ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 квітня 2021 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого Красвітної Т.П.,

суддів: Свистунової О.В., Єлізаренко І.А,

при секретарі Догоновій О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу по апеляційній скарзі ОСОБА_1 на рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 30 липня 2020 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Дніпрогаз" про захист прав споживачів,

ВСТАНОВИЛА:

У грудні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом, посилаючись на те, що 10 жовтня 2019 року представниками Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Дніпрогаз" за адресою проживання позивача виконувались роботи по зняттю газового лічильника, про що було складено акт, в якому зазначено про необхідність діагностування заводської пломби. 15 жовтня 2019 року під час комісії, проведеної у присутності ОСОБА_1 , позивачу було повідомлено про виявлення порушення заводської пломби, відсутність відтиску клейма завода-виробника з тильної сторони та було запропоновано сплатити штраф у розмірі 2390 грн., із чим позивач не погоджується, про що зробив зауваження в акті від 15.11.2019. 21 жовтня 2019 року членами комісії АТ «Дніпрогаз» у присутності ОСОБА_1 було розглянуто акт про порушення № 191 від 15.10.2019, про результати розгляду якого позивача не було проінформовано. 07.12.2019 з відповіді АТ «Дніпрогаз» на скаргу ОСОБА_1 позивач дізнався про прийняте рішення комісії з розгляду актів про порушення, а саме: про задоволення Акту про порушення в повному обсязі та проведення перерахунку (донарахунку) об`єму природного газу у розмірі 1103,67 м3, складає 8073,92 грн. за період з 27.04.2019 по 30.09.2019. Вартість необлікованих об`ємів природного газу повинна бути компенсована Оператору ГРМ. Позивачу було запропоновано сплатити суму заборгованості - 8073,92 грн., в іншому випадку газопостачання буде припинено. Позивач вважає дії відповідача протиправними, зазначаючи про те, що жодного порушення ОСОБА_1 не вчиняв, пломбу не пошкоджував, крім того, під час проведеної перевірки у 2012 році зазначеного лічильника газу жодних зауважень ніхто не робив. Тому позивач просить, визнати незаконними дії відповідача з приводу вимоги простроченої заборгованості в розмірі 8073,92 грн та рішення про припинення газопосточання.

Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 30 липня 2020 року відмовлено у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 .

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на неповне з`ясування обставин справи, що мають значення для справи, порушення норм процесуального та неправильне застосування норм матеріального права, ставить питання про скасування оскаржуваного рішення та ухвалення нового про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Колегія суддів звертає увагу, що про час та місце слухання даної справи апеляційним судом сторони повідомлені належним чином у відповідності до вимог ст. 128-130 ЦПК України, що підтверджується письмовими матеріалами справи.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування оскаржуваного рішення, виходячи з наступного.

Встановлено судом та стверджується зібраними у справі доказами, що позивач є побутовим споживачем послуг з постачання природного газу за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно з актом №448 від 10.10.2019 про виявлені порушення, який був складний відповідачем у присутності ОСОБА_1 встановлені сумніви у правильній роботі лічильника газу за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: пломба заводу виробника потребує додаткового огляду.

10 жовтня 2019 року відповідачем за адресою позивача виконувались роботи по зняттю газового лічильника, за результатами перевірки представниками відповідача складено Акт №448 про виявлені порушення (звор.бік а.с.29 т.1).

Згідно Акту №448 від 10.10.2019 про демонтаж лічильника газу для проведення експертизи, лічильник газу позивача демонтовано представником газопосточальної (газотранспортної) організації, замість нього в присутності споживача встановлено інший лічильник зав.№514223, з показами 00000 ку.м., з даним актом ОСОБА_1 ознайомлений, що підтверджується його підписом (а.с.29 т.1).

Відповідно до акту № 448 експертизи побутового лічильника газу від 15.10.2019, «Заводська пломба порушена, відсутній відбиток клейма заводу-виготовлювача з тильної сторони. Тобто в результаті заміни пломби був доступ до суматора. Подряпини на металевому та зєднувальному пластику» (п.1). Висновки комісії: лічильник не придатний до подальшої експлуатації так як зовнішній вигляд не відповідає вимогам експлуатаційної документації (п. 1.1.). Патрубки опломбовані пломбою с53275088. Лічильник упакований в пакет і опломбований пломбою с53275087. Із зазначеним актом споживача ОСОБА_1 також було ознайомлено, про що свідчить його підпис (а.с. 30 т.1).

15 жовтня 2019 року відповідачем складений акт про порушення № 191 (а.с. 31 т.1).

21 жовтня 2019 року відбулося засідання комісії з розгляду актів про порушення оператора ГРМ, було розглянуто акт про порушення № 191 від 15.10.2019, за результатами якого прийнято рішення Акт-порушення від 15.10.2019 № 191 задовольнити в повному обсязі, що підтверджується протоколом (а.с. 73 т.1)

Згідно складеного комісією АТ «Дніпрогаз» акту-розрахунку від 21.10.2019 на підставі акта про порушення від 15.10.2019 № 191, у звязку з виявленим порушенням - несанкціонованим втручанням в роботу лічильника газу, сума збитків складає 8073,92 грн.

15 листопада 2019 року споживачем ОСОБА_1 від АТ «Дніпрогаз» було направлено рахунок на оплату необлікованого (донарахованого) об`єму природного газу, розрахованого на підставі акту про порушення від 15.10.2019 № 191 згідно вимог розділу ХІ Кодексу газорозподільних систем та запропоновано в найкоротший термін оплатити вказану суму. Повідомлено про те, що в разі ненадходження оплати АТ «Дніпрогаз» буде змушене вжити заходів до стягнення заборгованості в судовому порядку згідно вимог діючого законодавства, з додатковим покладенням понесених витрат, та припинення газопостачання (а.с. 35-39 т.1).

Відповідно до пп. 3 п. 1 гл. 1 розд. І Кодексу газорозподільних систем дія цього Кодексу поширюється на операторів газорозподільних систем, замовників доступу та приєднання до газорозподільної системи, споживачів (у тому числі побутових споживачів), об`єкти яких підключені до газорозподільних систем, та на їх постачальників. Крім того, цим Кодексом регулюються взаємовідносини: між оператором газорозподільної системи і газодобувними підприємствами та виробниками біогазу або інших видів газу з альтернативних джерел, які підключені (приєднуються) до газорозподільної системи; між оператором газорозподільної системи та несанкціонованими споживачами, які втручаються в роботу газорозподільної системи, у тому числі шляхом самовільного під`єднання несанкціонованого газопроводу.

У відповідності до пп. 3 п. 1 гл. 2 р. XI Кодексу ГРС до порушень споживача та несанкціонованого споживача, які кваліфікуються як несанкціонований відбір природного газу з ГРМ (крадіжка газу) та внаслідок яких щодо них здійснюється нарахування необлікованих об`ємів (обсягів) природного газу, належать несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ (комерційного ВОГ, зокрема лічильника газу).

Аналізуючи дану норму, слід дійти висновку про те, що наявність самого факту несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ є достатньою підставою для здійснення нарахувань необлікованих об`ємів (обсягів) природного газу. Будь-яких інших вимог щодо необхідності доведення факту нанесення майнової шкоди Оператору ГРМ внаслідок несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ Кодекс ГРМ не містить.

Зміст поняття «несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ/лічильника газу» розкрито у абз. 37 п. 4 гл. 1 р. І Кодексу ГРС - втручання в роботу або конструкцію чи складові комерційного вузла обліку (зокрема лічильника газу), у тому числі шляхом їх підробки, пошкодження чи пошкодження на них пломб, впливу дії спрямованого постійного магнітного поля або зміни конфігурації даних обчислювача/коректора об`єму газу (первинного програмування чи протоколу параметризаций, внаслідок чого витрата (споживання) природного газу комерційним вузлом обліку не обліковується (обліковується частково чи з порушенням законодавства), та інші дії, що призводять до викривлення даних обліку природного газу.

Відповідно до п. 4 гл. 6 р. X Кодексу ГРС за збереження і цілісність комерційних та дублюючих ВОГ (вузол обліку газу) та пломб (відбитків їх тавр) відповідає власник (користувач), на території або у приміщенні якого вони встановлені, що має бути зафіксовано у відповідному акті про пломбування. До моменту набрання чинності Кодексом ГРС чинними на території України були Правила надання населенню послуг з газопостачання, затверджені Постановою КМУ від 9 грудня 1999 р. № 2246, якими також було передбачено обов`язок споживача забезпечувати збереження і цілість лічильників газу та пломб на них (абз. 9 п. 29).

Відповідно до глави 5 розділу XI Кодексу газорозподільних систем, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №2494 від 30.09.2015, у разі виявлення у споживача або несанкціонованого споживача порушень, визначених у главі 2 цього розділу, на місці їх виявлення представником Оператора ГРМ складається акт про порушення за формою, наведеною в додатку 16 до цього Кодексу.

Акт про порушення після пред`явлення представником Оператора ГРМ службового посвідчення складається в присутності споживача/несанкціонованого споживача та/або незаінтересованої особи (представника власника/користувача, на території чи об`єкті якого сталося порушення, або органу місцевого самоврядування) за умови посвідчення його особи та засвідчується їх особистими підписами. Акт про порушення складається в двох примірниках, один з яких залишається у споживача (несанкціонованого споживача), який має право внести до акта про порушення свої зауваження та заперечення. Представник Оператора ГРМ перед складанням акта про порушення зобов`язаний повідомити споживача (несанкціонованого споживача) про його право внести зауваження та заперечення до акта про порушення, викласти мотиви своєї відмови від його підписання або підписати його без зауважень.

Відповідно до п. 1 гл. 3 Розділу ХІ Кодексу ГРС, у разі виявлення Оператором ГРМ несанкціонованого газопроводу або несанкціонованого втручання в роботу лічильника газу розрахунок об`єму необлікованого природного газу здійснюється за граничними об`ємами споживання природного газу населенням (додаток 15 цього Кодексу) з урахуванням усіх газових приладів і пристроїв споживача (фізичної особи) за період з дня останнього контрольного зняття показань лічильника (контрольного огляду вузла обліку або його перевірки) до дня виявлення порушення (але не більше ніж за 6 місяців) та з урахуванням строку на його усунення.

Відповідно до п. 8 гл. 5 Розділу ХІ Кодексу ГРС, акт про порушення має бути розглянутим комісією з розгляду актів про порушення Оператора ГРМ, яка визначає його правомірність та приймає щодо них відповідне рішення.

При задоволенні комісією акта про порушення складається акт-розрахунок необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу і його вартості.

Відповідно до п. 11 гл. 5 Розділу ХІ Кодексу ГРС, за результатами розгляду акта про порушення на засіданні комісії може бути прийнято рішення про його задоволення (повністю або частково), або необхідність додаткового обстеження чи перевірки, або додаткових пояснень тощо, або скасування акта про порушення.

Відповідно до п. 12 гл. 5 Розділу ХІ Кодексу ГРС, вартість необлікованого (донарахованого) об`єму природного газу, яка пред`являється до сплати споживачу (несанкціонованому споживачу) в результаті задоволення акта про порушення, зазначається в окремому платіжному рахунку Оператора ГРМ, який надається під особистий підпис споживача (несанкціонованого споживача) або надсилається йому рекомендованим поштовим відправленням разом із супровідним листом, що оформлюється у довільній формі.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно положень ст. 5 ЦПК України суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Частиною 1 статті 19 ЦПК України встановлено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

Стаття 12 Цивільного кодексу України передбачає, що особа здійснює свої цивільні права вільно, на власний розсуд.

Відповідно до ч.1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Способами захисту цивільних прав та інтересів відповідно до ч.2 ст. 16 ЦК України можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Способами захисту суб`єктивних цивільних прав є закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав, як вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів наведений в ст. 16 ЦК України. Як правило, власник порушеного права може скористатися не будь-яким, а цілком конкретним способом захисту свого права; спосіб захисту порушеного права прямо визначається спеціальним законом і регламентує конкретні цивільні правовідносини.

Позовні вимоги щодо визнання незаконними дій відповідача з приводу вимоги простроченої заборгованості в розмірі 8073,92 грн. - є неналежним та неефективним способом захисту прав і законних інтересів позивача.

Колегія суддів погоджується з висновком місцевого суду про те, що позивач не позбавлений можливості звернення до суду з вимогою про скасування рішенням комісії з розгляду акту про порушення № 191 від 15.10.2019, яке оформлене протоколом.

Вказаний висновок також підтверджується і позицією Великої Палати Верховного Суду викладеної у постанові від 14 січня 2020 року по справі № 910/17955/17. Велика Палата Верховного Суду у вищевказаній постанові, звернула увагу на те, що вимога про скасування рішення комісії електропередавальної організації про визначення обсягу недоврахованої електричної енергії та її вартості є способом захисту прав та інтересів, установленим законом, оскільки таке рішення комісії, оформлене протоколом з розгляду акта про порушення ПКЕЕ, безпосередньо впливає на права та обов`язки відповідного суб`єкта господарювання в контексті його відносин з електропередавальною організацією, встановлює обсяг і вартість недоврахованої електроенергії та створює загрозу припинення електропостачання відповідного споживача.

Щодо позовної вимоги про визнання незаконним рішення про припинення газопостачання, колегія виходить з наступного.

Главою 7 розділу VI Кодексу газорозподільних систем, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 2494 від 30.09.2015, передбачено, що оператор ГРМ в установленому законодавством порядку має право припинити/обмежити газопостачання (розподіл природного газу) на об`єкт споживача (у тому числі побутового споживача) з дотриманням ПБСГ та нормативних документів, що визначають порядок обмеження/припинення природного газу, у таких випадках: 1) несвоєчасна та/або неповна оплата послуг згідно з умовами договору розподілу природного газу; 2) відсутність підтвердженого обсягу природного газу по об`єкту споживача та/або його постачальнику; 3) подання споживачем або його постачальником (який уклав з Оператором ГРМ договір на виконання робіт, пов`язаних з припиненням/обмеженням газопостачання споживачам) письмової заяви про припинення газопостачання; 4) відмова споживача від встановлення лічильника газу, що здійснюється за ініціативи та за кошти Оператора ГРМ, з урахуванням Закону України "Про забезпечення комерційного обліку природного газу"; 5) неповернення оператору ГРМ заяви-приєднання до умов договору розподілу природного газу чи розірвання договору розподілу природного газу; 6) несанкціонований відбір природного газу або втручання в роботу ЗВТ чи ГРМ; 7) несанкціоноване відновлення газоспоживання; 8) визнання в установленому порядку аварійним станом газорозподільної системи та/або ліквідація наслідків аварій, спричинених надзвичайними ситуаціями техногенного, природного або екологічного характеру, та проведення ремонтно-відновлювальних робіт; 9) наявність заборгованості за несанкціонований відбір природного газу з ГРМ; 10) необґрунтована відмова від підписання акта наданих послуг та/або акта приймання-передачі природного газу (норма застосовується по об`єкту споживача, що не є побутовим); 11) в інших випадках, передбачених законодавством. Постачальник має право обмежувати (припиняти) постачання газу споживачу відповідно до порядку, встановленого законодавством.

Підставою для припинення газопостачання (як оперативно-господарської санкції) є порушення, яке визначене главою 7 розділу VI Кодексу газорозподільних систем, факт якого фіксується у відповідному акті про порушення, який у випадку підтвердження порушення підлягає задоволенню на підставі прийнятого рішення комісії постачальника, що оформляється протоколом.

Виходячи з викладеного, встановивши, що позивачем не надано доказів на підтвердження факту, обставин та підстав припинення газопостачання, - колегія не знаходить підстав для задоволення позовних вимог.

Отже, доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування районним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи, а лише зводяться до переоцінки доказів.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст. 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Таким чином, колегія приходить до висновку про наявність підстав для залишення апеляційної скарги без задоволення, а оскаржуваного рішення місцевого суду без змін.

Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 375, 381-383 ЦПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 30 липня 2020 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та протягом тридцяти днів може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги до Верховного Суду.

Головуючий

Судді