Справа № 183/6908/19
№ 2/183/465/21
У Х В А Л А

25 серпня 2021 року

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Городецького Д.І.,

з секретарем судового засідання Пономаренко О.О.

за участю:

відповідача ОСОБА_1

розглянувши у підготовчому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного сумісного майна подружжя, усунення перешкод у користуванні нерухомим майном,

в с т а н о в и в :

В провадженні суду перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного сумісного майна подружжя, усунення перешкод у користуванні нерухомим майном.

Позивач ОСОБА_2 в підготовче засідання не з`явилася, в своїй заяві просила суд розглядати справу без її участі.

25 серпня 2021 року відповідач ОСОБА_1 звернувся з заявою про відвід судді Городецького Дмитра Ілліча, в провадження якого перебуває справа.

На обґрунтування заяви відповідач ОСОБА_1 посилався на те, що суддя тривалий час розглядає зазначену справу та справу № 183/2504/19 за його позовом до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав, стягнення аліментів на утримання дітей.

Зазначені дії судді надають можливість ОСОБА_2 ухилятися від утримання дітей. В зв`язку з затягуванням розгляду справи № 183/2504/19 неповнолітні діти опинилися на межі голодної смерті, державна допомога на дітей не виплачується, оскільки у дітей є мати.

Його дочка, ОСОБА_3 досягла 14 років, звернулася до суду з заявою про залучення її до участі в якості третьої особи у справі, але зазначене питання не розглянуте, судові засідання відкладалися у зв`язку з участю судді при розгляді кримінальних справ.

ОСОБА_1 зазначив у заяві, що діти проживають разом з ним у спірному будинку, в зв`язку з чим, справа за позовом ОСОБА_2 про поділ спільного сумісного майна подружжя не може розглядатися до розгляду судом справи № 183/2504/19 за його позовом до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав, стягнення аліментів на утримання дітей.

Крім того, він повідомляв суд, що є ще майно, яке підлягає поділу, суддя повідомив про його право звернутися з позовом щодо цього майна, але коли він звернувся до суду з зустрічним позовом про поділ майна, позовна заява у відповідності до ухвали суду була повернута. В ухвалі суддя послався на те, що зустрічна позовна заява була подана з пропуском строку, в той же час, судом не встановлювався строк для подання зустрічного позову.

Також, 15.04.2021 року він звернувся до суду з заявою про відкладення розгляду справи, враховуючи епідеміологічну ситуацію та велику кількість заражень на COVID-19, але 19.04.2021 року суддя виніс ухвалу про повернення зустрічної позовної заяви.

В зв`язку з наведеним, дії судді викликають сумнів в його об`єктивності та неупередженості.

Заслухавши відповідача, розглянувши заяву про відвід судді, суд приходить до наступного.

У відповідності ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання, або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу у цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи

5) є інші обставин, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

У відповідності до частини 1 статті 40 ЦПК України, питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

Згідно вимог статті 40 ЦПК України,

1. Питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

2. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

3. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

4. Якщо питання про відвід судді в порядку, визначеному частиною третьою цієї статті, неможливо розглянути в суді, в якому розглядається справа, то справа для вирішення питання про відвід передається до суду відповідної інстанції, найбільш територіально наближеного до цього суду.

5. Якщо на час подання заяви про відвід судді у суді здійснюють правосуддя менше трьох суддів, вирішення питання про відвід здійснюється в нарадчій кімнаті суддею, який розглядає справу чи вчиняє іншу процесуальну дію, про що виноситься ухвала. У такому разі положення частин третьої та четвертої цієї статті не застосовуються.

6. Питання про відвід судді Великої Палати не підлягає передачі на розгляд іншому судді та розглядається Великою Палатою.

7. Питання про відвід вирішується невідкладно. Вирішення питання про відвід суддею, який не входить до складу суду, здійснюється протягом двох робочих днів, але не пізніше призначеного засідання по справі. У разі розгляду заяви про відвід суддею іншого суду - не пізніше десяти днів з дня надходження заяви про відвід. Відвід, який надійшов поза межами судового засідання, розглядається судом у порядку письмового провадження.

8. Суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи. За ініціативою суду питання про відвід судді може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід судді, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід судді.

9. Питання про самовідвід судді вирішується в нарадчій кімнаті ухвалою суду, що розглядає справу.

10. Питання про відвід секретаря судового засідання, експерта, спеціаліста, перекладача вирішується складом суду, що розглядає справу. Суд, який розглядає заяву про відвід, заслуховує особу, якій заявлено відвід, якщо вона бажає надати пояснення, а також думку учасників справи. Неявка особи, якій заявлено відвід, у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід.

11. За результатами вирішення заяви про відвід суд постановляє ухвалу.

Оскільки заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

17 липня 1997 року Україна ратифікувала Конвенцію і Протоколи 1, 2, 4, 7, 11, чим визнала її дію в національній правовій системі, а також обов`язковість рішень Європейського суду з прав людини, які стосуються тлумачення та застосування норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Згідно із ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Відповідно до положень ст. 9 Конституції України та ст. 17 Закону України «Про міжнародні договори» від 22 грудня 1993 року, міжнародні договори, згода на обов`язковість яких дана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. Передбачено також, що коли міжнародним договором встановлені інші права, ніж ті, що передбачені законодавством України, то застосовуються правила міжнародного договору. Щодо безсторонності суду при розгляді справ, Європейський суд з прав людини висуває дві вимоги: по-перше, бути суб`єктивно вільним від упередженості чи зацікавленості у результаті розгляду справи, по-друге, бути об`єктивно безстороннім - тобто суд повинен гарантувати виключення будь-якого обґрунтованого сумніву стосовно його безсторонності. Щоб задовольнити ці вимоги, суд повинен відповідати суб`єктивному і об`єктивному тесту: безсторонність для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинна визначатися суб`єктивним тестом, тобто на підставі особистого переконання окремого судді в даній справі, і за об`єктивним тестом, тобто з`ясування, чи має суддя гарантії, достатні для виключення будь-якого законного сумніву стосовно його безсторонності.

Наявність безсторонності визначається в тому числі і тим, чи забезпечує суд умови, за яких були б неможливі сумніви у його безсторонності.

Об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті ухваленого рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття.

Однією з процесуальних форм забезпечення об`єктивності та неупередженості судового розгляду є гарантоване законом право відводу у визначених законом випадках. Як випливає зі змісту норм ЦПК України, відвід судді є одним з механізмів, що забезпечує законність та обґрунтованість судового рішення.

В той же час, у відповідності до ч. 4 ст. 36 ЦПК України, тривалість розгляду справи не може бути підставою для відводу.

Крім того, незгода з процесуальними рішеннями судді, а саме, незгода з ухвалою про повернення зустрічного позову заявнику не може розцінюватися як підстава відводу судді, зазначена ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Участь судді при розгляді іншої справи також не є підставою для відводу судді.

Так, у відповідності до ч. 4 ст. 36 ЦПК України, незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

В зв`язку з наведеним, незгода заявника з ухвалою, винесеною суддею у цивільній справі, участь судді у розгляді іншої справи, порушення вимог процесуального права, які на думку заявника допущені суддею не є підставою для відводу судді, оскільки фактично, заявник надає оцінку доказам у іншій цивільній справі, висловлює власну думку щодо підстав, зазначених в ухвалі суду.

Аналогічна правова позиція викладена в ухвалі Верховного суду від 03 липня 2019 року у справі № 826/14033/17.

В зв`язку з наведеним, доводи відповідача ОСОБА_1 не можуть бути розцінені судом, як обставини, що викликають сумнів в неупередженості або необ`єктивності судді, зацікавленості судді при розгляді цивільної справи, являються думкою заявника, яку суд розцінює, як незгоду з процесуальними рішеннями судді, в тому числі у прийнятими у іншій цивільній справі.

В зв`язку з наведеним, відсутні підстави для відводу судді та в задоволенні заяви про відвід судді належить відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 36, 40, 260 ЦПК України, -

п о с т а н о в и в:

Відмовити в задоволенні заяви відповідача ОСОБА_1 про відвід судді Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області Городецького Дмитра Ілліча при розгляді цивільної справи за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного сумісного майна подружжя, усунення перешкод у користуванні нерухомим майном.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Д.І. Городецький