районного суду міста Вінниці від 18 травня 2000 року у цивільній справі №2-1027/00 на дану квартиру накладено обтяження у виді арешту. На підставі цієї ухвали 23 січня 2008 року арешт внесено в Єдиний реєстр заборон відчуження об`єктів нерухомого майна Першою вінницькою державною нотаріальною конторою. Як вказує позивач, арешт було накладено на підставі заяви про забезпечення позову ОСОБА_3 до ОСОБА_4 та ОСОБА_1 про стягнення боргу.

Позивач зазначає, що на момент винесення ухвали про накладення арешту від 18 травня 2000 року, дана квартира не знаходилась у власності ОСОБА_4 та ОСОБА_1 . Позивач вказує, що вона, так само як і попередній власник квартири - ОСОБА_5 , жодного відношення до справи №2-1027/00 про стягнення боргу, що розглядалася Замостянським районним судом міста Вінниці, не має. Арешт на квартиру було накладено безпідставно, тому немає необхідності в подальшому застосуванні такого заходу.

Дане обтяження у виді арешту на даний час не зняте, що створює перешкоди у здійсненні права позивача на володіння, користування та розпорядження майном.

Вищевказане і стало підставою для звернення до суду з даним позовом.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 16 квітня 2021 року справу призначено до розгляду у порядку загального позовного провадження з роз`ясненням процесуальних прав учасників справи, зокрема, щодо надання у визначені строки відповідачами відзиву на позов.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 07 червня 2021 року (без винесення окремого процесуального документа із занесенням до протоколу судового засідання) суд витребував із архіву суду цивільну справу №2-1027/00.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 01 липня 2021 року провадження у справі в частині вимог до ОСОБА_4 закрите у зв`язку зі смертю останньої, а ОСОБА_3 залучено до участі в справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 13 липня 2021 року ОСОБА_3 залучено до справи як співвідповідача, виключивши його із складу третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача.

Відповідачі своїм правом на відзив не скористалися.

Третя особа - Перша вінницька державна нотаріальна контора своїх пояснень не надала.

У судовому засіданні представник позивача - адвокат Лещенко С. В. позовні вимоги підтримала та просила позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_1 у судовому засіданні при вирішенні справи покладався на думку суду.

Інший відповідач у судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, про час та місце розгляду повідомлявся завчасно та належним чином.

Представник третьої особи в судове засідання також не з`явився, проте надав заяву про розгляд справи у його відсутність, у вирішенні справи поклався на розсуд суду.

Вислухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.

Судом установлено, що 23 грудня 2004 року позивач придбала у ОСОБА_5 квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується договором купівлі-продажу, посвідченим приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Ценделіною О. В. 23 грудня 2004 року, за реєстровим №736.

Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №250254283 від 29 березня 2021 року, квартира за адресою: АДРЕСА_1 , належить на праві власності ОСОБА_2

ОСОБА_5 дана квартира належала на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Лукашенко В. Б. 21 вересня 1999 року, за реєстровим №7762. Продавцями за цим договором були ОСОБА_4 , ОСОБА_1 та ОСОБА_6 .

Як слідує з інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , згідно ухвали Замостянського районного суду міста Вінниці від 18 травня 2000 року у цивільній справі №2-1027/00 накладено обтяження у виді арешту. На підставі цієї ухвали 23 січня 2008 року Першою вінницькою державною нотаріальною конторою арешт внесено в Єдиний реєстр заборон відчуження об`єктів нерухомого майна за реєстраційними номерами 6441296, 6441431.

Як слідує з цієї ухвали, а також рішення суду в цивільній справі №2-1027/00, даний арешт було накладено на підставі заяви про забезпечення позову ОСОБА_3 до ОСОБА_4 та ОСОБА_1 про стягнення боргу.

Суд звертає увагу, що на момент накладення арешту (18 травня 2000 року) вказана квартира не належала на праві власності ОСОБА_4 та ОСОБА_1 , а належала ОСОБА_5 на підставі договору купівлі-продажу 21 вересня 1999 року та згодом була придбана позивачкою.

Згідно ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватись і розпоряджатись своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Згідно із ч. 1 ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно з ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

Згідно ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Положеннями ст. 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних прав у пунктах 1 та 2 постанови № 5 від 03 червня 2016 року «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» роз`яснив судам, що позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Відповідачами в справі є боржник, особа, в інтересах якої накладено арешт на майно, а в окремих випадках - особа, якій передано майно, якщо воно було реалізоване. Як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, має бути залучено відповідний орган державної виконавчої служби, а також відповідний орган доходів і зборів, банк та іншу фінансову установу, які у випадках, передбачених законом, виконують судові рішення.

З наведених норм законодавства слідує, що власник майна, який вважає, що обмежується його право власності, зокрема і в частині розпорядження таким майном, в разі неможливості захистити свої права в позасудовому порядку, може вимагати усунення наявних перешкод у здійсненні свого права користування та розпорядження майном, зокрема шляхом скасування арешту.

Враховуючи те, що ОСОБА_2 є власником нерухомого майна - квартири АДРЕСА_1 , арешт на квартиру накладений згідно ухвали Замостянського районного суду міста Вінниці від 18 травня 2000 року у цивільній справі №2-1027/00, в якій тодішній власник квартири ( ОСОБА_5 ) не являлася стороною у справі та не несла відповідальності за зобов`язаннями ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , тому наявність зазначеного арешту порушує права позивача як власника на користування та розпорядження своїм майном.

Суд, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, дійшов висновку, що право ОСОБА_2 на володіння, користування та розпорядження квартирою, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , підлягає захисту, шляхом звільнення цього майна з під арешту, а тому, позов підлягає задоволенню.

Враховуючи заяву позивачки, згідно ст. 141 ЦПК України, судові витрати залишити за останньою.

На підставі викладеного, керуючись ст. 41 Конституції України, ст. 15, 16, 316, 317, 319, 321, 391 ЦК України, ст. 12, 13, 76-81, 89, 141, 263-265, 353,354 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Зняти арешт з квартири АДРЕСА_1 , накладений на підставі ухвали Замостянського районного суду міста Вінниці від 18.05.2000 року у цивільній справі №2-1027/00, внесений 23.01.2008 року в Єдиний реєстр заборон відчуження об`єктів нерухомого майна Першою вінницькою державною нотаріальною конторою за реєстраційними номерами 6441296, 6441431.

Судові витрати залишити за позивачем.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Учасники справи:

ОСОБА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_5 ,

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_6 ,

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_7 ,

Перша Вінницька державна нотаріальна контора, м.Вінниця, вул..Хмельницьке шосе, 7, .

Повний текст рішення складений 25.08.2021.

Суддя: