Справа № 458/447/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.08.2021 м. Турка

Турківський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Коліщук З.М.,

секретар судового засідання Синичич Г.З.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: орган опіки і піклування Турківської міської ради Самбірського району Львівської області, про позбавлення батьківських прав,

встановив:

Позивач ОСОБА_1 пред`явила до ОСОБА_2 позов про позбавлення батьківських прав щодо малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування позову позивач посилалася на те, що її мати, ОСОБА_4 , перебувала в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 і в них ІНФОРМАЦІЯ_2 народився син ОСОБА_3 . Однак ІНФОРМАЦІЯ_3 мати дитини померла і він залишився проживати із нею, ОСОБА_5 , так як вона є його рідною сестрою. Відповідач не піклується про малолітнього сина, за місцем реєстрації постійно не проживає, не проявляє інтересу до його подальшої долі, не цікавиться успіхами дитини, станом здоров`я, навчанням, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, що негативно впливає на його фізичний розвиток, не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для його нормального самоусвідомлення, ОСОБА_3 знаходиться на її повному утриманні, а тому просить позбавити батьківських прав ОСОБА_2 щодо сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд справи без її участі за наявними у справі матеріалами, позовні вимоги підтримує.

Відповідач ОСОБА_2 та представник відповідача - адвокат Яворська М.М. в судове засідання не з`явилися, подали до суду заяви про визнання позову та розгляд справи без їх участі.

Представник третьої особи органу опіки і піклування Турківської міської ради Самбірського району Львівської області Лило М.В. в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, проти задоволення позовних вимог не заперечує.

Відповідно до ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Із свідоцтва про розірвання шлюбу від 27 серпня 2014 року видно, що шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 розірвано 27 серпня 2014 року (арк. справи 10).

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 відомо, що ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 і його батьки є ОСОБА_2 та ОСОБА_4 (арк. справи 11).

ІНФОРМАЦІЯ_4 померла мати дитини ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 (арк. справи 14).

05.02.2018 відповідач ОСОБА_2 нотаріально засвідчив свою відмову від батьківських прав на ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , заяву зареєстровано в реєстрі за № 142 приватним нотаріусом Турківського районного нотаріального округу Комарницькою О.Й. (арк. справи 15).

Відповідно до висновку № 1566/02.17 від 16.07.2021 Турківська міська рада Самбірського району Львівської області як орган опіки і піклування вважає доцільним позбавити батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 відносно малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у зв`язку із ухиленням від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню свого сина (арк. справи 34).

Згідно частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Частинами першою, другою статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція), передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.

Стаття 9 Конвенції покладає на держави-учасниці обов`язок забезпечувати те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

Відповідно до статті 18 Конвенції батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що права батьків щодо дитини є похідними від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й, у першу чергу, повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи із об`єктивних обставин спору, а тільки потім права батьків.

Згідно із ч. 3 ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

У справі «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року Європейським судом з прав людини наголошено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (пункт 54). Вирішення питання позбавлення батьківських прав має ґрунтуватися на оцінці особистості відповідача, його поведінки.

Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов`язані: виховувати дитину; піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток; забезпечувати здобуття нею повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Згідно з п. 2) ч. 1 ст. 164 цього Кодексу батько може бути позбавлений судом батьківських прав, якщо він ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Відповідно до ст. 165 СК України, що право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають, зокрема, особа в сім`ї якої проживає дитина.

У пункті 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" роз`яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Статтею 206 ЦПК України встановлено, що відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Отже, визнання відповідачем позову в окремій письмовій заяві не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що у даній справі з урахуванням якнайкращих інтересів дитини, оцінка яких включає в себе знаходження балансу між усіма елементами, необхідними для прийняття рішення, а також із встановлених судом обставин на підставі досліджених та оцінених доказів у справі, ОСОБА_2 слід позбавити батьківських прав, так як він ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню сина.

Згідно з ч.5 ст.268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складання повного судового рішення.

Керуючись ст. 258, 259, 263-265, 268 ЦПК України,

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити повністю.

Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , жителя АДРЕСА_1 , батьківських прав щодо ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не буде подано, і може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , жителька АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , житель АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 .

Представник відповідача - адвокат Яворська Марія Миколаївна, адреса робочого місця: АДРЕСА_2 .

Представник третьої особи на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - органу опіки та піклування Турківської міської ради Самбірського району Львівської області - ОСОБА_6 , адреса робочого місця: АДРЕСА_3 .

Повний текст рішення складено та підписано 27 серпня 2021 року.

Суддя З.М. Коліщук