Справа № 2-1199/09
Провадження № 4-с/545/6/21
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14.04.2021р. Полтавський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді Кіндяк І.С.,

за участі секретаря Радченко В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтава справу за скаргою скарги ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби у місті Полтаві Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми), Яковської Я.С., -

в с т а н о в и в :

До Полтавського районного суду надійшла скарга від ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби у місті Полтаві Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми), Яковської Я.С.

Посилаючи на те, що прийняті постанови суперечать вимогам чинного законодавства.

Від представника скаржника, адвоката Шелудякової І.Ю. до суду надійшло клопотання про розгляд справи без її участі. Заявлені вимоги підтримала, просила їх задовольнити.

Від Київського ВДВС у місті Полтаві Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) до суду надійшов відзив на скаргу у якому просили відмовити у задоволенні скарги та розгляд справи проводити без участі їх представника.

Інші учасники справи до суду нез`явились з невідомих суду причин, що не перешкоджає розгляду скарги по суті.

Розглянувши подане клопотання скаржника, враховуючи не явку інших учасників процесу, дослідивши матеріали скарги та цивільної справи, суд приходить до такого висновку.

Відповідно до положень ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно ст. 448 ЦПК України скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції. Про подання скарги суд повідомляє відповідний орган державної виконавчої служби, приватного виконавця не пізніше наступного дня після її надходження до суду.

Відповідно до частин 1. 3. ст. 450 ЦПК України скарга розглядається у десятиденний строк у судовому засіданні за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржуються. Якщо суд встановить, що особа, рішення, дія чи бездіяльність якої оскаржуються, звільнена з посади (не здійснює відповідну діяльність), він залучає до участі в справі посадову особу, до компетенції якої належить вирішення питання про усунення порушення права чи свободи заявника.

Відповідно до ч. 1 статті 74 ЗУ «Про виконавче провадження» встановлено, що рішення, дії чи бездіяльність виконання та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом

Відповідно ч.1 ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі рішення) сукупність дії визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Частиною 2 статті 18 вищевказаного закону передбачено, що виконавець зобов`язаний в тому числі здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Тобто, виконавче впровадження це сукупність дії державного виконавця ( при цьому вказані дії повинні бути вичерпними), спрямованих на реальне виконання судового рішення, і проведення всіх дій є обовязком державного виконавця.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , 29.01.2021 року звернулась до Київського відділу державної виконавчої служби у місті Полтаві Північно- Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) з метою отримання інформації про наявність/відсутність будь-яких виконавчих проваджень, у яких вона є боржником.

Також встановлено, що Київським відділом державної виконавчої служби у місті Полтаві Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) від 02.02.2021 року № 6686 повідомлено, що згідно з перевіркою бази даних Автоматизованої системи виконавчого провадження, на виконанні перебували наступні виконавчі провадження:

- ВП № 16731054 з примусового виконання виконавчого листа Полтавського районного суду від 03.12.2009 року № 2-1199, про звернення стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором № 169-08/1/3, посвідченого приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Москівцем В.А. - квартиру АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_1 , для задоволення грошових вимог Відкритого акціонерного товариства ВТБ Банк в особі Полтавської філії ВАТ ВТБ Банк за кредитним договором № 169-08/1 від 01.08.2008 року в сумі 356 548, 72 грн., що відкрите постановою від 14.01.2010 року,

- постановою від 11.11.2010 року виконавчий документ повернуто без виконання на підставі п. 5 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження») № 606-ХІУ;

- ВП № 16730632 з примусового виконання виконавчого листа Полтавського районного суду від 03.12.2009 року № 2-1199, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПФ ВАТ ВТБ Банк боргу в сумі 1 950 грн., що відкрите постановою 14.01.2010 року,

- постановою ДВС від 11.11.2010 року виконавчий документ повернуто без виконання на підставі п. 5 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» № 606-ХІУ;

- ВП № 34985290 з примусового виконання виконавчого листа Полтавського районного суду від 03.12.2009 року № 2-1199, про стягнення ОСОБА_1 на користь ПФ ВАТ ВТБ Банк боргу в сумі 1 950 грн., відкрите постановою 31.10.2012 року,

- постановою від 22.05.2013 року виконавче провадження закінчено на підставі п. 10 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» № 606-ХІУ.

Із відзиві на скаргу встановлено, що згідно п.п.9.9 та 9.10 Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби, затвердженої наказом Міністерства юстиції України № 2274/5 від 25.12.2008 року та Переліку типових документів, що створюються під час діяльності органі державної влади та місцевого самоврядування, інших установ, підприємств та організацій, із зазначенням строків зберігання документів затверджений наказом Міністерства юстиції України № 578/5 від 12.04.2012 року (які діяли на той час), строк зберігання завершених виконавчих проваджень та книг обліку, переданих на зберігання, становить 3 (три) роки після чого підлягають знищенню. Згідно з Актом вилучення виконавчих проваджень для знищення від 24.01.2014 виконавчі провадження № 16731054, № 16730632 та згідно з Актом вилучення виконавчих проваджень для знищення від 28.02.2017 виконавче провадження № 34985290 знищене.

Також встановлено, що згідно з перевіркою бази даних Автоматизованої системи виконавчих проваджень, станом на 02.02.2021 року, на виконанні у відділі виконавчі провадження, де боржником є ОСОБА_1 , не перебувають.

Із зскаржи встановлено, що у зв`язку з необхідністю реалізації свої прав як власника на належне нерухоме майно, шляхом його відчуження, ОСОБА_1 , 09.03.2021 року звернулась до приватного нотаріуса для укладення відповідного договору. Нотаріусом було повідомлено про неможливість вчинення вказаних дій, у зв`язку з наявністю арешту на все належне їй майно та сформовано інформаційну довідку, номер інформаційної довідки: 247300561 від 09.03.2021 року.

Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, номер інформаційної довідки: 247300561 від 09.03.2021 року, щодо ОСОБА_1 міститься запис про обтяження на все (без визначення) нерухоме майно, накладений відповідно до виконавчого листа Полтавського районного суду № 2-1199 від 03.12.2009 року на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, 16731054, 16.03.2010 року, Київський ВДВС Полтавського МУЮ, ст. державний виконавець Я.С. Яковська.

За інформацією, наявною в Автоматизованій системі виконавчих проваджень (АСВП) та Єдиному реєстрі боржників, а також враховуючи повідомлення Київського відділу державної виконавчої служби у місті Полтаві Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) від 02.02.2021 року № 6686 незавершені виконавчі провадження, за якими боржником є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 , - відсутні.

З огляду на вище викладене, а також враховуючи давність накладеного арешту, судом встановлено, що виконавче провадження, у межах якого було накладено арешт на нерухоме майно ОСОБА_1 , - завершено.

Також встановлено, у позасудовому порядку ПАТ «ВТБ Банк» на підставі Договору про права вимоги грошових зобов`язань № 041115к від 04.11.2015 року здійснив відступлення своїх прав вимоги за кредитним договором № 169-08/1 від 01.08.2008 року, укладеним між ОСОБА_2 та Банком, Товариству з обмеженою відповідальністю «Арма Факторинг».

Як встановлено, 04.11.2015 року між ТОВ «Арма Факторинг» та ОСОБА_2 укладеного договір комісії N° 04-11/15-к на вчинення правочинів щодо придбання права вимоги за Кредитним договором.

Згідно умов вказаного договору комісії, право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 169-08/1 від 01.08.2008 року, укладеним між ПАТ «ВТБ Банк» та ОСОБА_2 перейшло до комітента ОСОБА_1 (комітент в повному обсязі набув без яких- небудь обмежень право вимоги та має право розпоряджатися ним на свій розсуд).

Іпотеку припинено 04.11.2015 року на підставі листа-повідомлення банку про припинення обтяження за № 3101/400-2 від04.11.2015 року, що підтверджує Витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іпотеки додається.

З огляду на викладені обставини, відбулось поєднання боржника і кредитора в одній особі, що свідчить про припинення зобов`язання.

Згідно зі ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження» (в ред. від 03.08.2010 року, яка діяла на момент винесення відповідної постанови про повернення виконавчого документу від 11.11.2010 року) визначено, що державний виконавець здійснює виконавчі дії по виконанню рішення до завершення виконавчого провадження у встановленому цим Законом порядку, а саме:

-закінчення виконавчого провадження згідно із статтею 37 цього Закону;

-повернення виконавчого документа стягувану згідно із статтею 40 цього Закону;

-повернення виконавчого документа до суду чи іншого органу (посадовій особі), який його видав, згідно із статтею 40-1 цього Закону.

Отже, як закінчення виконавчого провадження, так і повернення виконавчих документів з різних підстав, законодавцем визначено як стадію завершення виконавчого провадження, за яким ніякі інші дії державного виконавця не проводяться.

Згідно з правовою позицією, викладеною у Постанові Верховного Суду від 27 березня 2020 року у справі № 817/928/17, відповідно до статті 30 Закону України «Про виконавче провадження», яка є аналогічною за змістом вищевказаній ст. 25 в ред. Закону станом на 11.11.2010 року, державний виконавець провадить виконавчі дії з виконання рішення до завершення виконавчого провадження у встановленому цим Законом порядку, а саме:

- закінчення виконавчого провадження - згідно із статтею 49 цього Закону;

- повернення виконавчого документа стягувану - згідно із статтею 47 цього Закону;

- повернення виконавчого документа до суду чи іншого органу (посадовій особі), який його видав, - згідно із статтею 48 цього Закону.

У вищевказаній Постанові Верховного Суду застосовувалися положення Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 року № 606-ХІУ, які кореспондуються також з нормами чинного Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року № 1404-УІІІ, а саме ст. ст. 37, 39.

Отже, як закінчення виконавчого провадження, так і повернення виконавчих документів з різних підстав, законодавцем визначено як стадію завершення виконавчого провадження, за яким ніякі інші дії державного виконавця не проводяться.

Відповідно до ч. 2 ст. 40 Закону про наявність обставин, зазначених у пунктах 2-6 частини першої статті, державний виконавець складає акт.

Наслідки завершення виконавчого провадження, визначені відповідно до статті 38 Закону України "Про виконавче провадження" в редакції, чинній станом на 11.11.2010 року (на час винесення постанови про повернення виконавчого документу).

Так, у разі закінчення виконавчого провадження згідно із статтею 37 цього Закону, крім направлення виконавчого документа за належністю до іншого органу державної виконавчої служби; повернення виконавчого документа стягувану згідно із статтею 40 нього Закону; повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, згідно із статтею 40-1 цього Закону, припиняється чинність арешту майна боржника, скасовуються інші здійснені державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв`язку з завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.

Якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем був накладений арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа стягувану або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про скасування арешту, накладеного на майно боржника.

За заявою боржника державний виконавець видає йому додаткові копії постанови, указаної у частині другій цієї статті, для її пред`явлення до органу нотаріату та інших органів, що здійснюють реєстрацію майна або ведуть реєстр заборони на його відчуження для зняття арешту з майна.

Відповідно до ст. 38 Закову України «Про виконавче провадження» та п. 4.10 Інструкції про проведення виконавчих дій, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України № 74/5 від 15.12.1999 року припиняється чинність арешту майна боржника, скасовуються інші здійснені державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв`язку із завершенням виконавчого провадження, зокрема, поверненням виконавчого документу стягувачу - згідно зі ст. 40 цього Закону та наслідки завершення відповідного виконавчого провадження зі скасуванням арешту, що по вказаному вище виконавчому провадженню зроблено не було.

У даному випадку, з огляду на відсутність виконавчих проваджень, боржником у яких є ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 ), всупереч вказаній нормі, обтяження у вигляді арешту на належне їй майно, державним виконавцем припинено не було з невідомих підстав.

Згідно ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» (в ред., що діяла на момент виникнення спірних правовідносин) у разі прийняття судом рішення про звільнення майна з- під арешту або сплати боржником повної суми боргу за виконавчим документом до реалізації арештованого майна боржника, майно звільняється з-під арешту за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про звільнення майна з-під арешту надсилається боржнику та до органу (установи), якому була надіслана постанова про накладення арешту на майно боржника на виконання.

Майно боржника може бути звільнено з-під арешту за постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому підпорядкований державний виконавець, якщо під час розгляду відповідної скарги боржника виявлено порушення встановленого цим Законом порядку накладення арешту. Копія постанови начальника органу державної виконавчої служби про звільнення майна боржника з-під арешту не пізніше наступного після її винесення дня надсилається сторонам та до відповідного органу (установи) для зняття арешту, а про відмову у звільненні майна боржника з-під арешту - боржнику.

За наявності письмового висновку експерта щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зносу, пошкодженням або коли витрати, пов`язані із зверненням на нього стягнення, перевищать грошову суму, за яку воно може бути реалізовано, майно боржника може бути звільнено з-під арешту за постановою державного виконавця, яка затверджується начальником відповідного органу державної виконавчої служби, якому він безпосередньо підпорядкований. Копія постанови державного виконавця про звільнення майна боржника з-під арешту не пізніше наступного після її винесення дня надсилається сторонам та до відповідного органу (установи) для зняття арешту. У всіх інших випадках по незакінчених виконавчих провадженнях арешт з майна чи коштів може бути знятий за рішенням суду. Зазначені у цій статті постанови начальника органу державної виконавчої служби та державного виконавця можуть бути оскаржені сторонами до суду у 10-денний строк.

Частиною 4 статті 59 Закону України «Про виконавче провадження», що діє на даний час, визначені підстави для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини. Водночас, ч. 5 вказаної статті визначено, що у всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду. Згідно ч. 2 вказаної статті, у разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини.

Відповідно до ч. 2. ст. 451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

За таких підстав, можливо зробити висновок про те, що вимоги скарги ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби у місті Полтаві Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми), ОСОБА_3 є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, оскільки державним виконавцем Київського відділу державної виконавчої служби у місті Полтаві Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми), Яковської Я.С. у супереч вимогам Закону України «Про виконавче провадження», - не знято арешт із майна, яке було арештоване в межах виконавчого провадження, яке було завершено, тому дії ДВС в частині не зняття арешту та заборони з майна скаржника є неправомірними, тому арешт та заборона відчудження підлягає скасуванню з послідуючим виключення відомостів із реєстру.

Керуючись ст. 15, 16 ЦК України, ст.ст. 9-13, 17, 81, 200, 206, 258-259, 263-265, 447 453 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби у місті Полтаві Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми), Яковської Я.С. задовольнити.

Визнати неправомірною бездіяльність державного виконавця щодо не зняття арешту, накладеного на майно боржника ОСОБА_1 у виконавчому провадженні ВП № 16731054, на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження старшого державного виконавця Київського ВДВС Полтавського МУЮ Яковської Я.С. від 16.03.2010 року при поверненні виконавчого документу стягувану постановою від 11.11.2010 року у виконавчому провадженні ВП № 16731054.

Зобов`язати Київський відділ державної виконавчої служби у місті Полтаві Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) зняти арешт з усього майна належного на праві власності ОСОБА_1 та оголошення заборони на його відчуження (реєстраційний номер обтяження 9623547), накладений відповідно до постанови старшого державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби Полтавського міського управління юстиції Яковської Я.С. від 16.03.2010 року про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження по виконавчому провадженню ВП № 16731054.

Зобов`язати Київський відділ державної виконавчої служби у місті Полтаві Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) забезпечити вилучення з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна запису про арешт нерухомого майна, належного ОСОБА_1 , від 16.03.2010 15:42:34 за № 9623547, зареєстрований реєстратором: Полтавська філія державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України, реєстраційний номер обтяження 9623547, який накладено на підставі постанови старшого державного виконавця Київського ВДВС Полтавського МУЮ Яковської Я.С. про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 16.03.2010 року у виконавчому провадженні № 16731054.

Зобов`язати начальника Київського відділу державної виконавчої служби у місті Полтаві Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми), відповідно до ч. 1 ст. 453 ЦПК України повідомити суд і заявника про виконання ухвали, постановленої за результатами розгляду скарги не пізніше ніж у десятиденний строк з дня її одержання.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Полтавського апеляційного шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня його проголошення.

Суддя

Полтавського районного суду

Полтавської області І.С. Кіндяк