печерський районний суд міста києва
Справа № 757/801/21-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" травня 2021 р. Печерський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Ільєвої Т.Г.

при секретарі судових засідань - Ємець Д.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві клопотання директора Товариства з обмеженою відповідальністю «РІО ФІН» Лень С.Г. про закриття провадження у справі №757/801/21-ц за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «РІО ФІН», державного реєстратора Комунального підприємства «Реєстраційне бюро» Мороза Дмитра Олександровича, приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Олефіренко Катерини Миколаївни, третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Інтер Кепітал Груп» про скасування рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, -

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Печерського районного суду м. Києва перебуває цивільна справа 757/801/21-ц за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «РІО ФІН», державного реєстратора Комунального підприємства «Реєстраційне бюро» Мороза Дмитра Олександровича, приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Олефіренко Катерини Миколаївни, третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Інтер Кепітал Груп» про скасування рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень.

Так, в рамках розгляду даної справи у підготовчому судовому засіданні директором Товариства з обмеженою відповідальністю «РІО ФІН» Лень С.Г. було подано відзив в якому окрім іншого, було прохання про закриття провадження у справі.

В обґрунтування даного клопотання, зазначено, що предметом спору у даній справі оскарження рішення державного реєстратора щодо квартири АДРЕСА_1 , яка до звернення стягнення на предмет іпотеки, була предметом іпотеки.

З інформаційної довідки вбачається та не заперечується позивачем, власником квартири №117 є ТОВ «РІО ФІН» на підставі Іпотечного договору 1980 та договорів про внесення змін до нього, договорів факторингу та про відступлення прав вимоги за договором іпотеки.

Сторонами вказаних правочинів є юридичні особи: ПрАТ «Автомобільна компанія «Укртранс» (боржник); ПАТ «Акціонерний комерційний банк «Київ»; ПАТ Акціонерний банк «Укргазбанк», ТОВ «Фінансова компанія «Реверс Інвест», ТОВ «РІО ФІН».

За таких обставин, з огляду на суб`єктний склад цієї справи, оскільки спірні правовідносини прямо пов`язані з виконанням Кредитного договору та Іпотечного договору, сторонами якого є юридичні особи, право власності на майно, що є предметом забезпечення виконання зобов`язання за Кредитним договором, сторонами є юридичні особи, заявлені у справі вимоги є пов`язаними з вирішенням судом питання щодо виконання умов Кредитного договору та Іпотечного договору, правомірності набуття іншими особами прав іпотеко держателя.

Таким чином, на думку відповідача даний спір не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, а підлягає розгляду в порядку господарського судочинства за правилами ГПК України.

Представник позивача подала заяву в якій заперечувала щодо задоволення даного клопотання та просила не фіксувати судове засідання технічними засобами.

Інші учасники процесу, у підготовче судове засідання не з`явилися, будучи повідомленими про час, дату і місце розгляду справи належним чином, про причини неявки до суду не повідомлено.

Суд, дослідивши матеріали справи та заяви, прийшов до висновку про розгляд вказаного питання у відсутність сторін, з метою не затягування розгляду справи.

Так, система судів загальної юрисдикції є розгалуженою. Судовий захист є основною формою захисту прав, інтересів та свобод фізичних і юридичних осіб, державних та суспільних інтересів.

Судова юрисдикція - це інститут права, який покликаний розмежувати між собою компетенцію як різних ланок судової системи, так і різні види судочинства, якими є цивільне, кримінальне, господарське та адміністративне.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

У статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, яку ратифіковано Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР, і яка для України набрала чинності 11 вересня 1997 року, закріплено принцип доступу до правосуддя.

Під доступом до правосуддя згідно зі стандартами Європейського суду з прав людини розуміється здатність особи безперешкодно отримати судовий захист до незалежного і безстороннього вирішення спорів за встановленою процедурою на засадах верховенства права.

У статті 124 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

За статтею 125 Конституції України судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом.

За вимогами частини першої статті 18 Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» суди спеціалізуються на розгляді цивільних, кримінальних, господарських, адміністративних справ, а також справ про адміністративні правопорушення.

З метою якісної та чіткої роботи судової системи міжнародним і національним законодавством передбачено принцип спеціалізації судів.

У частині першій статті 2 ЦК України встановлено, що учасниками цивільних відносин є фізичні особи та юридичні особи.

Цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки (частина перша статті 11 ЦК України).

Згідно зі статтею 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до частини першої статті 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

За змістом частини першої статті 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Критеріями розмежування між справами цивільного та господарського судочинства є одночасно суб`єктний склад учасників процесу та характер спірних правовідносин. Тому із предметним критерієм для визначення юрисдикції має враховуватися також суб`єктний критерій.

Згідно з пунктом 6 частини першої статті 20 ГПК України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: справи у спорах щодо права власності чи іншого речового права на майно (рухоме та нерухоме, в тому числі землю), реєстрації або обліку прав на майно, яке (права на яке) є предметом спору, визнання недійсними актів, що порушують такі права, крім спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, та спорів щодо вилучення майна для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності, а також справи у спорах щодо майна, що є предметом забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці.

З врахуванням зазначеного, суд прийшов до висновку, що у даній справі спір виник між фізичною особою з однієї сторони та державним реєстратором, юридичною особою з іншої.

Відтак посилання відповідача на постанову Великої Палати Верховного Суду від 13.10.2020 у справі №640/22013/18, є необґрунтованими, оскільки спір в даній постанові стосується фізичної особи підприємця та взагалі стосується інших обставин, а відтак позиція представника відповідача спрямована суб`єктивне сприйняття посилань Верховного Суду, яка не стосується даного предмету.

Норма пункту 6 частини першої статті 20 ГПК України містить застереження щодо належності спорів до господарської компетенції, окрім спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а відтак позов підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Керуючись ст.ст. 43, 49, 189, 196, 197-200, 255-256, 353 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання директора Товариства з обмеженою відповідальністю «РІО ФІН» Лень С.Г. про закриття провадження у справі №757/801/21-ц за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «РІО ФІН», державного реєстратора Комунального підприємства «Реєстраційне бюро» Мороза Дмитра Олександровича, приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Олефіренко Катерини Миколаївни, третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Інтер Кепітал Груп» про скасування рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали виготовлений 27.05.2021.

Суддя Т.Г. Ільєва