Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа №2314/555/12
Провадження № 2-п/711/28/21
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2021 року Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого - судді Скляренко В.М.

при секретарі Слабко Ю.М.

за участю:

відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси заяву ОСОБА_1 , в особі представника адвоката Сівова Ю.Ю., про скасування заочного рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 18.05.2012 року,

в с т а н о в и в:

Представник ОСОБА_1 адвокат Сівов Ю.Ю. звернувся до Придніпровського районного суду м. Черкаси із заявою про скасування заочного рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 18.05.2012 року.

В обґрунтування заяви вказує, що заочним рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 18.05.2012 року у справі 2314/555/12 за позовом Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, позовні вимоги ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» задоволено, стягнуто в солідарному порядку із ОСОБА_2 , ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» заборгованість за Кредитним договором № МКІЧ-202-07 від 19.06.2007 року в сумі 1074299 грн. 72 коп.

Про заочне рішення суду відповідачу ОСОБА_1 стало відомо 11.02.2021 року після отримання копії цього рішення його представником.

Також вказує, що на час розгляду справи відповідач ОСОБА_1 мешкав та був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . Однак за цією адресою відповідач ніяких повідомлень про час та місце розгляду справи не отримував.

Крім того, останній заперечує проти позову та вважає його таким, що ґрунтується на непідтверджених доказах та обставинах, оскільки відповідач ОСОБА_1 не отримував від позивача повідомлення про неналежне виконання відповідачкою ОСОБА_2 зобов`язань перед позивачем за кредитним договором, який був забезпечений порукою відповідача ОСОБА_1 . А твердження позивача про направлення ОСОБА_1 23.11.2011 року вимоги про дострокове повернення всієї суми кредиту і отримання цієї вимоги 23.11.2011 року відповідачем ОСОБА_1 не відповідає дійсності, оскільки ОСОБА_1 не ставив підпису в такій вимозі, не отримував її поштою та/або кур`єром.

Враховуючи, що вимога відповідача ОСОБА_1 , як до поручителя не пред`являлася, відповідно порука була припинена, а тому даний позов не підлягав до задоволення.

А тому, просить поновити строк на подання заяви про перегляд заочного рішення суду, скасувати заочне рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 18.05.2012 року, справу призначити до розгляду в загальному порядку.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_1 заяву підтримав та просив її задовольнити, скасувати заочне рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 18.05.2012 року. В судове засідання адвокат Сівов Ю.Ю. не з`явився, не повідомивши суд про причину неявки, хоча про день, час та місце розгляду справи був повідомлений в установленому законом порядку.

В судове засідання представник позивача ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» не з`явився, не повідомивши суд про причину неявки, хоча про день, час та місце розгляду справи був повідомлений в установленому законом порядку.

Суд, заслухавши пояснення відповідача ОСОБА_1 , дослідивши письмові матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Статтею 284 ЦПК України (в редакції чинній на момент розгляду заяви про перегляд заочного рішення) передбачено, що заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У відповідності до ч. 3 ст. 287 ЦПК України у результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою: залишити заяву без задоволення; скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду за правилами загального чи спрощеного позовного провадження.

Відповідно до ст. 288 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Аналогічні норми містилися і ЦПК України, в редакції від 18.03.2004 року.

Так, статтею 232 ЦПК України було передбачено, що заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Тобто зі змісту ст. 232 ЦПК України випливає, що скасування заочного рішення судом, що його хвалив, можливе у випадку встановлення судом двох обставин: відповідач не з`явився в судове засідання, в якому ухвалено заочне рішення, та не повідомив про причини неявки з поважних причин; докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 224 ЦПК України (в редакції чинній на момент ухвалення заочного рішення), у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

В судовому засіданні встановлено, що заочним рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 18.05.2012 року у справі 2314/555/12 за позовом Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, позовні вимоги ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» задоволено, стягнуто в солідарному порядку із ОСОБА_2 , ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» заборгованість за Кредитним договором № МКІЧ-202-07 від 19.06.2007 року в сумі 1074299 грн. 72 коп.

Як вбачається із матеріалів справи, відповідач ОСОБА_1 належним чином повідомлявся судом про день, час та місце розгляду справи, що стверджується поштовими відправленням направленим судом на адресу відповідача (Черкаська область, Канівський район, с. Бобриця) про виклик його до суду на 26.03.2012 рок та на 18.05.2012 року. Вказані судові повістки направлялися на адресу відповідача рекомендованими листами та були отримані останнім 24.02.2012 року та 28.04.2012 року (а.с. 36, 47), однак відповідач ОСОБА_1 до суду не з`явився, не повідомивши суд про причину неявки. Тому відповідно судом і було ухвалено заочне рішення за наявними в матеріалах справи доказами.

Доводи, на які посилається відповідач ОСОБА_1 , зокрема про те, що позивач не повідомляв його, як поручителя, про існуючу у позичальника ОСОБА_2 заборгованість за Кредитним договором № МКІЧ-202-07 від 19.06.2007 року, спростовуються наявними в матеріалах справи доказами, а саме вимогою про погашення кредиту від 23.11.2011 року вих. №135-6-872, адресованою поручителю за вказаним Кредитним договором ОСОБА_1 (відповідачу у справі). Така вимога була направлена на адресу відповідача ОСОБА_1 : Черкаська область, Канівський район, с. Бобриця і вона була отримана ОСОБА_1 29.11.2011 року. Вказане стверджується вищевказаною вимогою, фіскальним чеком №4637 від 28.11.2011 року та рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с. 15, 16, 17).

Дані обставини враховувалися судом при ухваленні заочного рішення від 18.05.2012 року. Тому доводи відповідача ОСОБА_1 про неврахування судом цих обставин, є безпідставними.

Також, суд зазначає, що копію заочного рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 18.05.2012 року, яка була направлена на адресу відповідача ОСОБА_1 (Черкаська область, Канівський район, с. Бобриця) відповідач ОСОБА_1 отримав 30.06.2012 року, що стверджується відповідним рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с. 54). Однак в строк, визначений цивільним процесуальним законодавством, відповідач ОСОБА_1 не звертався до суду із відповідною заявою про перегляд вищевказаного заочного рішення суду, а звернувся до суду із такою заявою лише майже через дев`ять років, тобто з пропуском строку на оскарження вищевказаного заочного рішення.

При цьому, останній заявляє, що він своєчасно заочного рішення не отримував, а таке рішення отримав його представник лише 11.02.2021 року. Вказані доводи є безпідставними, оскільки вони спростовуються вищенаведеним. Також суд враховує, що відповідач вказує про те, що він не отримував ні судових повісток про виклик його до суду, ні вимоги банку ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» від 23.11.2011 року (які направлялися останньому також на адресу: (Черкаська область, Канівський район, с. Бобриця), що також спростовується матеріалами справи. Тому вказані доводи відповідача ОСОБА_1 , суд розцінює як спробу останнього уникнути цивільної відповідальності, яка виникає в нього на підставі Договору поруки №МПЧ-202-07 від 19.06.2007 року.

Разом з тим, суд зазначає, що адреса відповідача ОСОБА_1 , на яку йому надсилалися судові повістки про виклик його до суду, копія заочного рішення від 18.05.2012 року, а також вищезгадана вимога Банку була місцем реєстрації його проживання на момент ухвалення судового рішення, про що не заперечував сам відповідач в судовому засіданні. Крім того, згідно відомостей відображених в паспорті громадянина України ОСОБА_1 був зареєстрований за вказаною адресою 25.11.1998 року та був знятий з реєстрації місця проживання за цією адресою лише 29.11.2016 року.

Крім того, практика Європейського суду з прав людини також свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав (справа «Стаббігс та інші проти Великобританії», справа «Девеер проти Бельгії»).

Разом з тим, при ухваленні даного рішення, суд враховує і те, що порядок розгляду заяви про перегляд заочного рішення встановлений статтею 287 ЦПК України і він передбачає, зокрема ч. 3 ст. 287 ЦПК України, що у результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою: 1) залишити заяву без задоволення; 2) скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду за правилами загального чи спрощеного позовного провадження.

А тому, з урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні заяви про перегляд заочного рішення.

Керуючись ст.ст. 231, 232 ЦПК України (редакції чинній на момент ухвалення заочного рішення), ст.ст. 284, 287, 288 ЦПК України (в редакції чинній на даний час), суд, -

у х в а л и в:

Заяву ОСОБА_1 , в особі представника адвоката Сівова Ю.Ю., про скасування заочного рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 18.05.2012 року, - залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом 15 днів з дня її проголошення.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Повний текст ухвали складений 06.04.2021 року.

Головуючий: В.М. Скляренко