Справа №521/1919/21
Провадження №2/521/2445/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 квітня 2021 року Малиновський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Мурзенко М.В.,

при секретарі Корнієнко Л.В.,

за участі представника позивача адвоката Довженко О.Ю.

відповідачки ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні м. Одеси в порядку загального позовного провадження в режимі відеоконференції цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, зняття з місця реєстрації

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2021 року до Малиновського районного суду м. Одеси звернувся з позовом представник ОСОБА_2 Мір ОСОБА_3 - адвокат Довженко О.Ю. до ОСОБА_1 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, зняття з місця реєстрації, в якому просить суд визнати ОСОБА_1 , такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме: квартирою за адресою: АДРЕСА_1 , зняти ОСОБА_1 з реєстрації місця проживання, а саме, з квартири за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що позивачу - ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу № 370 від 23.02.2006 року, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Колодяжною А.В. на праві приватної власності належить квартира АДРЕСА_2 . За даною адресою зареєстрована, крім інших - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується довідкою про склад сім`ї від 15.12.2020 р. Однак, відповідачка не проживає у житловому приміщенні за адресою: АДРЕСА_1 понад шість років, що підтверджується відмітками про виїзд на постійне місце проживання у 2014 року за кордон у закордонному паспорті відповідача без повернення до України. Зазначив, що відповідачка не сплачує комунальні платежі, особистих речей його в квартирі немає, перешкод у користуванні житловим приміщенням позивач відповідачці не чинив. У зв`язку з вище викладеним позивач вимушений звернутись до суду з даним позовом.

Ухвалою судді Малиновського районного суду м.Одеси від 17 лютого 2021 року по цивільній справі було відкрито провадження в порядку загального позовного провадження та призначено справу до судового розгляду у підготовчому судовому засіданні на 24.03.2021 року.

Ухвалою судді Малиновського районного суду м.Одеси від 13.04.2021 року (протокольною) залучено до участі у справі перекладача з мови Фарсі.

Позивач в судове засідання не з`явився, про місце, дату та час судового розгляду був повідомлений належним чином.

Представник позивача адвокат Довженко О.Ю. в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити.

Відповідачка в судовому засіданні у режимі відеоконференції пояснила суду, що вона постійно проживає у Німеччині, у м. Гамбург, а тому позовні вимоги визнала у повному обсязі, та не заперечувала проти задоволення позовних вимог.

Відповідно до частини 3 статті 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу № 370 від 23.02.2006 року, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Колодяжною А.В. на праві приватної власності належить квартира АДРЕСА_2 (а.с.8), що також підтверджується Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно КП «ОМБТІ та РОН» від 27.02.2006 року № 9944700. (а.с.9)

Згідно довідки Х1-272770-ф/л про зареєстрованих осіб у житловому приміщенні/будинку, виданої Департаментом надання адміністративних послуг Одеської міської ради від 15.12.2020 року, у квартирі АДРЕСА_2 зареєстрована: ОСОБА_4 , 26.12.1996 року, дата реєстрації 29.11.2013. (а.с.10)

Відповідно до змісту ст.16 ЦК України кожна особа має право, звернутися до суду за захистом свого цивільного права у випадку його порушення з вимогою про припинення дії, яка порушує це право.

Згідно зі ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Згідно зі ст. 317, 319 ЦК України власнику належать права володіння, користування і розпорядження своїм майном; власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно статті 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

У ч. 1 ст. 321 ЦК України зазначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно з ч. 1 ст. 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва.

Таким чином, права власника житлового будинку, квартири визначені статтями 317, 383 ЦК України та ст.150 ЖК, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання у права власника можливе лише на підставах, передбачених законом. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження його майна. Права відповідачів, які не є власниками спірного домоволодіння, на користування ними були похідними від прав колишніх власників цього домоволодіння, а з припиненням їх права власності припинилося і право користування житлом відповідачів.

Статтею 391 ЦК України визначено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ч.2 ст. 405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

З огляду на вищевикладене, а також на визнання відповідачкою позову, суд вважає, що позовна заява про визнання відповідачки такою, що втратила право користування житловим приміщенням квартири за адресою АДРЕСА_1 підлягають задоволенню.

В частині вимог позивача про зняття відповідачки з реєстрації місця проживання суд вважає за необхідне відмовити, оскільки вчинення зазначених дії законом покладено на органи ДМС України, суд не вправі вирішувати питання про права та обов`язки осіб, які не брали участь у справі, клопотання про залучення органу ДМС України до участі у справі в якості відповідача позивачем не заявлялось, відповідно до ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» рішення суду, що набрало законної сили, яким особу було визнано втратившим право користування приміщенням, є підставою для зняття такої особи з реєстрації місця проживання, прийняття судом окремого рішення з цього питання законом не вимагається.

Керуючись ст. ст. 4, 5, 12, 13, 81, 89, 133, 141, 200, 258-259, 268 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, зняття з місця реєстрації задовольнити частково.

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН: НОМЕР_1 такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме квартирою за адресою: АДРЕСА_1 .

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складений 14.04.2021 року.

Головуючий: