Номер провадження: 22-ц/813/6960/21
Номер справи місцевого суду: 495/2422/20
Головуючий у першій інстанції Прийомова О. Ю.
Доповідач Заїкін А. П.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

14.04.2021 року м. Одеса

Єдиний унікальний номер судової справи: 495/2422/20

Номер провадження: 22-ц/813/6960/21

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

- головуючого судді - Заїкіна А.П. (суддя-доповідач),

- суддів - Князюка О.В., Погорєлової С.О.,

учасники справи:

- позивач - ОСОБА_1 ,

- відповідачі - 1) ОСОБА_2 , 2) Комунальне підприємство "Агенція державної реєстрації",

розглянув у передбаченому ч. ч. 7, 8 ст. 40 ЦПК України порядку заяву адвоката Васильєва Павла Олеговича, діючого від імені ОСОБА_2 , про відвід суддів Заїкіна А.П., Князюка О.В. під час розгляду цивільної справи за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Комунального підприємства «Агенція державної реєстрації» про визнання права власності та витребування майна, за апеляційною скаргою адвоката Васильєва Павла Олеговича, діючого від імені ОСОБА_2 , на ухвалу Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області, постановлену у складі судді Прийомової О.Ю. 03 лютого 2021 року, про відмову в скасуванні заходів забезпечення позову,

встановив:

У квітні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області із вищезазначеною позовною заявою про визнання права власності та витребування майна.

У доданій до позову заяві про забезпечення позову ОСОБА_1 просить суд вжити заходів забезпечення позову шляхом: 1) накладення арешту та заборони органам Державної реєстрації прав на нерухоме майно, у тому числі приватним нотаріусам та іншим особам, яким делеговані повноваження на здійснення державної реєстрації речових прав па нерухоме майно, вчиняти будь-які реєстраційні дії, включаючи реєстрацію зміни власника, зміни площі, поділу, реєстрацію іпотеки та інших обтяжень, вчиняти дії щодо реєстрації (перереєстрації) речових прав відносно нерухомого манна, а саме: - житлового будинку літ. «А», що знаходиться за адресою - АДРЕСА_1 ; - магазину в житловому будинку, що знаходиться за адресою - АДРЕСА_1 ; 2) заборони ОСОБА_2 та будь-яким іншим особам за її дорученням здійснювати будь-які будівельні роботи, проводити ремонтні роботи, реконструкцію, перепланування, здавати в оренду, найм, піднайм, безоплатне користування, укладати договори застави (іпотеки) або іншим способом передавати третім особам у платне або безоплатне користування, здійснювати дії із вселення та/або проникнення та/або постановлений на реєстраційний облік третіх осіб відносно нерухомого майна, що є предметом спору, а саме: - житлового будинку літ. «А», що знаходиться за адресою - АДРЕСА_1 ; - магазину в житловому будинку, об`єкт житлової нерухомості, що знаходиться за адресою - АДРЕСА_1 .

Вимоги заяви про забезпечення позову ОСОБА_1 обґрунтовує тим, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, якщо спірне майно буде відчужене відповідачем на користь третіх осіб.

Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 28 квітня 2020 року заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову по справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Комунального підприємства «Агенція державної реєстрації» про визнання права власності та витребування майна задоволено частково.

Накладено арешт на житловий будинок, що знаходиться за адресою - АДРЕСА_1 .

Накладено арешт на магазин у житловому будинку, що знаходиться за адресою - АДРЕСА_1 .

У задоволенні інших вимог заяви відмовлено.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що заходи забезпечення позову у вигляді накладення арешту на спірні об`єкти нерухомості є співмірними із заявленими вимогами, законними та обґрунтованими, не обмежують і не порушують прав відповідача та направлені для уникнення в майбутньому неможливості виконання рішення суду, у випадку задоволення позову.

01.12.2020 року від відповідача ОСОБА_2 та її представника до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області надійшло клопотання про скасування заходів забезпечення позову, застосованих ухвалою суду від 28.04.2020 року.

Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 03.02.2021 року відмовлено у задоволенні клопотання адвоката Васильєва Павла Олеговича, діючого від імені ОСОБА_2 , від 31 серпня 2020 року, а також його аналогічного клопотання про скасування заходів забезпечення позову від 01 грудня 2020 року.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням 15 лютого 2021 року адвокат Васильєв Павло Олегович, діючий від імені ОСОБА_2 , подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 03.02.2021 року скасувати. Ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити заяву про скасування заходів забезпечення позову.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що ухвала суду першої інстанції постановлена з порушенням норм процесуального права та неправильному застосуванні норм матеріального права.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 11.03.2021 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою адвоката Васильєва Павла Олеговича, діючого від імені ОСОБА_2 , на ухвалу Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 03 лютого 2021 року про відмову в скасуванні заходів забезпечення позову.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 11.03.2021 року справу призначено до розгляду у приміщені Одеського апеляційного суду.

09 квітня 2021 року до апеляційного суду надійшла заява адвоката Васильєва Павла Олеговича, діючого від імені ОСОБА_2 , про відвід суддів Заїкіна А.П. та Князюка О.В.. Вказана заява передана судді-доповідачу Заїкіну А.П.12.04.2021 року.

Ознайомившись із заявою адвоката Васильєва Павла Олеговича, діючого від імені ОСОБА_2 , про відвід суддів Заїкіна А.П. та Князюка О.В., дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ч. 3 ст. 39 ЦПК України відвід має бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого судового засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Заява про відвід суддів Заїкіна А.П. та Князюка О.В. обґрунтована тим, що судді Заїкін А.П. та Князюк О.В. по даній справі вже висловили свою правову позицію щодо законності та обґрунтованості прийняття судом першої інстанції процесуальних рішень про забезпечення позову та відмову в скасуванні заходів забезпечення позову у постановах від 21.01.2021 року.

Тому, при розгляді даної справи викладені обставини викликають у ОСОБА_2 , як учасника справи, обґрунтовані сумніви в неупередженості та об`єктивності вказаних суддів, внаслідок чого вона не може повністю їм довіряти.

Ознайомившись із заявою про відвід суддів, колегія суддів вважає, що вищезазначені доводи адвоката Васильєва Павла Олеговича, діючого від імені ОСОБА_2 , про відвід суддів у складі Заїкіна А.П. та Князюка О.В. не можуть бути підставою для відводу суддів, виходячи з наступного.

У серпні 2020 року відповідач ОСОБА_2 зверталась до суду першої інстанції із клопотанням про скасування заходів забезпечення позову.

ОСОБА_2 вимоги заяви про скасування заходів забезпечення позову обґрунтовувала тим, що вжиті судом заходи забезпечення позову є незаконними, необґрунтованими та такими, що підлягають скасуванню, у зв`язку із тим, що їх застосовано судом передчасно, без дотримання норм процесуального права.

Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 17 вересня 2020 року відмовлено у задоволенні клопотання відповідача ОСОБА_2 про скасування заходів забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Комунального підприємства «Агенція державної реєстрації» про визнання права власності та витребування майна.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що справа ще не розглянута. Клопотання відповідачки ОСОБА_2 про скасування заходів забезпечення позову є передчасними, недоведеними. Потреба в забезпеченні позову не відпала. У зв`язку з вказаним у задоволенні клопотання про скасування заходів забезпечення позову належить відмовити.

В апеляційній скарзі адвокат Васильєв П.О., діючий від імені ОСОБА_2 , просив ухвалу суду першої інстанції від 17.09.2020 року скасувати. Ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити заяву про скасування заходів забезпечення позову.

Апеляційна скарга обґрунтовувалась тим, що заходи забезпечення позову є незаконними, необґрунтованими та такими, що підлягають скасуванню, у зв`язку із тим, що їх застосовано судом передчасно, без дотримання норм процесуального права.

Апелянт посилався на те, що підчас розгляду заяви про забезпечення позову були відсутні докази обґрунтованих ризиків вважати, що в подальшому невиконання чи виконання з певними труднощами майбутнього судового рішення по даній справі. Відсутні докази щодо наміру відповідачки відчуження спірного нерухомого майна або вчинити інші дії.

Постановою Одеського апеляційного суду від 21.01.2020 року залишено без задоволення апеляційну скаргу адвоката Васильєва Павла Олеговича, діючого від імені ОСОБА_2 , на ухвалу Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 17 вересня 2020 року про відмову в скасуванні заходів забезпечення позову. Ухвалу Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 17 вересня 2020 року про відмову в скасуванні заходів забезпечення позову залишено без змін.

Постанова Одеського апеляційного суду мотивована тим, що наведені в заяві про скасування заходів забезпечення позову доводи щодо відсутності підстав для вжиття заходів забезпечення позову, необґрунтованість заяви про забезпечення позову, неспівмірність з позовними вимогами фактично стосуються оспорення правомірності вжиття судом заходів забезпечення позову. Предметом розгляду не є питання правомірності вжиття судом заходів забезпечення позову, а наявність чи відсутність підстав для їх скасування.

01.12.2020 року від відповідача ОСОБА_2 та її представника до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області знову надійшло клопотання про скасування заходів забезпечення позову, у якому вони вказували на незаконність та необґрунтованість заходів забезпечення позову, застосованих ухвалою суду від 28.04.2020 року.

Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 03.02.2021 року відмовлено у задоволенні клопотання адвоката Васильєва Павла Олеговича, діючого від імені ОСОБА_2 , від 31 серпня 2020 року, та його аналогічного клопотання від 01 грудня 2020 року про скасування заходів забезпечення позову.

Згідно тлумачення п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, прецедентної практики Європейського суду з прав людини, об`єктивно безстороннім є судовий орган, діяльність якого відповідає таким критеріям: 1) забезпечується не лише здійснення правосуддя, а й зовнішній вияв того, що відбувається; 2) суддею створено достатні гарантії для усунення об`єктивно виправданих підстав (і навіть потенційної можливості) побоюватися, що він, незалежно від особистої поведінки, не є безстороннім.

Європейський суд з прав людини у своїй практиці виходить з того, що презумпція особистої неупередженості судді діє до тих пір, поки не доведено інше.

Право учасника справи на відвід судді є однією із гарантій права на справедливий суд.

Головна мета відводу - гарантування безсторонності суду, зокрема, щоб запобігти упередженості судді (суддів) під час розгляду справи. Безумовно, сторони можуть побоюватися, що суддя є небезстороннім, але вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими.

Саме тому не може бути підставою для відводу судді заява, яка містить тільки припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними і допустимими доказами.

Частиною 1 статті 129 Конституції України встановлено, що суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права.

Проте, право на відвід не є абсолютним. В інакшому випадку воно перетвориться у свавільне обрання суддів для розгляду справи та спосіб процесуального зловживання, що суперечитиме інтересам інших учасників справи та суспільним інтересам загалом.

Відповідно до вимог ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених ст. 37 ЦПК України. До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя.

Отже, для підтвердження порушення (або можливого порушення) суддею принципу неупередженості, заявнику потрібно довести наявність відповідних зазначених вище суб`єктивних та/або об`єктивних елементів стандарту неупередженості, зокрема, але не винятково, йдеться про такі ознаки як особисте переконання та поведінка конкретного судді, що вказують на його безпосередню зацікавленість у результатах розв`язання справи, неналежне забезпечення конкретним судом та його складом, визначеним для розгляду справи, дотримання процесуальних прав і свобод сторін та осіб, які беруть участь у справі тощо.

Водночас як указано в Бангалорських принципах поведінки судді від 19 травня 2006 року, схвалених Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН 27 липня 2006 року N 2006/23, об`єктивність судді є потрібною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті ухваленого рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його ухвалення.

Сприйняття об`єктивності визначається за допомогою критерію "розумного спостерігача". У разі, коли є підстави передбачати, що суддя є необ`єктивним (з різних причин) - це дискредитує суспільну довіру до судової влади. Тому, суддя мусить уникати будь-яких дій, які дають підставу передбачати, що на його рішення можуть вплинути сторонні чинники, зокрема такі як зацікавленість у розв`язанні конкретної справи. З огляду на це, навіть прояви неупередженості мають значення.

Тому, коли сторони стверджують про те, що судді необ`єктивні, питання про наявність фактичного упередження не має значення, адже "правосуддя не тільки має бути здійснене, але й сприйматися як очевидно і без сумніву здійснене". Іншими словами, коли виникає питання про відвід, значення має не те, чи справді у судді є усвідомлене або неусвідомлене упередження, а те, чи виникла б у розумної та належним способом поінформованої особи підозра про існування такого упередження. У цьому сенсі обґрунтована підозра в упередженості не просто заміняє докази, яких бракує, чи доказовий засіб для встановлення вірогідності неусвідомленого упередження, а є виявом пильнішої уваги до іміджу правосуддя, тобто домінантної зацікавленості громадськості в тому, щоб існувала впевненість у чесності процесу.

З урахуванням того, що при розгляді апеляційної скарги адвоката Васильєва Павла Олеговича, діючого від імені ОСОБА_2 , на ухвалу Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області, постановлену у складі судді Шевчук Ю.В. 17 вересня 2020 року, про відмову в скасуванні заходів забезпечення позову, колегія суддів висловила свою позицію тільки стосовно обставин по справі, які існували на час постановлення вказаної ухвали, тому не вбачається, що колегія суддів висловила правову позицію щодо фактичних обставин, викладених в оскарженій ухвалі, які тільки будуть предметом апеляційного перегляду в майбутньому. Тому, підстави для відводу за вищевказаних обставин відсутні.

Інших підстав для відводу суддів, їх самовідводу за наявними у справі матеріалами не виявлено.

На підставі вищевикладеного, колегія суддів вважає, що адвокат Васильєв Павло Олегович, діючий від імені ОСОБА_2 , не довів наявність будь-яких обставин, які викликають сумнів в об`єктивності та неупередженості суддів Заїкіна А.П. та Князюка О.В. при розгляді даної цивільної справи. Доводи заяви адвоката Васильєва Павла Олеговича, діючого від імені ОСОБА_2 , про відвід суддів є недоведеними. Заява є необґрунтованою.

Відповідно до ч. 3 ст. 40 ЦПК України, якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного судового засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлено відвід.

Частиною 2 ст. 381 ЦПК України передбачено, що процедурні питання, пов`язані з рухом справи, клопотання та заяви учасників справи, питання про відкладення розгляду справи, оголошення перерви, зупинення провадження у справі, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом, вирішуються судом апеляційної інстанції шляхом постановлення ухвал, в порядку, визначеному цим Кодексом для постановлення ухвал суду першої інстанції.

Згідно із ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 389 ЦПК України ухвала апеляційного суду про визнання заяви про відвід необґрунтованою не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись ст. ст. 36, 37, 40, 389 ЦПК України, Одеський апеляційний суд в особі судді судової палати з розгляду цивільних справ,

ухвалив:

Заяву адвоката Васильєва Павла Олеговича, діючого від імені ОСОБА_2 , - визнати необґрунтованою.

Справу передати до канцелярії апеляційного суду для визначення у встановленому ч. 1 ст. 33 ЦПК України порядку судді для вирішення питання про відвід.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий суддя: А. П. Заїкін

Судді: О. В. Князюк

С. О. Погорєлова