УХВАЛА

17 серпня 2021 року

м. Київ

справа № 360/679/19

провадження № 61-13065ск21

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Антоненко Н. О. (суддя-доповідач), Крата В. І., Русинчука М. М., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Бородянського районного суду Київської області від 29 січня 2021 року та на постанову Київського апеляційного суду від 30 червня 2021 року в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Бородянської селищної ради Бучанського району Київської області, третя особа громадська організація садівницьке товариство «Університет» про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити дії та за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визнання дій неправомірними,

ВСТАНОВИВ :

У квітні 2019 року ОСОБА_1 звернулася в суд із позовом, в якому просила:

- визнати діяльність ОСОБА_2 на посаді голови правління Громадської організації садівницького товариства «Університет» неправомірною.

- зобов`язати Качалівську сільську раду Бородянського району Київської області підписати уповноваженою посадовою особою та завірити печаткою документи по земельній ділянці площею 0,049 га, що розташована та території ГО СТ «Університет» по АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_1 , а саме: довідки - згідно з доданим зразком; акт прийомки-передачі межових знаків на зберігання - згідно з доданим зразком; зведений план земельних ділянок ГО СТ «Університет» - згідно з доданим зразком.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 її батька за нею в порядку спадкування визнано право власності на земельну ділянку для ведення садівництва, площею 0,049 га, що розташована на території ГО СТ «Університет» по АДРЕСА_1 в межах, визначених державним актом на право приватної власності на землю. У 2014 році головою правління ГО СТ «Університет» обрано ОСОБА_2 , яка своїми діями перешкоджає ОСОБА_4 у належному оформленні права власності на земельну ділянку, отриманої у спадщину, а також у вступі в члени ГО СТ «Університет».

У липні 2019 року ОСОБА_3 звернувся з позовом до ОСОБА_2 , в якому посилаючись на обставини, викладені в позові ОСОБА_1 , просив визнати діяльність останньої на посаді голови правління ГО СТ «Університет» неправомірною.

Ухвалою Бородянського районного суду Київської області від 28 серпня 2019 року вказані позови об'єднано в одне провадження.

Рішенням Бородянського районного суду Київської області від 29 січня 2021 року в складі судді Унятицького Д. Є., залишеним без змін постановою Київського апеляційного суду від 30 червня 2021 року в складі колегії суддів Таргоній Д. О., Голуб С. А., Ігнатченко Н. В., у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Качалівської сільської ради Бородянського району Київської області, третя особа Громадська організація садівницьке товариство «Університет» про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити дії та в позові ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визнання дій неправомірними відмовлено.

Суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, відмовляючи в задоволенні вказаних позовів виходив із того, що ОСОБА_1 не надано доказів, які підтверджували б факт звернення позивача до відповідних органів з метою здійснення державної реєстрації земельної ділянки. Крім того, доказів на підтвердження створення відповідачем ОСОБА_2 перешкод щодо реалізації такого права матеріали справи не містять. ОСОБА_1 з заявою про прийняття її в члени садового товариства не зверталась. Таким чином, суд критично ставиться до посилань позивачки на те, що порушується її право на вступ до членів товариства. ОСОБА_3 не надав суду належних та допустимих доказів на підтвердження порушення відповідачем ОСОБА_2 будь-яких його прав чи законних інтересів. Зі змісту поданих ОСОБА_3 заяв вбачається, що останній виступає в інтересах ОСОБА_1 на підставі довіреності та усі його дії у даній справі пов`язані із реалізацією ОСОБА_1 її прав на оформлення земельної ділянки.

01 серпня 2021 року ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку подала до Верховного Суду касаційну скаргу на вказані судові рішення.

У відкритті касаційного провадження слід відмовити з наступних підстав.

Європейський суд з прав людини зауважує, що спосіб, у який стаття 6 Конвенції застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них. Вимоги до прийнятності апеляції з питань права мають бути більш жорсткими ніж для звичайної апеляційної скарги. З урахуванням особливого характеру ролі Верховного Суду як касаційного суду, процедура, яка застосовується у Верховному Суді, може бути більш формальною (LEVAGES PRESTATIONS SERVICES v. FRANCE, № 21920/93, § 45, ЄСПЛ, від 23 жовтня 1996 року; BRUALLA GOMEZ DE LA TORRE v. SPAIN, № 26737/95, § 37, 38, ЄСПЛ, від 19 грудня 1997 року).

Однією з основних засад судочинства є забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, встановлених законом (пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України, пункт 9 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Відповідно до пункту 2 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Предметом касаційного оскарження є судові рішення, ухвалені у справі про визнання визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити дії.

Справа № 360/679/19 є справою незначної складності та не належить до виключень, передбачених пунктом 2 частини шостої статті 19 ЦПК України.

Європейський суд з прав людини зауважує, що національні суди мають вибирати способи такого тлумачення, які зазвичай можуть включати акти законодавства, відповідну практику, наукові дослідження тощо (VOLOVIK v. UKRAINE, № 15123/03, § 45, ЄСПЛ, 06 грудня 2007 року).

Тлумачення статті 19 ЦПК України свідчить, що малозначна справа є такою в силу своїх властивостей, незалежно від того чи визнавав її такою суд першої чи апеляційної інстанції. Оскільки частина шоста статті 19 ЦПК України розміщена в розділі 1 Загальних положень ЦПК України, то вона поширюються й на стадію касаційного провадження.

З урахуванням предмету позову, характеру правовідносин, складності справи, Верховний Суд вважає за можливе визнати цю справу малозначною.

Касаційна скарга не містить посилання на обставини, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судові рішення в малозначних справах підлягають касаційному оскарженню.

З огляду на викладене та відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389, пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України у відкритті касаційного провадження у цій справі слід відмовити, оскільки касаційна скарга подана на судові рішення, що не підлягають касаційному оскарженню.

Керуючись пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ :

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Бородянського районного суду Київської області від 29 січня 2021 року та на постанову Київського апеляційного суду від 30 червня 2021 року відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді Н. О. Антоненко

В. І. Крат

М. М. Русинчук