233 № 233/2489/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 серпня 2021 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі: головуючого - судді Наумик О. О., за участі секретаря судового засідання Мішиної А. А., розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області «про стягнення недоотриманої спадщини у вигляді пенсійних виплат»,

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Костянтинівсько-Дружківського об`єднаного управління Пенсійного Фонду України Донецької області, правонаступником якого є Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, в якому просить стягнути з відповідача на його користь суму недоотриманої пенсії, яка належала спадкодавцю ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , але не була ним отримана за життя, в розмірі 35989 грн, пославшись на те, що згідно з нотаріально посвідченим свідоцтвом про право на спадщину за законом від 12.02.2021 він є власником недоотриманої ОСОБА_2 за життя пенсії станом на 19.11.2020 у сумі 501414,00 грн.

За цим свідоцтвом у травні 2021 р. він (позивач) отримав від Костянтинівсько-Дружківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України на свій рахунок, відкритий в «Ощадбанку», 465425,00 грн.

Відповідно до листа відповідача від 19.05.2021 розмір заборгованості по пенсії ОСОБА_2 з 01.06.2016 по 31.08.2020 складає 617056,56 грн. Розмір недоотриманої пенсії - 501414 грн, зазначений у довідці УПФУ, що надана приватному нотаріусу Торецького міського нотаріального округу Донецької області Рижкову О. О., був Управлінням зменшений з урахуванням вимог ст.46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» до суми 465425,00 грн.

Таким чином частина недоотриманої пенсії ОСОБА_2 , що увійшла до складу спадщини, в сумі 35989 грн = 501414,00 - 465425,00 позивачу відповідачем виплачена не була, що є порушенням ст.1227 ЦК України, ст.52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», ст.41 Конституції України та ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.97 відповідно до Закону № 475/97-ВР від 17.07.97 «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», якою закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Судовою ухвалою від 29.06.2021 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрите провадження по цивільній справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін (а.с.23).

Судовою ухвалою від 10.08.2021 залучено до участі в розгляді справи Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області як правонаступника Костянтинівсько-Дружківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України (а.с.36).

Позивач ОСОБА_1 , належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився, за текстом позовної заяви просив про розгляд справи у його відсутність (а.с.3 на зворотній сторінці).

Відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, явку представника у судове засідання не забезпечив, звернувшись до суду із заявою про розгляд справи у відсутність представника (а.с.40), позов не визнав за підстав, викладених у відзиві (а.с.30-31), з посиланням на таке:

По-перше: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебував на обліку, як внутрішньо переміщена особа, виплата пенсії якому була призупинена у зв`язку з непідтвердженням фактичного місця проживання. Знятий з обліку у зв`язку зі смертю, помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

На запит приватного нотаріусу від 30.10.2020 № 902/02-14 листом від 20.11.2020 № 0577-05-8/12108 було надано відповідь про залишок недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 , яка складає 501414 грн 00 коп. - суму, розраховану за три роки, з огляду на приписи ст.ст.52,46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

У зв`язку зі зверненням за недоотриманою пенсією 16.02.2021, сума недоотриманої пенсії була розрахована за період з 15.02.2018 по 31.08.2020 і склала 465425 грн 00 коп.

Виплату проведено 29.04.2021 через відділення АТ «Державний ощадний банк України».

Вважає, що вимоги позивача щодо виплати грошових коштів за недоотриману пенсію померлого у розмірі 35989 грн 00 коп. не підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства, оскільки:

Пенсія, яка не була нарахована за життя спадкодавця, не входить до складу спадщини.

Оформлення права на спадщину здійснюється нотаріусом шляхом видачі свідоцтва про право на спадщину за законом або за заповітом.

Відповідно до ч.1 ст.1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Розмір пенсії (склад спадкового майна), яких вказаний у свідоцтві про право на спадщину, був визначений на підставі довідки Управління.

Сума пенсії, що належала ОСОБА_2 і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, увійшла до складу спадщини, а позивач, прийнявши спадщину, має право на виплату цієї суми, яка зазначена в свідоцтві про право на спадщину з урахуванням трирічного строку, передбаченого ст.46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

По-друге: Правова позиція Верховного Суду у справі № 243/2404/19 чітко визначає, що «При вирішенні спорів про право на спадщину на належні спадкоємцю за життя суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншими ушкодженнями здоров`я, інших соціальних виплат, визначальним є те, чи були такі виплати нараховані спадкодавцеві за життя, оскільки лише за умови, що такі суми були нараховані за життя, проте не отримані спадкодавцем, вони можуть увійти до складу спадщини».

Відповідно до статті 1216 ЦК, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщина) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (статті 1218 ЦК України), крім прав і обов`язків, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема:

1) особисті немайнові права;

2) право на участь у товариствах та право членства в об`єднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами;

3) право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я;

4) права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом;

5) права та обов`язки особи як кредитора або боржника, передбачені статтею 608 ЦК України (статті 1219 ЦК України).

Проте, існують такі спадкові права, які можуть переходити у порядку спадкування, але їхній перехід може бути обмежений на підставі прямої вказівки закону.

Так у відповідність до статті 1227 ЦК України, згідно з якою суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Системний аналіз статей 1219 ЦК України та статті 1227 ЦК України, при застосуванні до встановлених у цій справі обставин, дає підстави для висновку, що потрібно розрізняти: право на пенсію (призначення, перерахунок, нарахування, виплата тощо), (як об`єкт цивільних прав), яке нерозривно пов`язане із особою і яке, відповідно не входить до складу спадщини та припиняється зі смертю особи, яка мала таке право, та право на суми нарахованої пенсії за життя спадкодавцю, тобто належали йому, але недоотримані за життя, які передаються членам його сім`ї, а у разі відсутності - входять до складу спадщини (статті 1227 ЦК України).

Отже, право на нарахування пенсії не входить до складу спадщини, адже має на меті матеріальне забезпечення конкретної особи, а передумовою виникнення зазначених прав у спадкодавця була його участь у соціальних та трудових відносинах.

Померлий за життя не вжив заходів щодо своєчасного нарахування та отримання нарахованої пенсії, тобто не скористався своїм правом на отримання належних йому сум пенсії.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Донецького апеляційного суду від 19.12.2019 № 22-ц/804/3024/19 та від 11.02.2020 № 243/5743/19.

А отже, вважає, що у Позивача відсутнє право на спадкування права на нарахування пенсії померлого ОСОБА_2 .

Просить у задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

З`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дістає таких висновків:

Судом установлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про смерть, серії НОМЕР_1 (а.с.9).

За життя ОСОБА_2 перебував на обліку та отримував пенсію в Костянтинівсько-Дружківському об`єднаному управлінні Пенсійного фонду України Донецької області, що не є спірним у справі і підтверджено листом відповідача від 19.05.2021 (а.с.11).

Згідно зі свідоцтвом про право на спадщину за законом, посвідченим 12 лютого 2021 року приватним нотаріусом Торецького міського нотаріального округу Донецької області Рижковим О. О., зареєстрованим в реєстрі за № 324 (а.с.10), спадкоємцем майна ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , є його онук - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 . Спадщина, на яку видане Свідоцтво, складається з:

- недоодержаної пенсії станом на 19.11.2020, яка зберігається в Костянтинівсько-Дружківському об`єднаному управлінні Пенсійного фонду України Донецької області (м. Костянтинівка), та належить спадкодавцю на підставі довідки, виданої Костянтинівсько-Дружківським об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України Донецької області від 20.11.2020 за №0577-05-8/12108. Згідно з цією довідкою вартість майна складає 501414,00 грн. Загальна сума спадкового майна складає - 501414 (п`ятсот одна тисяча чотириста чотирнадцять ) грн 00 коп.

На підставі цього свідоцтва у травні 2021 року позивач на відкритий в «Ощадбанку» рахунок отримав грошові кошти у розмірі 465425,00 грн.

Ця обставина згідно з ч.1 ст.82 ЦПК України не підлягає доказуванню, оскільки визнана учасниками справи, про що зазначено як у позовній заяві, так і у відзиві на позов, і суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

Різниця із спадковою грошовою сумою за Свідоцтвом про право на спадщину склала 35989,00 грн = 501414,00 грн - 465425,00 грн.

Вирішуючи питання правомірності такого зменшення та, як наслідок, обґрунтованості позовних вимог, суд виходив з такого:

Відповідно до ст.1227 ЦК України суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності входять до складу спадщини.

Відповідно до ст.52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали (ч.1). У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі незвернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини (ч.3).

Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Перехід права власності на майно спадкодавця до спадкоємців засвідчує свідоцтво про право на спадщину за законом, яке в розумінні ст.66 Закону України «Про нотаріат» є правовстановлюючим документом: «На майно, що переходить за правом спадкоємства до спадкоємців або держави, нотаріусом або в сільських населених пунктах - посадовою особою органу місцевого самоврядування, яка вчиняє нотаріальні дії, за місцем відкриття спадщини видається свідоцтво про право на спадщину» (ч.1).

Свідоцтво позивача на спадщину за законом після смерті ОСОБА_2 є чинним, його зміст ніким не оспорений.

За приписами статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (ч.1). Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом (ч.2).

Положення ч.1 ст.46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», на які посилається відповідач, обґрунтовуючи часткову виплату недоодержаної спадкодавцем за життя пенсії, якими передбачено, що нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії, - не можуть бути застосовані до спірних правовідносин, оскільки зазначена норма регулює правовідносини органу, що призначає і виплачує пенсію, з пенсіонером, а не правовідносини з отримання спадщини.

Стаття 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» такого обмеження не містить.

Посилання відповідача у відзиві на необхідність застосування судом висновків Верховного Суду у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду у справі № 243/2404/19, висновків суду апеляційної інстанції, викладених у постановах від 19.12.2019 № 22-ц/804/3024/19, від 11.02.2020 № 243/5743/19, є безпідставними, оскільки у цих справах наявні інші фактичні обставини.

Тож суд вважає позов обґрунтованим.

При цьому суд не надає оцінки доводам позивача щодо дій відповідача по зменшенню розміру заборгованості по пенсії ОСОБА_2 у довідці, наданій приватному нотаріусу, за якою сума заборгованості складає 501414,00 грн, тоді як відповідно до листа відповідача від 19.05.2021 розмір такої заборгованості з 01.06.2016 по 31.08.2020 склав 617056,56 грн, - оскільки ці обставини, з огляду на предмет позову - стягнення невиплаченої грошової суми за свідоцтвом про право на спадщину за законом, - не відносяться до предмету доказування.

За наведених підстав і відповідних ним обставин позов підлягає задоволенню - з відповідача на користь позивача підлягає стягненню недоплачена за свідоцтвом про право на спадщину сума у розмірі 35989 грн.

У зв`язку з задоволенням позову у повному обсязі відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені останнім судові витрати зі сплати судового збору в сумі 908,00 грн (а.с.21).

Керуючись ст.ст. 259, 263-265, 141 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , адреса для листування: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (84122, Донецька область, м. Слов`янськ, пл. Соборна,3; ) «про стягнення спадщини у вигляді недоотриманої пенсії» задовольнити.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на користь ОСОБА_3 недоотриману за свідоцтвом про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , спадщину у виді грошових коштів у сумі 35989 (тридцять п`ять тисяч дев`ятсот вісімдесят дев`ять) грн 00 коп.,

а також витрати по сплаті судового збору в розмірі 908 (дев`ятсот вісім) грн 00 коп.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Донецького апеляційного суду через Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя