ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/3032/21 Справа № 203/3397/20 Суддя у 1-й інстанції - Католікян М. О. Суддя у 2-й інстанції - Лаченкова О. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2021 року Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого - Лаченкової О.В.

суддів - Городничої В.С., Петешенкової М.Ю.

розглянула у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи

апеляційну скаргу ОСОБА_1 ,

на рішення Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 03 грудня 2020 року

по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання дитини, -

ВСТАНОВИЛА:

В вересні 2020 року до Кіровського районного суду м.Дніпропетровська надійшов позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання дитини.

Рішенням Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 03 грудня 2020 року позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання дитини - задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у сумі 5 000,00 гривень, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дітей її віку щомісяця, починаючи від 23 вересня 2020 року і до досягнення дитиною повноліття.

Допущено рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць до негайного виконання.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у сумі 840,80 гривень.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 03 грудня 2020 року змінити в частині присуджений до стягнення на користь ОСОБА_2 розмір аліментів на утримання дитини та ухвалити нове рішення, яким визначити до стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання ОСОБА_3 , у розмірі ј частки з усіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з 23.09.2020 року і до досягнення дитиною повноліття.

У відзиві ОСОБА_2 на апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 03 грудня 2020 року просить апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 03 грудня 2020 року - відхилити, а рішення Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 03 грудня 2020 року - залишити без змін.

Оскільки апеляційним судом у складі колегії суддів не приймалось рішення про виклик учасників справи для надання пояснень у справі, за відсутності клопотань будь-якої зі сторін про інше, то справа розглядатиметься в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, а копія судового рішення у такому разі надсилається у порядку, передбаченому ч. 5 ст. 272 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що сторони від шлюбу мають малолітню дочку - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка мешкає з позивачкою і перебуває на її утриманні (а.с.7, 8, 19).

Відповідач є одноосібним засновником ТОВ «Ремікстайм», розмір статутного капіталу якого становить 900 000,00 грн. (а.с. 11 - 18).

Дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває на диспансерному обліку з діагнозом: скаліотична постава, вальгусні стопи (а.с. 9, 10).

Відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з частиною 3 статті 181, частиною 1 статті 182 СК за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я і матеріальне становище дитини, стан здоров`я і матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, жінки, батьків, доньки, сина, інші обставини, які мають суттєве значення. Розмір аліментів на одну дитину за будь-яких обставин не може бути меншим за 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду з дня подання позову.

За правилами, встановленими частинами 1 - 3 статті 181 СК, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними; за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі; за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Пунктом 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснено, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_2 , суд першої інстанції дійшов до правильного та обґрунтованого висновку, що дитина потребує матеріальної допомоги за рахунок стягнення аліментів з відповідача, тому на користь позивача необхідно стягувати аліменти у розмірі 5 000,00 грн., але не менше 50% прожиткового мінімуму для дітей її віку щомісяця, починаючи від 23 вересня 2020 року і до досягнення дитиною повноліття.

Доводи апеляційної скарги, що позивачем не надано жодних доказів його витрат пов`язаних з його лікуванням та, які б підтверджували необхідність матеріальної допомоги саме на даний час, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки позивачем вимоги про стягнення додаткових витрат, викликаних тяжкою хворобою, інвалідністю або немічністю не заявлялись.

Доводи апелянта, що судом першої інстанції не враховано те, що судом першої інстанції помилково визначено розмір аліментів в сумі 5000,00 грн., колегія суддів вважає безпідставними, оскільки апелянтом не надано суду доказів того, що призначена до сума аліментів у розмірі 5000,00 грн. для відповідача є непосильною.

Твердження апелянта, що розмір прожиткового мінімуму з грудня 2020 року становить - 2270,00 грн., а тому висновки суду першої інстанції не ґрунтуються на повному та всебічному з`ясуванні обставин справи, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки вимоги про стягнення аліментів на утримання батьків не обмежуються прожитковим мінімумом.

Отже, суд першої інстанції з достатньою повнотою з`ясував дійсні обставини справи, дослідив надані сторонами докази, яким дав належну оцінку та постановив законне і обґрунтоване рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, висновки суду першої інстанції не спростовують, і не містять посилання на нові факти чи засоби доказування, які б вказували на незаконність ухваленого у справі рішення, а тому підлягають відхиленню.

Приведені в апеляційній скарзі інші доводи про те, що суд не дав оцінки наданих ним доказам не можуть бути прийняті до уваги, оскільки вони зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх оцінці, та особистого тлумачення апелянтом норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст.89 ЦПК України виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному та об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Відповідно до рішення «Проніна проти України» № 63566/00, §23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року, п. 1 статті 6 Конвенції ( 995_004 ) зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пунктом 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE (Серявін та інші проти України), №4909/04, §58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Таким чином, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Відповідно ст.141 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишаючи рішення суду без змін не змінює розподіл судових витрат.

Керуючись ст.ст. 259, 367, 374, 375 ЦПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 03 грудня 2020 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, установлених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Головуючий суддя О.В.Лаченкова

Судді В.С.Городнича

М.Ю.Петешенкова