УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 серпня 2021 року м. Мукачево Справа №303/6788/21

2/303/1827/21

Суддя Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області Кость В.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі

за позовом ОСОБА_1

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕЛЛФІН»

треті особи: (1) приватний нотаріус Житомирського нотаріального округу Горай Олег Станіславович;

(2) головний державний виконавець Мукачівського міського відділу державної виконавчої служби Південно-Західного управління Міністерства юстиції Хабаров Валерій Валерійович

про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

ВСТАНОВИВ:

27 серпня 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вищевказаним позовом.

Разом з позовною заявою, подано заяву про забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису, вчиненого 30 листопада 2020 року приватним нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Гораєм Олегом Станіславовичем (зареєстрований в реєстрі за №112805).

При вирішенні вищезазначеної заяви про забезпечення позову суд, передусім виходить з того, що відповідно до частини шостої статті 151 Цивільного процесуального кодексу України до заяви про забезпечення позову додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку та розмірі.

Незважаючи на вищевказані приписи, матеріали заяви про забезпечення позову не містять доказів сплати заявником судового збору.

Європейський суд з прав людини зауважив, що "право на суд", одним із аспектів якого є право доступу, не є абсолютним і може підлягати обмеженням. Проте такі обмеження повинні застосовуватись із легітимною метою та повинні зберігати пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (VOLOVIK v. UKRAINE, N 15123/03, § 55, ЄСПЛ, від 06 грудня 2007 року).

Позивач, посилаючись на Закон України "Про захист прав споживачів", Закон України "Про судовий збір" та на постанову Великої Палати Верховного Суду України від 21 березня 2018 року по справі № 761/24881-16, просить звільнити його від сплати судового збору за подання заяви про забезпечення позову.

За змістом статті 22 Закону України "Про захист прав споживачів", споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов`язані з порушенням їх прав.

Зі змісту заяви та доданих до неї документів вбачається, що предметом спору є визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна.

При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло у стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.

Порядок вчинення нотаріусами виконавчих написів регулюється Законом України "Про нотаріат" та Порядком вчинення нотаріальних дій.

Тобто, справа, що розглядається не відноситься до тих, що пов`язані з захистом прав споживачів, а встановлені Законом України «Про захист прав споживачів» положення не поширюється на правовідносини, що виникають з приводу визнання виконавчого напису нотаріусу таким, що не підлягає виконанню.

Отже, позивач не звільнений від сплати судового збору.

Таким чином, позивачу необхідно було сплатити судовий збір за заяву про забезпечення позову у розмірі визначену п. 1.4 частини другої ст. 4 Закону України «Про судовий збір», а саме: 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 454 гривні 00 коп.

Вищезазначене є підставою для повернення заяви на підставі частини десятої ст. 153 Цивільного процесуального кодексу України.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 151- 153, 260, 261 Цивільного процесуального кодексу України,

УХВАЛИВ:

1. Заяву повернути особі, яка її подала.

2. Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя В.В. Кость