ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/8213/21 Справа № 208/3811/21 Суддя у 1-й інстанції - Похваліта С. М. Суддя у 2-й інстанції - Деркач Н. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2021 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Деркач Н.М.

суддів - Ткаченко І.Ю., Пищиди М.М.,

при секретарі - Усик А.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яка діє в інтересах ОСОБА_2 , на ухвалу Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 23 червня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Кам`янської міської ради, Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрегом Україна», Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, про визнання незаконним та скасування рішення міської ради, визнання недійсним договору оренди землі, скасування державної реєстрації права оренди , -

В С Т А Н О В И В:

У травні 2021 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Кам`янської міської ради, ТОВ «Агрегом Україна», Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, про визнання незаконним та скасування рішення міської ради, визнання недійсним договір оренди землі, скасування державної реєстрації права оренди.

Позивач разом з позовом надав суду заяву про забезпечення позову, яку уточнив та просив суд накласти заборону відчуження та розпорядження, у тому числі, шляхом продажу на земельних торгах у формі аукціону, земельної ділянки, загальною площею 1,2200 га, кадастровий номер :02:004:0118, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , користувачем якої на праві оренди зазначено ТОВ «Агрегом Україна» та будь-яким третім особами продовжувати здійснювати будівництво складської будівлі, інших будівель та споруд за зазначеною адресою на земельній ділянці загальною площею 1,2200 га, кадастровий номер :02:004:0118 до вирішення спору по суті, тобто до набрання рішення законної сили.

В обґрунтування заяви про забезпечення позову ОСОБА_2 посилається на те, що спір між сторонами виник з приводу прийняття Кам*янською міською радою рішення «Про набуття (припинення) прав на землю, внаслідок якого між міською радою та ТОВ Агрегом Україна укладено договір оренди земельної ділянки, правомірність якого оспорюється позивачем.

Крім того, існує реальна загроза відчуження спірного нерухомого майна, що є предметом спору, що може утруднити виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог.

Ухвалою Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 23 червня 2021 року у задоволенні заяви про забезпечення позову відмовлено.

Не погодившись з такою ухвалою суду, позивач звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить скасувати ухвалу суду та задовольнити заяву про забезпечення позову.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції не взяв до уваги, що між сторонами у справі реально існує спір щодо користування земельною ділянкою. Тому подальше користування нею може привести до утруднення виконання рішення у даній справі.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, виходячи з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні заяви про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що заявником не доведена необхідність забезпечення позову шляхом накладення заборони відчуження та розпорядження земельною ділянкою, загальною площею 1,2200 га, кадастровий номер :02:004:0118, що розташована за адресою: в АДРЕСА_1 , та заборони будь-яким третім особами продовжувати здійснювати будівництво складської будівлі, інших будівель та споруд за зазначеною адресою, не доведено, що невжиття саме таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звертається до суду.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду з огляду на наступне.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Частиною третьою статті 150 ЦПК України передбачено, що заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до ч. 1 ст. 151 ЦПК України, у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати з обґрунтуванням його необхідності; ціну позову, про забезпечення якого просить заявник та інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Відповідно до ч. 5 ст. 153 ЦПК України, залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково.

З аналізу статей 150-153 ЦПК України можна дійти висновку, що забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог.

Інститут забезпечення позову являє собою сукупність встановлених законом заходів, що вживаються судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо у них існують побоювання, що виконання ухваленого у справі рішення виявиться у майбутньому утрудненим чи неможливим.

Отже, умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог. При цьому забезпечення позову спрямоване, перш за все, проти несумлінних дій відповідача, який може сховати майно, продати, знищити або знецінити його тощо.

Зазначена правова норма прямо визначає як форму і порядок звернення до суду із клопотанням про вжиття заходів забезпечення позову, так і підстави для його забезпечення.

Цивільний процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову.

Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути постановлено тільки у відповідно до заявлених позовних вимог. Заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може привести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.

При цьому, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не учасниками даного судового процесу.

Як роз`яснено в п. 1, п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22.12.2006 року № 9, єдиною підставою для забезпечення позову є відповідне клопотання у формі мотивованої заяви будь-якої з осіб, котрі беруть участь у справі. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір і існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Аналогічна правова позиція викладена в Постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 381/4019/18.

Як вбачається з виділених матеріалів цивільної справи, предметом спору є правомірність користування відповідачем земельною ділянкою загальною площею 1,2200 га, кадастровий номер :02:004:0118, що розташована за адресою: в АДРЕСА_1 .

Позивачем оспорюється рішення Кам*янської міської ради Про набуття (припинення) права на землю в частині затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок, надання юридичним та фізичним особам земельних ділянок комунальної власності, визначення права на них: проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки ТОВ Агрегом Україна для розміщення гаражного комплексу за адресою: в АДРЕСА_1 ; надати ТОВ Агрегом Україна в користування на умовах оренди строком до 31.07.2030 року земельну ділянку за адресою: в АДРЕСА_1 . Також позивач просив суд визнати таким, що втратило чинність рішення Дніпродзержинської міської ради народних депутатів від 20.04.1994 року № 144 в частині надання в постійне користування земельної ділянки ЗАТ Ада за адресою: вул. Широка, 26; визнати недійсним договір оренди землі № 15124 від 01.09.2020 року, укладений Кам*янською міською радою з ТОВ Агрегом Україна, та скасувати державну реєстрацію права оренди спірної земельної ділянки за ТОВ Агрегом Україна.

Заявляючи вимогу про заборону відчуження та розпорядження, у тому числі, шляхом продажу на земельних торгах у формі аукціону земельної ділянки, загальною площею 1,2200 га. кадастровий номер :02:004:0118, що розташована за адресою: в АДРЕСА_1 , позивач не взяв до уваги, що зазначена земельна ділянка у зазначеному розмірі не належить Товариству з обмеженою відповідальністю «Агрегом Україна», що унеможливлює її відчуження останнім. Указане товариство є користувачем земельної ділянки на праві оренди.

Зазначені обставини спростовують доводи апеляційної скарги позивача про можливе відчуження ТОВ «Агрегом Україна» спірної земельної ділянки, що свідчить про правильність висновку суду першої інстанції про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову.

Крім того, апеляційний суд зазначає, що перелік видів забезпечення позову передбачений статтею 150 ЦПК України, у якій, зокрема, визначено, що позов забезпечується забороною вчиняти певні дії.

Частиною десятою статті 150 ЦПК України визначено заборону вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позовними вимогами (частина третя статті 150 ЦПК України).

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд повинен співвідносити негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Позивачем, крім вимоги про заборону відчуження та розпорядження спірною земельною ділянкою, заявлено вимогу про заборону продовжувати здійснювати будівництво складської будівлі, інших будівель та споруд за зазначеною вище адресою на земельній ділянці загальною площею 1,2200 га, кадастровий номер :02:004:0118 до вирішення спору по суті, тобто до набрання рішенням законної сили.

Апеляційний суд зазначає, що вважає правильним висновок суду першої інстанції про відмову у задоволенні заяви в цій частині, враховуючи неспівмірність заявленого засобу забезпечення позову можливим наслідкам його застосування.

Тобто, колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції про те, що позивачем не було надано до суду належних та допустимих доказів того, що ТОВ Агрегом Україна здійснює будь-які будівельні роботи з порушенням закону за адресою: в АДРЕСА_1 , а тому забезпечення позову у той спосіб, про який просить заявник, суперечить вимогам частини третьої статті 150 ЦПК України щодо співмірності заходів забезпечення позову із заявленими позовними вимогами.

Доводи апеляційної скарги висновки суду першої інстанції не спростовують та не дають підстав вважати, що судом першої інстанції при постановленні оскаржуваної ухвали порушено норми процесуального права.

Також колегія суддів вважає за потрібне роз`яснити позивачеві, що він не позбавлений права повторно звернутися до суду із заявою про забезпечення позову.

У судовому засіданні апеляційого суду представником відповідача подано клопотання про стягнення з позивача витрат, які понесло ТОВ «Агрегом Україна» у зв*язку з розглядом справи в апеляційному суді.

Розглянувши зазначене клопотання, апеляційний суд вважає за необхідне відмовити у його задоволенні з огляду на те, що положеннями статті 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Тобто, звернення представника відповідача із клопотанням про стягнення витрат на правничу допомогу та витрат, пов*язаних з прибуттям до суду, на стадії апеляційного перегляду ухвали про забезпечення позову, є передчасним та повинно вирішуватися судом при вирішенні спору по суті.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга позивача не підлягає задоволенню, а ухвала суду прешої інстанці, як законна та обгрунтована, не підлягає скасуванню.

Керуючись ст. ст. 259, 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яка діє в інтересах ОСОБА_2 , залишити без задоволення.

Ухвалу Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 23 червня 2021 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Судді: Н.М. Деркач

І.Ю. Ткаченко

М.М. Пищида