ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

«26» серпня 2021 року м. Херсон

Справа № 655/641/20 Провадження № 22-ц/819/1192/21

Херсонський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого (суддя доповідач)Воронцової Л. П.
суддів:Ігнатенко П. Я.,
Полікарпової О. М.
секретарЛитвиненко В. О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Горностаївського районного суду Херсонської області у складі судді Посунько Г. А. від 07 квітня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Горностаївської селищної ради Херсонської області, ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини,

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2020 року ОСОБА_1 звернулася з вище зазначеним позовом до суду, посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати ОСОБА_3 , після смерті якої залишилось спадкове майно: земельна ділянка площею 0,25 га (кадастровий номер :01:001:0227) та житловий будинок садибного типу, розташовані по АДРЕСА_1 .

За свого життя ОСОБА_3 склала заповіт, яким заповіла їй все своє майно.

Через свою юридичну необізнаність вона, в межах шестимісячного строку після смерті матері, не подала заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори, оскільки вважала, що автоматично має право в будь-який момент отримати свідоцтво про прийняття спадщини.

Про наявність заповіту вона дізналася лише після закінчення шестимісячного строку для прийняття спадщини.

31 серпня 2020 року вона подала до приватного нотаріуса Бабця С. В. заяву про заведення спадкової справи та видачу свідоцтва про право на спадщину, однак їй відмовлено, у зв`язку з пропуском строку для прийняття спадщини.

Спадкоємцем, який звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини є ОСОБА_2 , який є сином спадкодавця та її рідним братом.

Позивач вважала, що процесуальний строк вона пропустила з поважної причини, тому просила суд визначити їй додатковий трьохмісячний строк для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 .

Рішенням Горностаївського районного суду Херсонської області від 07 квітня 2021 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просила рішення суду скасувати, постановити нове про задоволення позову.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначила, що вона не проживала спільно з померлою, про наявність заповіту дізналася з повідомлення приватного нотаріуса від 20 серпня 2020 року, вже після пропущення строку для прийняття спадщини; 31 серпня 2020 року вона звернулася до нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, однак їй було відмовлено у зв`язку з пропуском строку для прийняття спадщини; спадкоємцем який прийняв спадщину після смерті спадкодавця є син померлої ОСОБА_2 , який був зареєстрований з померлою та звернувся до нотаріальної контори у визначений законодавством строк; вважала, що необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах, визначених ст. 367 ЦПК України, колегія суддів вважає апеляційну скаргу не підлягаючою задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з того, що поважних причин, які б об`єктивно перешкоджали позивачеві ОСОБА_4 подати заяву нотаріусу про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 , не встановлено.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається і це встановлено судом, 13 грудня 2013 року ОСОБА_3 склала заповіт, посвідчений секретарем Каїрської сільської ради Горностаївського району Херсонської області та зареєстрований у реєстрі за № 504, яким заповіла все належне їй рухоме та нерухоме майно своїй дочці - позивачеві ОСОБА_1 /а. с. 8/.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 померла, про що Горностаївським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області складено актовий запис про смерть від 06 березня 2019 року № 43 /а. с. 7/.

Після смерті ОСОБА_3 залишилось спадкове нерухоме майно: земельна ділянка площею 0,25 га (кадастровий номер :01:001:0227) та житловий будинок садибного типу, розташовані по АДРЕСА_1 /а. с. 9-10/.

20 серпня 2020 року приватний нотаріус Горностаївського районного нотаріального округу Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Бабець С. В. направив ОСОБА_1 повідомлення за вих. № 02-14/60 про те, що ним на підставі заяви спадкоємця про прийняття спадщини заведена спадкова справа до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 ; з матеріалів спадкової справи встановлено, що ОСОБА_1 є спадкоємицею за законом та за заповітом, так як померла неодноразово складала заповіти на ім`я останньої /а. с. 12/.

Постановою приватного нотаріуса Горностаївського районного нотаріального округу Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Бабця С.В. від 31 серпня 2020 року відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину на майно померлої ОСОБА_3 , оскільки вона пропустила строк для прийняття спадщини та не прийняла спадщину /а. с. 11/.

З листа приватного нотаріуса Горностаївського районного нотаріального округу Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Бабця С.В. від 10 вересня 2020 року № 01-16/66, вбачається, що спадкоємцем, який прийняв спадщину після смерті ОСОБА_3 є син померлої - ОСОБА_2 /а. с. 25/.

Статтею 1217 ЦК України, передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно з частиною першою статті 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Частиною першою статті 1270 ЦК України, визначено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

За загальними положеннями про спадкування, право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України).

Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Правила частини третьої 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними.

Законодавство не встановлює конкретний перелік поважних причин пропуску строку на подачу заяви про прийняття спадщини та такі причини оцінюються судом на власний розсуд, в кожному конкретному випадку та з урахуванням усіх обставин справи. Головною ознакою поважних причин є те, що вони унеможливлюють своєчасне звернення із заявою про прийняття спадщини.

Встановивши, що позивач є дочкою померлої, а відтак незалежно від наявності заповіту на її ім`я, вона, у випадку, якщо бажала би прийняти спадщину, мала можливість звернутися до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини за законом, суд апеляційної інстанції правильно застосував норми матеріального права та дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для надання додаткового строку для прийняття спадщини.

У випадку якби позивач не була спадкоємцем першої черги вона дійсно б не мала підстав звертатися до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, аж доки б не дізналася про існування заповіту і така обставина могла бути підставою для подання заяви про надання додаткового строку.

Чинне спадкове законодавство засновується на принципі переваги формального волевиявлення спадкодавця (заповіту) над положеннями закону, спадкоємці за законом спадкують тільки у випадках відсутності заповіту, визнання його недійсним, нерозподілення заповідачем усієї спадщини або неприйняття (відмови від прийняття) спадщини спадкоємцями, призначеними у заповіті (частина друга статті 1223 ЦК України).

Разом з тим, у даній справі незалежно від наявності заповіту позивач є спадкоємцем першої черги за законом, і відсутність даних про існування заповіту ніяким чином не впливала на її волевиявлення щодо подачі заяви про прийняття спадщини за законом, однак, така заява позивачем у шестимісячний строк подана не була, про наявність об`єктивних причин, що унеможливлюють своєчасне звернення із заявою про прийняття спадщини позивач не зазначає.

Доводи апеляційної скарги про те, що судом першої інстанції не враховано правову позицію, викладену у постанові Верховного Суду від 26 червня 2019 року у справі № 565/1145/17 за якою необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини, до уваги колегією суддів не приймаються та підлягають відхиленню з наступних підстав.

Звертаючись до суду з позовом, ОСОБА_1 не вказувала на інші причини пропуску строку для прийняття спадщини після смерті матері, окрім своєї юридичної необізнаності.

Тобто, відсутність у позивача необхідних правових знань не є об`єктивними та непереборними труднощами, з якими закон пов`язує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини, які давали б підстави для надання додаткового строку для прийняття спадщини понад установлений законом шестимісячний строк є правильними.

Такого висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 21 вересня 2020 року у справі № 686/22510/19 (провадження № 61-4361св20).

Інші доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 зводяться до повторення доводів позовної заяви, які не ґрунтуються на встановлених судом обставинах справи і наданим на їх підтвердження доказів.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення у справі «Проніна проти України», № 63566/00, параграф 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Згідно з вимогами ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на зазначене, доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 не ґрунтуються на законі, не містять нові факти чи засоби доказування, висновки суду не спростовують, тому підлягають відхиленню, а рішення суду залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 367, 375 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Горностаївського районного суду Херсонської області від 07 квітня 2021 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 26 серпня 2021 року.

Головуючий Л. П. Воронцова

Судді: П. Я. Ігнатенко

О. М. Полікарпова