Справа № 638/4539/19
Провадження № 2/638/1015/21
УХВАЛА

13 квітня 2021 року м. Харків

Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Латки І.П.,

за участю секретаря судового засідання Котельнікової А.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання правочину недійсним, третя особа - ОСОБА_5 ,

в с т а н о в и в:

У провадженні Дзержинського районного суду м. Харкова знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання правочину недійсним, третя особа - ОСОБА_5 .

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 19 червня 2019 року у справі відкрито загальне позовне провадження з повідомленням сторін про дату, час та місце судового засідання. Призначено підготовче судове засідання.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17 березня 2021 року на підставі рішення зборів суддів та розпорядження керівника апарату суду №02-06/426, виданого відповідно до наказу голови суду №02-03/28 від 03 березня 2021 року відрахування зі штату судді ОСОБА_6 у зв`язку зі смертю, справу розподілено судді Дзержинського районного суду м. Харкова ОСОБА_7 .

Ухвалою суду від 18 березня 2021 року справу прийнято до свого провадження суддею Латкою І.П. Постановлено розгляд справи проводити спочатку. Призначено підготовче судове засідання.

В судове засідання учасники справи не з`явилися, про дату, час та місце підготовчого судового засідання повідомлялися.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про передачу справи за підсудністю з наступних підстав.

При зверненні до суду з відповідним позовом позивач повинен дотримуватися вимог закону щодо підсудності розгляду цивільних справ, передбачених главою 2 розділу І ЦПК України.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що предметом спору у даній справи є визнання недійсними договору доручення на обслуговування об`єкта від 12 вересня 2013 року з додатками, укладеного між ОСОБА_4 в особі довіреної особи ОСОБА_3 та ОСОБА_2 .

Зі змісту позовної заяви та копії оспорюваного договору доручення на обслуговування об`єкта від 12 вересня 2013 року, а саме Розділу 1. Предмет договору, вбачається, що договір стосується обслуговування об`єкту нерухомості будівлі літ. Б-3, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Отже, спір у даній справі стосується дійсності договору від 12 вересня 2013 року щодо обслуговування нерухомого майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 30 ЦПК України позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов`язані між собою позовні вимоги пред`явлені одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою.

Відповідно до п. 42 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України від 01 березня 2013 року № 3 «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» виключну підсудність встановлено для позовів, що виникають із приводу нерухомого майна, зокрема про право власності на таке майно; про право володіння і користування ним (стаття 358 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності та виділ частки із цього майна (статті 364, 367 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності та виділ частки із цього майна (статті 370, 372 ЦК); про право користування нерухомим майном (визначення порядку користування ним); про право, яке виникло із договору найму жилого приміщення, оренди тощо; про визнання правочину з нерухомістю недійсним; про звернення стягнення на нерухоме майно - предмет іпотеки чи застави; розірвання договору оренди землі; стягнення орендної плати, якщо спір виник з приводу нерухомого майна; про усунення від права на спадкування та визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Відповідно до п. 27 Постанови Пленуму Верховного суду №9 від 06 листопада 2009 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» позови про визнання недійсними правочинів щодо нерухомого майна та застосування наслідків недійсності пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини.

У постанові Верховного Суду від 14 грудня 2020 року у справі № 2/1519/8500/11 зазначено, що позови, що виникають з приводу нерухомого майна - це позови, пов`язані з нерухомим майном, нерухомою річчю, а тому усі позови, у спорах, які є наслідком правовідносин, пов`язаних з обігом нерухомого майна, повинні бути пред`явлені до суду за місцем знаходження цього майна.

Правила про виключну підсудність застосовуються до позовів, що виникають із приводу нерухомого майна. Виходячи з аналізу вищезазначеного, правила виключної підсудності застосовуються до позовів з приводу нерухомого майна, стосуються позовів з приводу будь-яких вимог, пов`язаних з правом особи на нерухоме майно: земельні ділянки, будинки, квартири тощо, зокрема щодо права власності на нерухоме майно, а також щодо речових прав на нерухоме майно, дійсності (недійсності) договорів щодо такого майна або спорів з приводу невиконання стороною договору, об`єктом якого є нерухоме майно, тощо.

Таким чином, з урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що у даній справі підлягають застосуванню привила виключної підсудності, встановлені ч. 1 ст. 30 ЦПК України, оскільки заявлено вимогу щодо недійсності правочину щодо нерухомого майна

З позовної заяви та копії оспорюваного договору доручення на обслуговування об`єкта від 12 вересня 2013 року вбачається, що нерухоме майно, щодо якого виник спір, а саме -будівлі літ. Б-3, знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що належить до територіальної юрисдикції (підсудності) Жовтневого районного суду м. Харкова.

Окрім того, суд зазначає, що дана справа не належить до територіальної юрисдикції (підсудності) Дзержинського районного суду м. Харкова навіть за правилами загальної підсудності, визначеними ст. 27 ЦПК України, оскільки жоден з відповідачів не має зареєстрованого місця проживання в межах Шевченківського району м. Харкова. Так відповідно до відомостей відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУ ДМС України в Харківській області від 22 травня 2019 року та 05 червня 2019 року ОСОБА_2 знятий з реєстрації за адресою: АДРЕСА_2 , ОСОБА_3 знятий з реєстрації за адресою: АДРЕСА_3 , ОСОБА_4 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_4 , що належить до адміністративно-територіальних меж Московського району м. Харкова.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

В пункті 45 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України від 01 березня 2013 року № 3 «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» зазначено, якщо після відкриття провадження у справі та до початку судового розгляду (розгляду справи по суті - стаття 173 ЦПК) виявиться, що заяву було прийнято з порушенням правил підсудності, суд передає справу на розгляд належному суду незалежно від волевиявлення сторін.

Розгляд даної справи по суті не розпочато, оскільки справа перебуває на стадії підготовчого провадження.

Частинами 1, 2 ст. 32 ЦПК України визначено, що спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

З урахуванням зазначеного, суд дійшов висновку про передачу справи до Дергачівського районного суду Харківської області за підсудністю.

Керуючись ст. 27, 31, 32, 259-260 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання правочину недійсним, третя особа - ОСОБА_5 , передати за підсудністю до Жовтневого районного суду м. Харкова.

Із урахуванням пункту 15.5 Перехідних положень ЦПК України (в редакції, яка набрала чинності 15.12.2017) ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду через Дзержинський районний суд м. Харкова протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст ухвали складено 13 квітня 2021 року.

Суддя І.П. Латка