печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня 2021 року

Печерський районний суд м. Києва

в складі: головуючого судді Хайнацького Є.С.,

при секретарі судових засідань Самолюк Ю.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про витребування доказів у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Державної установи «Офіс із залучення та підтримки інвестицій» про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, оплати лікарняних та відшкодування моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернулась до суду з позовом до Державної установи «Офіс із залучення та підтримки інвестицій» (далі - відповідач, ДУ «Офіс із залучення та підтримки інвестицій»), в якому просить: визнати протиправним та скасувати наказ ДУ «Офіс із залучення та підтримки інвестицій» від 26.03.2021 року № 21-к «Про звільнення ОСОБА_1 »; поновити ОСОБА_1 на посаді головного фахівця Управління залучення та супроводження ДУ «Офіс із залучення та підтримки інвестицій»; стягнути з відповідача на користь ОСОБА_1 виплати у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю у розмірі 3 745 грн. 09 коп.; стягнути з відповідача на користь позивача середній заробіток за затримку розрахунку при звільненні в розмірі 47 490 грн. 69 коп.; стягнути з відповідача на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу на час звернення до суду в розмірі 47 490 грн. 69 коп. та суму моральної шкоди у розмірі 300 000 грн.; допустити негайне виконання рішення суду в частині поновлення позивача на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу в межах стягнення за один місяць та зобов`язати відповідача подати до суду звіт про виконання рішення суду.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 16.07.2021 року відкрито провадження у вказаній справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання у справі на 28.09.2021 року.

Одночасно з позовною заявою представником позивача подано клопотання про витребування доказів, в якому останній просить:

1. витребувати у (, вул. Солом`янська, 11 м. Київ, БЦ Eleven, вежа «Б», 1 поверх, індекс 03110) інформацію щодо телефонних з`єднань абонентських номерів позивача ( НОМЕР_1 ) та відповідача ( НОМЕР_2 , ( НОМЕР_3 ), протягом 26.03.2021 року, а саме: типи з`єднань (вхідні та вихідні дзвінки, переадресації, SMS, MMS) з використанням усіх стандартів, у тому числі, 2G/GSM/GPRS/EDGE, 3G/WCDMA/UMTS/HSPA, 4G/LTE/FDD/TDD/LTE-Advanced; дати, часу та тривалості таких з`єднань;

2. витребувати у Державній установі «Офіс із залучення та підтримки інвестицій»: особову справу ОСОБА_1 ; докази ознайомлення ОСОБА_1 з Правилами внутрішнього трудового розпорядку ДУ «Офіс із залучення та підтримки інвестицій», затверджених Загальними зборами трудового колективу ДУ «Офіс із залучення та підтримки інвестицій», протокол від 01.08.2018 року за № 1 та усіма змінами до них; докази ознайомлення ОСОБА_1 з наказом відповідача від 24.02.2021 року за №4 «Про деякі питання роботи ДУ «Офіс із залучення та підтримки інвестицій» на період карантину»; повноваження Виконавчого директора відповідача В. Цівкача на прийняття наказу від 26.03.2021 року за №21-к «Про звільнення ОСОБА_1 ».

В обґрунтування клопотання представник позивача зазначає, що витребувані докази мають важливе значення для вирішення справи та сприятимуть доведенню обставин, на які позивач посилається як на підставу своїх позовних вимог, а також забезпечать всебічне, повне і об`єктивне з`ясування всіх обставин справи у їх сукупності. При цьому, позивач вживав належні заходи для отримання витребуваних доказів самостійно, однак отримав відмову в наданні таких доказів та не має можливості самостійно зібрати і подати їх.

Дослідивши заяву про витребування доказів та матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Згідно п. 4 ч. 5 ст. 13 ЦПК України, суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.

Частиною 1 статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Положеннями ст. 95 ЦПК України передбачено, що письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

Як визначено ч. 1 ст. 84 ЦПК України, учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений у частинах другій та третій статті 83 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї.

Тобто, заявляючи клопотання про витребування доказів особа повинна зазначити причини, з яких вона не може одержати цей доказ самостійно, до клопотання обов`язково долучаються письмові докази (відомості), які підтверджують неможливість одержання таких доказів самостійно. При цьому, необхідним є обґрунтування, які саме обставини можуть бути підтверджені витребуваними доказами, а також їх значення для правильного розгляду та вирішення справи.

Згідно ст. 31 Конституції України, кожному гарантується таємниця листування, телефонних розмов, телеграфної та іншої кореспонденції. Винятки можуть бути встановлені лише судом у випадках, передбачених законом, з метою запобігти злочинові чи з`ясувати істину під час розслідування кримінальної справи, якщо іншим способом одержати інформацію неможливо.

Відповідно до п. 7 ч.1 ст. 162 КПК України, до охоронюваної законом таємниці, яка міститься в речах і документах, належить інформація, що знаходиться в операторів та провайдерів телекомунікацій, про зв`язок, абонента, надання телекомунікаційних послуг, у тому числі отримання послуг, їх тривалості, змісту маршрутів передавання тощо.

Згідно ст. 306 Цивільного кодексу України, фізична особа має право на таємницю листування, телеграм, телефонних розмов,телеграфних повідомлень та інших видів кореспонденції. Зазначена стаття закріплює право фізичної особи на таємницю листування, телеграм, телефонних розмов, телеграфних повідомлень та інших видів кореспонденції є одним з основних особистих немайнових прав. Наведене також кореспондується із ст.31 Конституції України, ст.12 Загальної декларації прав людини, ст.8 Конвенції про захист прав і основних свобод людини та ст.17 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права.

Як визначено у ст. 1 Закону України «Про телекомунікації», оператор телекомунікацій - суб`єкт господарювання, який має право на здійснення телекомунікацій із правом на технічне обслуговування та експлуатацію телекомунікаційних мереж. Провайдер - це також суб`єкт господарювання, який має право на здійснення діяльності у сфері телекомунікацій без права на технічне обслуговування та експлуатацію телекомунікаційних мереж і надання в користування каналів електрозв`язку. Абонент - споживач телекомунікаційних послуг, який їх отримує на умовах договору, котрий передбачає підключення кінцевого обладнання, що перебуває в його власності або користуванні, до телекомунікаційної мережі. Телекомунікаційна послуга - продукт діяльності оператора та/або провайдера телекомунікацій, спрямований на задоволення потреб споживачів у сфері телекомунікацій ().

Відповідно до ст. 9 Закону України «Про телекомунікації», охорона таємниці телефонних розмов, телеграфної чи іншої кореспонденції, що передаються технічними засобами телекомунікацій, та інформаційна безпека телекомунікаційних мереж гарантуються Конституцією та законами України. Зняття інформації з телекомунікаційних мереж заборонене, крім випадків, передбачених законом. Оператори, провайдери телекомунікацій зобов`язані вживати відповідно до законодавства технічних та організаційних заходів із захисту телекомунікаційних мереж, засобів телекомунікацій, інформації з обмеженим доступом про організацію телекомунікаційних мереж та інформації, що передається цими мережами.

З аналізу наведених норм вбачається, що зняття інформації з телекомунікаційних мереж можливе лише у випадках, коли достатньо підстав вважати, що у телеграфній та іншій кореспонденції підозрюваного чи обвинуваченого іншим особам або інших осіб підозрюваному чи обвинуваченому, а також у інформації, якою вони обмінюються з допомогою засобів зв`язку, містяться дані про вчинений злочин, що мають доказове значення або коли листи, телеграми та інші види кореспонденції можуть використовуватися лише за згодою особи, яка направила їх, та адресата.

Крім того, матеріали справи не містять доказів тих обставин, що вищевказані абонентські номери відносяться до контрактних абонентських номерів. Зі змісту відповіді ТОВ «лайфселл» від 14.04.2021 року також вбачається, що абонентські номери НОМЕР_1 та НОМЕР_3 не відноситься до контрактних абонентських номерів, а відноситься до анонімних абонентських номерів, тобто власником цього номеру не надані персональні дані та не підписано відповідної угоди. При цьому, надання інформації за абонентським номером НОМЕР_2 на належить до компетенції ТОВ «лайфселл», оскільки вказаний номер не обслуговується у в мережі рухомого (мобільного) зв`язку lifecell.

Враховуючи вищевикладене, відомості, які просить витребувати представник позивача у ТОВ «лайфселл» містять охоронювану законом таємницю, і не можуть бути витребувані при розгляді цивільної справи, оскільки не містять даних про вчинений злочин та відсутні відомості щодо належності зазначених номерів конкретно визначеним особам, а також відсутні відомості щодо надання згоди зазначених осіб на зняття інформації з телекомунікаційних мереж щодо них відповідно до ст. 306 Цивільного кодексу України.

Крім того, виходячи з предмету та підстав позову, характеру спірних правовідносин та стадії розгляду справи, суд дійшов висновку про те, що заявлене позивачем клопотання про витребування доказів у Державній установі «Офіс із залучення та підтримки інвестицій» є передчасним, оскільки позивачем не надано підтвердження вжиття заходів для отримання доказів, про витребування яких заявлене дане клопотання, як і не надано підтвердження неможливості отримання вищезазначених доказів.

Аналізуючи викладене, клопотання представника позивача про витребування доказів задоволенню не підлягає.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 5, 13, 76, 84, 258, 260 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про витребування доказів у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Державної установи «Офіс із залучення та підтримки інвестицій» про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, оплати лікарняних та відшкодування моральної шкоди, - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя Є.С. Хайнацький