У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26.08.2021

м. Лозова Харківської області

Суддя Лозівського міськрайонного суду Харківської області

Харабадзе К.Ш.,

Справа № 629/4433/21

Номер провадження 6/629/98/21

заявник Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал»

стягувач Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Женева»

боржник ОСОБА_1

третя особа приватний виконавець Клименко Роман Васильович

розглянувши в відкритому судовому засіданні заяву про заміну сторони у виконавчому провадженні, шляхом заміни стягувача його правонаступником

у с т а н о в и в :

ТОВ «Вердикт Капітал» звернулось до суду із заявою про заміну сторони у виконавчому провадженні, шляхом заміни стягувача його правонаступником, посилаючись на те, що на виконанні у приватного виконавця Клименко Романа Васильовича перебуває виконавче провадження №62837156, відкрите на підставі виконавчого напису, вчиненого приватним нотаріусом Горай О.С. №12708 від 16.07.2020 про стягнення заборгованості за Кредитним договором №2321/7595DCLRKPT (Кредитний договір з можливістю перенесення платежу). 18.07.2014 між ПАТ «Платинум Банк», правонаступником усіх прав та обов`язків якого, на підставі Договору відступлення права вимоги за кредитними договорами 147 від 22 березня 2018 року є ТОВ «ФК «ЖЕНЕВА», та ОСОБА_1 було укладено Кредитний договір №2321/7595DCLRKPT (Кредитний договір з можливістю перенесення платежу). 16.01.2021 між ТОВ «ФК «ЖЕНЕВА» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено Договір про відступлення прав вимоги №16/01-01-П, відповідно до якого ТОВ «ФК «ЖЕНЕВА» відступило ТОВ «Вердикт Капітал», а ТОВ «Вердикт Капітал» набуло право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі за Договором кредиту №2321/7595DCLRKPT від 18.07.2014, укладеному між ПАТ «Платинум Банк» та ОСОБА_1 .

Дослідивши подану заяву, докази надані в її обґрунтування, приходжу до висновку про відмову у відкритті провадження у справі, оскільки подана заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, з огляду на наступне.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо, зокрема, заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Як вбачається зі змісту заяви, подана вона в порядку виконання судових рішень, передбаченому Розділом VI ЦПК України, із посиланням на положення ст.442 ЦПК України та ст.15 ЗУ «Про виконавче провадження».

Відповідно до статті 1 Закону України від 02.06.2016 № 1404-VIII «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Пунктом 3 ч.1 ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів - зокрема, виконавчих написів нотаріусів.

Частиною п`ятою статті 15 цього Закону визначено, що в разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Відповідно до частини першої статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Частиною другою статті 74 цього Закону передбачено, що рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Згідно з частиною першою статті 287 КАС учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Відповідно до статті 379 КАС У разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою заінтересованої особи суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником. Суд розглядає питання про заміну сторони виконавчого провадження в десятиденний строк у судовому засіданні з повідомленням державного виконавця або заінтересованої особи, що звернулися з поданням (заявою), та учасників справи.

З наведених норм убачається, що рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця можуть бути оскаржені до суду. Однак законодавець розмежовує порядок оскарження таких рішень дій чи бездіяльності при виконанні судових рішень та при виконанні рішень інших органів (посадових осіб).

Норми Цивільного процесуального кодексу України, як і норми Кодексу адміністративного судочинства, також регламентують порядок заміни сторони виконавчого провадження.

Зокрема, згідно ст. 442 ЦПК у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця, приватного виконавця або за заявою сторони суд замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником.

Відповідно до частини першої статті 431 ЦПК виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Отже, у порядку цивільного судочинства розглядаються усі спори, пов`язані із виконанням саме судових рішень, винесених місцевим судом.

Однак, у разі оскарження рішень дій чи бездіяльності державного виконавця при виконанні рішень інших органів (зокрема, і виконавчого напису нотаріуса) такий спір має бути вирішений саме адміністративним судом в силу прямих приписів статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» Кодекс адміністративного судочинства України (ред. з 15.12.2017); статті 287 КАС.

Таким чином, нормами Цивільного процесуального кодексу встановлено судовий контроль за виконанням рішень, ухвалених судами в порядку цивільного судочинства.

Проте з тексту поданої ТОВ «Вердикт Капітал» заяви вбачається, що мова йде про заміну сторони стосовно виконання виконавчого напису нотаріуса, а не судового рішення.

Судовий контроль за виконанням рішень інших органів покладено законодавством на адміністративні суди. Аналізуючи в сукупності норми статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» та статті 379 КАС, беручи до уваги, що питання правомірності заміни сторони у виконавчому провадженні є, по суті, превентивним судовим контролем у відповідному виконавчому провадженні, питання заміни сторони у виконавчому провадженні, відкритому на підставі виконавчого напису нотаріуса, повинно вирішуватися в порядку адміністративного судочинства.

Аналогічна позиція міститься в Постанові Верховного Суду від 27.01.2021 у справі № 380/22/20, в якій встановлено, що судовий контроль за виконанням рішень інших органів покладено законодавством на адміністративні суди. Аналізуючи в сукупності норми статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» та статті 264 КАС України в редакції, яка діяла на час розгляду заяви в суді першої інстанції, беручи до уваги, що питання правомірності заміни сторони у виконавчому провадженні є, по суті, превентивним судовим контролем у відповідному виконавчому провадженні, це питання повинно вирішуватися в порядку адміністративного судочинства. Верховий Суд дійшов висновку, що питання заміни сторони виконавчого провадження, відкритого щодо виконання рішення іншого органу, а ніж суду, має бути розглянуто в порядку КАС України, яка в порядку частини 4 ст.263 ЦПК України застосовується судом в даних правовідносинах.

Враховуючи вищевикладене, суддя доходить висновку про відмову ТОВ «Вердикт Капітал» у відкритті провадженні за поданою заявою, тому повертає її заявнику та роз`яснює його право на звернення з цим процесуальним питанням в порядку КАС України.

Посилання заявника на ухвалу Окружного адміністративного суду м.Києва про повернення заяви ТОВ «Вердикт Капітал» без розгляду не свідчить про наявність правових підстав для розгляду даної заяви в порядку цивільного судочинства.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 186, 353, 442 ЦПК України, суд,

у х в а л и в:

Відмовити у відкритті провадження у справі за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» про заміну сторони у виконавчому провадженні за виконавчим написом №12708 від 16.07.2020, шляхом заміни стягувача його правонаступником.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя К.Ш.Харабадзе