Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/1697/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 серпня 2021 року м. Черкаси

Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого - судді Позарецької С.М.

при секретарі Осадчій А.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, -

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернулася у Придніпровський районний суд м. Черкаси з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 06 жовтня 2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Черкаси Черкаського міського управління юстиції Черкаської області зареєстровано шлюб між нею - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що в Книзі реєстрації шлюбів 06 жовтня 2007 року зроблено відповідний актовий запис № 1889, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія НОМЕР_1 від 06 жовтня 2007 року.

Зазначає, що від шлюбу мають малолітнього сина - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження дитини, виданим відділом реєстрації актів цивільного стану по Придніпровському району міста Черкаси Черкаського міського управління юстиції 01 вересня 2010 року.

Разом з тим вказала, що майже чотирнадцять років вона зі своїм чоловіком проживали в любові і злагоді.Однак, згодом чоловік почав випивати із своїми друзями та приходити додому напідпитку, що дуже негативно впливало на їхнього сина.Внаслідок цього, сімейні стосунки між ними припинилися, з середини листопада 2020р., чоловік проживає окремо від неї та сина за адресою: АДРЕСА_1 .

Додала, що вона із сином проживають за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується довідками про реєстрацію місця проживання особи, виданих Управлінням з питань державної реєстрації Черкаської міської ради від 29.01.2021 р. №№8106642, 8106490, а також довідкою з місця проживання від 28.01.2021 р.

Також, зазначила, що нею подана позовна заява про розірвання шлюбу.

Крім того, зазначила, що чоловік матеріально сина не забезпечує.Вона працює начальником складу товариства з обмеженою відповідальності «ТРАНС- ЛОГІСТИК-БУД» та її заробітна плата за серпень-грудень 2020 року склала 25 300 грн., в тому числі податки з доходів фізичних осіб - 4 554,00 грн., що підтверджується довідкою вказаного підприємства від 18.0-2.2021 р. № ТЛБ00000002. Тобто її середньомісячна заробітна плата, з відповідними відрахуваннями, становить: (25 300 грн. - 4 554 грн.) : 5 = 4 149,2грн.

Відповідач є особою з інвалідністю 2-ї групи, що підтверджується довідкою до акта огляду медико-соціальної експертної комісії, виданої Міськрайонною Черкаською МСЕК № 2 20.11.2018 р. серія 12 ААБ № 131535 та отримує пенсію по інвалідності.

Крім того, позивач вказала, що як їй відомо, - ОСОБА_2 з серпня 2020 року працює у фізичної особи-підприємця ОСОБА_5 , та за період з серпня по жовтень 2020 року отримав заробітну плату у розмірі 14 723,00 грн., тобто його середня зарплата становить: 14 723,00 грн. : 3 = 4 907,67 грн.

Тож, приймаючи до уваги, що відповідач, як правило, не працює, а коли знаходить роботу, то неофіційну, а відтак - даних у державного виконавця щодо розміру дійсного його у нього не буде, вважає, що розмір аліментів потрібно визначити у твердій грошовій сумі.Додає, що справедливим буде стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання їхньої спільної дитини - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 2 000,00 грн. щомісячно, але не менше половини прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Зважаючи на викладене вище, просить стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на свою користь аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 з дати звернення до суду до досягнення ним повноліття в розмірі 2 000,00 грн. щомісячно, але не менше половини прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

03.06.2021 року судом отримано від відповідача відзив на позовну заяву, в якому останнім свою позицію часткового визнання позовних вимог обґрунтовано наступними доводами:

так, вважає розмір аліментів необгрунтованим та просить зменшити його до 1800грн. на місяць. При цьому, просить врахувати невеликий розмір отримуваних ним доходів.

Крім того, зауважив, що як вірно вказала позивач у позовній заяві, він є особою з інвалідністю 2-ї групи, що підтверджується Довідкою до Акту огляду МСЕК серія 12 ААБ № 131535 від 20.11.2018 р. Щодо розподілу судових витрат, то посилаючись на вимоги ст.88 ЦПК України, п. 9 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір», правового висновку Верховного Суду України, викладеного у постанові від 1 березня 2017 року у справі № 6-152цс 17, відповідач зазначив, що він звільнений від сплати судового збору.

Отже, у зв`язку з викладеним вище, просить позов задовольнити частково, стягнути з нього аліменти на утримання сина - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 у розмірі 1800 грн. щомісячно до досягнення сином повноліття.Крім того, від сплати судового збору звільнити на підставі п. 9 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір».Розгляд справи провести без його участі.

Відповідь на відзив позивачем подана не була.

У судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явилася, повідомлялася судом про місце, день та час розгляду справи у встановленому законом порядку. 03.06.2021 року судом отримано її заяву, зі змісту якої вбачається її прохання розгляд даної справи проводити без її участі (а.с.31,39)

Відповідач ОСОБА_2 усудове засідання не з`явився, повідомлявся судом про місце, день та час розгляду справи у встановленому законом порядку. Зі змісту відзиву на позов, отриманого судом 03.06.2021 року, вбачається його прохання розгляд справи проводити без його участі.

Враховуючи думку сторін, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи в їх сукупності, всебічно, повно та об`єктивно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив такі обставини та дійшов до таких висновків:

як вбачається з матеріалів справи та встановлено у судовому засіданні, 06.10.2007, згідно даних Свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_6 уклали шлюб, який зареєстровано Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Черкаси Черкаського міського управління юстиції Черкаської області, про що складено відповідний актовий запис № 1889. Після реєстрації шлюбу присвоєно прізвища: чоловікові - ОСОБА_7 , дружині - ОСОБА_7 (а.с.4).

Також встановлено, що за час перебування в цьому шлюбі у сторін народилася дитина, син - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується даними Свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 01.09.2010 (а.с. 5). Батьком дитини записаний відповідач. Стосовно батьківства дитини спір відсутній.

Дитина проживає разом з матір`ю - ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_3 , що підтверджується довідками про реєстрацію місця проживання особи №8106490 та №8106642, виданими 29.01.2021 року Управлінням з питань державної реєстрації Черкаської міської ради (а.с.6-7), а також Актом від 28.01.2021 року, посвідченим Головою правління ОСББ Зубенко Н.М. (а.с.8).

У провадженні Придніпровського районного суду м. Черкаси перебуває цивільна справа №711/857/21 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу (суддя - Казидуб О.Г.), що підтверджується інформацією з офіційного веб-сайту Придніпровського районного суду м.Черкаси на веб-порталі «Судова влада України» (а.с.9). Даних про постановлене судове рішення, немає.

Відповідно до довідки про доходи №ТЛБ00000002, виданої Товариством з обмеженою відповідальністю «ТРАНС-ЛОГІСТИК БУД» 18.02.2021 року, заробітна плата ОСОБА_1 , яка працює у вказаному товаристві на посаді начальника складу, за період з серпня 2020 року по грудень 2020 року становить 25300,00грн.(а.с.11).

У матеріалах справи наявна довідка про заробітну плату (грошове забезпечення, винагороду), видана фізичною особою-підприємцем ОСОБА_5 , з якої вбачається, що ОСОБА_2 ( НОМЕР_3 ) за період з серпня 2020 року по жовтень 2020 року отримав заробітну плату в сумі 14723,00грн. (сума страхових станови - 2870,99грн., розмір єдиного внеску - 3239,06грн.)(а.с.12).

Судом також встановлено, що відповідач - ОСОБА_2 є особою з інвалідністю 2 групи (загальне захворювання), що підтверджується Довідкою до акта огляду медико-соціальної експертної комісії серії 12 ААБ №131535 від 20.11.2018 року (а.с.13), а також пенсійним посвідченням № НОМЕР_4 , виданим 25.02.2019 року серія НОМЕР_5 (а.с.23).

Відповідно до запиту Придніпровського районного суду м. Черкаси від 07.06.2021 року №711/1697/21/8916/2021 (а.с.33) та повторного запиту від 25.06.2021 року за №711/1697/21/9806/2021 (а.с.41), здійсненому за результатами розгляду клопотання позивача, засобами електронного сервісу судом отримано довідку№2295, видану 09.06.2021 року Відділом обслуговування громадян №1 (сервісний центр) Управління обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області, зі змісту якої встановлено, що ОСОБА_2 перебуває на обліку в Головному управлінні ПФУ в Черкаській області і отримує пенсію по інвалідності, розмір якої за період з січня 2021 року по червень 2021 року становить - 13000,00грн.(а.с.47-48).

При прийнятті рішення по справі, суд враховує той факт, що у матеріалах справи відсутні відомості, які б підтверджували факт офіційного працевлаштування відповідача, на час розгляду даної справи. Проте, встановлено що він отримує регулярний дохід у зв`язку з наявністю у нього статусу особи з інвалідністю 2 групи та розмір отримуваних ним пенсійних виплат. Також, суд враховує його думку про часткове визнання ним заявлених позовних вимог і його погодження сплачувати аліменти в сумі 1800,00грн. щомісяця на утримання малолітнього сина, а не в сумі 2000,00грн., як того просить позивач.

Між тим, варто зазначити, що у матеріалах справи відсутні докази наявності у відповідача інших доходів, а Довідка про заробітну плату (грошове забезпечення, винагороду) за №22, видана 13.11.2020 року ФОП ОСОБА_5 - містить інформацію про отриманий ОСОБА_2 дохід лише за період з серпня 2020 року по жовтень 2020 року (а.с.12).

Відповідно до ст. 55 Конституції України та ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст. 5 ЦПК України).

Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч. 1 ст. 13 ЦПК України).

Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування (ч.ч. 3, 4 ст. 77 ЦПК України). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 78 ЦПК України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК України).

Крім того, згідно з ч. 1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Частиною першою ст. 12 вказаного Закону визначено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989, - держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Аліменти - це обов`язок утримання у визначених законом випадках одним членом сім`ї інших, які потребують цього.

За положеннями ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до ч. 2 ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

За приписами ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч. ч. 1-3 ст. 181 СК України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Статтею 182 СК України визначено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

При визначенні розміру аліментів враховуються такі доходи платника аліментів як: основна заробітна плата, усі види доплат і надбавок до заробітної плати, премії та винагороди, пенсії, стипендії, допомоги по безробіттю, дивіденди та інші доходи, що передбачені Постановою Кабінету Міністрів України від 26.02.1993 № 146 «Про перелік видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб».

Крім того, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період (ч.ч. 1, 2 ст. 184 СК України).

За положеннями ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» визначено, що прожитковий мінімум для дітей вікoм від 6 до 18 років становить: з 1 січня - 2395 гривень, з 1 липня - 2510 гривень, з 1 грудня - 2618 гривень.

Отже, встановлені під час розгляду справи обставини, наявні та досліджені докази не дають суду підстав для повного задоволення заявлених позовних вимог. Враховуючи позицію позивача та відповідача, непрацездатність відповідача, розмір його доходів та доходів позивача, наміри та бажання утримувати спільну з позивачем дитину і у подальшому, часткове визнання відповідачем позову, а також принцип рівності прав та обов`язків батьків щодо дитини, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги частково, визначивши розмір аліментів у розмірі 1800 грн. 00 коп. щомісячно, що підлягає індексації відповідно до закону, починаючи з 17.03.2021 року до повноліття дитини, що є достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. На думку суду, будь-яких належних та допустимих доказів в обґрунтування позиції позивача про те, що відповідач може сплачувати аліменти у більшому розмірі щомісячно, до суду не надано, враховуючи норми ст. 12 ЦПК України.

Крім того, суд враховує те, що здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків, у тому числі, щодо утримання дитини, мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності; батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

На основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які посилалася позивач, як на підставу своїх вимог, а також відповідач у своїх запереченнях щодо заявленого позову викладених у Відзиві на позов, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку про можливість часткового задоволення позовних вимог в частині стягнення аліментів на утримання дитини і, як на думку суду, їх слід задовольнити у розмірі 1800грн. щомісячно. Що стосується розміру, запропонованого позивачем - 2000грн., то він є явно завищеним.

Як на думку суду, таке рішення є справедливим і таким, що постановлене виключно в інтересах неповнолітньої дитини.

Відповідно до положень ст. п. 1 ч.1 ст. 430 ЦПК України, рішення про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає до негайного виконання.

Відповідач ОСОБА_2 є особою з інвалідністю 2 групи (загальне захворювання), що підтверджується пенсійним посвідченням серії НОМЕР_5 від 25.02.2019 року.

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються особи з інвалідністю I та II груп, законні представники дітей з інвалідністю і недієздатних осіб з інвалідністю.

Частиною шостою статті 141 ЦПК України визначено, що якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Таким чином, судові витрати слід компенсувати за рахунок державного бюджету у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, оскільки відповідач є особою з інвалідністю 2 групи, та відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 80, 141, 150, 180-183, 191 СК України, ст.ст. 3, 4, 5, 10, 12, 13, 76-81, 141, 247, 259, 265, 268, 273, 353, 430 ЦПК України, Постановою КМУ від 26 лютого 1993 року № 146 «Про перелік видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб» суд, -

в и р і ш и в:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , код НОМЕР_4 , АДРЕСА_4 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 , код НОМЕР_6 , АДРЕСА_3 ) на утримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 аліменти по 1800грн. 00коп. щомісячно, що підлягає індексації відповідно до закону, починаючи з 17.03.2021 року до повноліття дитини.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення про стягнення аліментів в частині виплати за один місяць підлягає до негайного виконання.

Судові витрати компенсувати за рахунок держави в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Черкаського апеляційного суду через суд першої інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення. Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Повний текст судового рішення складено 20.08.2021.

Головуючий: С. М. Позарецька