Номер провадження: 22-ц/813/6957/21
Номер справи місцевого суду: 495/1539/20
Головуючий у першій інстанції Мишко В. В.
Доповідач Заїкін А. П.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.08.2021 року м. Одеса

Єдиний унікальний номер судової справи 495/1539/20

Номер провадження: 22-ц/813/6957/21

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

- головуючого судді - Заїкіна А.П.(суддя - доповідач),

- суддів: - Князюка О.В., Погорєлової С.О.,

за участю секретаря судового засідання - Рибачук О.І.

учасники справи:

- позивач - Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Центр»,

- відповідач - Білгород-Дністровська міська рада,

- третя особа, яка заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - ОСОБА_1 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Центр» до Білгород-Дністровської міської ради, третя особа, яка заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - ОСОБА_1 , про визнання рішення Білгород-Дністровської міської ради протиправним та скасування запису про державну реєстрацію, за апеляційною скаргою Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Центр» на рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області, ухвалене у складі судді Мишко В. В. 22 січня 2021 року,

встановив:

2. Описова частина

2.1 Короткий зміст позовних вимог

У березні 2020 року Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Центр» (далі - ОСББ «Цент») звернулося до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області з вищезазначеним позовом, в якому просить визнати п.1.2. рішення № 691-VII від 01.11.2018 року Білгород-Дністровської міської ради протиправним та скасувати запис про державну реєстрацію права власності на земельну ділянку, площею - 0,0045 га., за адресою - АДРЕСА_1 , для будівництва гаражу № НОМЕР_1 , зареєстрований за ОСОБА_1 , кадастровий номер земельної ділянки :002:0793. Також позивач просить стягнути судовий збір з відповідача.

ОСББ «Центр» обґрунтовує свої вимоги тим, рішенням Білгород-Дністровської міської ради № 1025-1V від 04.11.2005 року погоджено передачу в приватну власність земельних ділянок в АДРЕСА_2 . Згідно акту виконавчого комітету Білгород-Дністровської міської ради комісії з перевірки фактів, викладених у заявах БО «БФ «Відродження та розвитку міста «Білгород-Дністровський» та ОСББ «Центр» щодо розгляду питання затвердження проекту землеустрою з відведення земельної ділянки у власність для будівництва індивідуального гаражу АДРЕСА_5 від 14.09.2018 року, комісія дійшла наступного висновку: - земельна ділянка, площею - 0,0045 га., що планується для передачі ОСОБА_1 для будівництва індивідуального гаражу, знаходиться в межах дії першого поясу санітарної зони підземного джерела водопостачання, встановленої ДБН В.2.5-74:2013. Згідно довідки управління містобудування та архітектури виконавчого комітету Білгород-Дністровської міської ради від 30.11.2018 року № 199 земельна ділянка, площею - 0,0045 га., що планується для передачі ОСОБА_1 для будівництва гаражу, знаходиться в межах дії першого поясу санітарної зони охорони підземного джерела водопостачання, встановленої 15 ДВН В2.5-74:2013 «Водопостачання. Зовнішні мережі га споруди». Згідно п. 5.2.3.1, пп. 15.3.1.4., в межах першого поясу ЗСО всі види будівництва, які безпосередньо не пов`язані з експлуатацією, реконструкцією чи розширенням водопровідних споруд, повинні бути заборонені. ОСББ «Центр» звернулось з листом № 21 від 05.11.2018 року до голови Білгород-Дністровської міської ради Одеської області з проханням не затверджувати рішення по ОСОБА_1 у зв`язку з тим, що воно порушує земельне законодавство (а. с. 1-3).

2.2 Позиція відповідача в суді першої інстанції

У відзиві на позовну заяву Білгород-Дністровська міська рада просить відмовити у задоволені позовних вимог, посилаючись на те, що набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Рішенням виконавчого комітету Білгород-Дністровської міської ради народних депутатів №1311 від 17.11.1994 року «О предоставлении в постоянное пользование земельного участка гаражному кооперативу «Ветерок», гаражному кооперативу «Ветерок» надано в постійне користування із земель запасу земельна ділянка, площею - 0,18 га., по АДРЕСА_4 для будівництва гаражів. Землекористувач повинен використовувати земельну ділянку суворо за цільовим призначенням. Згідно довідки гаражно-будівельного кооперативу «Ветерок» від 03.05.1998 року, ОСОБА_1 на території закріпленій рішенням виконкому №1311 від 17.11.1994 року була видана земельна ділянка під будівництво гаражу № НОМЕР_1 . Відповідно до рішення виконавчого комітету Білгород-Дністровської міської № 810 від 20.08.1998 року «Об утверждении актов госкомиссии о приемке и вводу в эксплуатацию гаражей в гаражно-строительном кооперативе «Ветерок» по АДРЕСА_4 », затверджено акт держкомісії про прийом і введення в експлуатацію гаражу в гаражно-будівельному кооперативі «Ветерок» по АДРЕСА_5 ОСОБА_1 , загальною площею - 17,8 кв. м.. Відповідно до свідоцтва про право власності від 20.08.1998 року № НОМЕР_2 гараж № НОМЕР_1 в гаражно-будівельному кооперативі «Ветерок» належить ОСОБА_1 на праві приватної власності. Визначення правового режиму земельної ділянки перебуває у прямій залежності від права власності на будівлю і споруду та не передбачається механізм роздільного правового регулювання нормами цивільного законодавства майнових відносин, що виникають при укладенні правочинів щодо набуття права власності на нерухомість, і правового регулювання нормами земельного і цивільного законодавства відносин при переході прав на земельну ділянку у разі набуття права власності на нерухомість. Таким чином, діє принцип цілісності об`єкта нерухомості із земельною ділянкою, на якій цей об`єкт розташований. Тобто, особа, яка набула право власності на будівлю чи споруду має право на відповідну частину земельної ділянки.

ОСОБА_1 звернувся із заявою про отримання адміністративної послуги, на підставі якої рішенням Білгород-Дністровської міської ради від 22.12.2016 року № 206-VII ОСОБА_1 надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для будівництва гаражу по АДРЕСА_1 , гараж № НОМЕР_1 . Відповідно до вказаного рішення, ОСОБА_1 розроблено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_1 , площею - 0,0045 га., для будівництва індивідуального гаражу за адресою: АДРЕСА_5 .

Згідно наявного в проекті землеустрою Переліку обмежень у використанні земельної ділянки, виданому міськрайонним управлінням у Білгород-Дністровському районі та м. Білгород-Дністровському Головного управління Держгеокадастру в Одеській області від 25.07.2017 року №1450/124/17, обмеження щодо використання спірної земельної ділянки відсутні (перелік міститься в матеріалах проекту землеустрою). Також, відповідно до висновку про розгляд проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, виданого ГУ Держгеокадастру в Миколаївській області 25.09.2017 року №5585/8217, зазначений проект землеустрою погоджено.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що у разі звернення з вимогами про визнання незаконним та скасування, зокрема правового акта індивідуальної дії, виданого органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, встановленню та доведенню підлягають як обставини, що оскаржуваний акт суперечить актам цивільного законодавства (не відповідає законові), так і обставини, що цей акт порушує цивільні права або інтереси особи, яка звернулась із відповідними позовними вимогами, з метою захисту порушеного або оспорюваного права, є відповідні наслідки у вигляді відновлення порушеного права або охоронюваного інтересу саме особи, що звернулась за їх захистом. Наведена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 23.10.2018 року у справі № 903/857/18 (а. с. 56 - 60).

2.3 Позиція позивача щодо доводів відзиву відповідача на позов

У відповіді на відзив ОСББ «Центр» просить визнати п.1.2. рішення № 691-VII від 01.11.2018 року Білгород-Дністровської міської ради протиправним та скасувати запис про державну реєстрацію права власності на земельну ділянку, площею - 0,0045 га., за адресою: АДРЕСА_1 для будівництва гаражу № НОМЕР_1 , зареєстрований за ОСОБА_1 . Зазначає, що 08.12.2005 року рішенням № 806 виконавчого комітету Білгород-Дністровської міської ради ОСББ «Центр» по акту прийому-передачі було передано майно згідно додатку № 4. а саме - артезіанська свердловина № 6 та мережі водопостачання по АДРЕСА_4 . Рішенням Білгород-Дністровської міської ради № 1025-1V від 04.11.2005 року погоджено передачу в приватну власність земельних ділянок в АДРЕСА_2 . Згідно акту виконавчого комітету Білгород-Дністровської міської ради комісії з перевірки фактів, викладених у заявах БО «БФ «Відродження та розвитку міста «Білгород-Дністровський» та ОСББ «Центр» щодо розгляду питання затвердження проекту землеустрою з відведення земельної ділянки у власність для будівництва індивідуального гаражу АДРЕСА_3 від 14.09.2018 року, комісія дійшла наступного висновку: земельна ділянка, площею - 0,0045 га., що планується для передачі ОСОБА_1 для будівництва індивідуального гаражу, знаходиться в межах дії першого поясу санітарної зони підземного джерела водопостачання, встановленої ДБН В.2.5-74:2013. Згідно довідки управління містобудування та архітектури виконавчого комітету Білгород-Дністровської міської ради від 30.11.2018 року № 199 земельна ділянка, площею - 0,0045 га., що планується для передачі ОСОБА_1 для будівництва гаражу, знаходиться в межах дії першого поясу зони санітарної охорони підземного джерела водопостачання, встановленої 15 ДВН В2.5-74:2013 «Водопостачання. Зовнішні мережі га споруди». Згідно п. 5.2.3.1, пп.15.3.1.4., в межах першого поясу ЗСО всі види будівництва, які безпосередньо не пов`язані з експлуатацією, реконструкцією чи розширенням водопровідних споруд повинні бути заборонені. ОСББ «Центр» звернулось з листом № 21 від 05.11.2018 року до голови Білгород-Дністровської міської ради Одеської області з проханням не затверджувати рішення по ОСОБА_1 в зв`язку з тим, що воно порушує земельне законодавство (а. с. 71 - 72).

2.4 Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 22 січня 2021 року у задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що рішенням виконавчого комітету Білгород-Дністровської міської ради народних депутатів №1311 від 17.11.1994 року «О предоставлении в постоянное пользование земельного участка гаражному кооперативу «Ветерок» гаражному кооперативу «Ветерок» надано в постійне користування із земель запасу земельна ділянка, площею - 0,18 га., по АДРЕСА_4 для будівництва гаражів.

Землекористувач повинен використовувати земельну ділянку суворо за цільовим призначенням.

Білгород-Дністровською міською радою правомірно затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки та передано безоплатно у власність ОСОБА_1 для будівництва гаражу земельну ділянку, площею - 0,0045 га., за адресою: АДРЕСА_1 , гараж № НОМЕР_1 , кадастровий номер земельної ділянки :01:004:0632 (а. с. 122 - 128).

2.5 Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі ОСББ «Центр» просить рішення суду першої інстанції скасувати. Ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

2.6 Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що рішення ухвалено судом першої інстанції при неповному з`ясуванні обставин, що мають значення для справи, недоведеності обставин, що мають значення для справи, які суд визнав встановленими, невідповідності висновків, викладених в рішенні суду, обставинам справи, з порушенням норм процесуального права, неправильному застосуванні норм матеріального права.

Апелянт вказує на те, що згідно довідки управління містобудування та архітектури виконавчого комітету Білгород-Дністровської міської ради від 30.11.2018 року № 199 земельна ділянка, площею - 0,0045 га., що планується для передачі ОСОБА_1 для будівництва гаражу, знаходиться в межах дії першого поясу зони санітарної охорони підземного джерела водопостачання, встановленої 15 ДВН В2.5-74:2013 «Водопостачання. Зовнішні мережі га споруди». Згідно п. 5.2.3.1, пп.15.3.1.4., в межах першого поясу ЗСО всі види будівництва, які безпосередньо не пов`язані з експлуатацією, реконструкцією чи розширенням водопровідних споруд повинні бути заборонені. ОСББ «Центр» звернулось з листом № 21 від 05.11.2018 року до голови Білгород-Дністровської міської ради Одеської області з проханням не затверджувати рішення по ОСОБА_1 в зв`язку з тим, що воно порушує земельне законодавство. Суд першої інстанції не дослідив перелік обмежень у використанні земельної ділянки(а. с. 130 - 132).

2.7 Узагальнені доводи відповідача в апеляційному суді

У відзиві на апеляційну скаргу Білгород-Дністровської міська рада Одеської області просить апеляційну скаргу залишити без задоволення. Рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Білгород-Дністровської міська рада Одеської області зазначає, що висновки апелянта ґрунтуються на підставі довідки від управління містобудування та архітектури є хибними. Суд першої інстанцій дійшов правильного висновку щодо принципу цілісності об`єкта нерухомості із земельною ділянкою, на якій цей об`єкт розташований. Тобто, особа, яка набула права власності на будівлю чи споруду має право на відповідну частину земельної ділянки. (а. с. 155-162)

2.8 Позиція апелянта щодо доводів відзиву відповідача на апеляційну скаргу

У відповіді на відзив ОСББ «Центр» зазначає, що останнє є не тільки користувачем спеціального водокористування, а ще і постачальником питної води до Білгород-Дністровського рибопромислового коледжу, Управління освіти Білгород-Дністровської міської ради, Білгород-Дністровського медичного фахового коледжу. Надання земельної ділянки ОСОБА_1 є незаконною (а. с. 164 - 166).

3. Рух справи в суді апеляційної інстанції

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 11.03.2021 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСББ «Центр» на рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 22 січня 2021 року (а. с. 144).

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 11.03.2021 року призначено апеляційну скаргу ОСББ «Центр» на рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 22 січня 2021 рокудо розгляду (а. с. 145).

05.07.2021 року від Білгород-Дністровської міської ради Одеської області надійшов відзив на апеляційну скаргу (а. с. 155 - 162).

27.07.2021 року від ОСББ «Центр» надійшла відповідь на відзив (а.с. 164-166)

У судовому засіданні ОСОБА_2 діючий від імені ОСББ «Центр», апеляційну скаргу підтримав та просив її задовольнити.

Інші учасники справи у судове засідання не з`явилися. Про дату, час і місце розгляду справи сповіщені належним чином.

Статтею 372 ЦПК України передбачено, що апеляційний суд відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано поважними.

Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Таким чином, законодавець передбачив, що явка до апеляційного суду належним чином повідомленого учасника справи не є обов`язковою. Апеляційний суд може розглянути справу за відсутності її учасників. Апеляційний суд може відкласти розгляд справи у разі, коли причини неявки належним чином повідомленого учасника справи будуть визнані апеляційним судом поважними. Таким чином, з врахуванням конкретної ситуації по справі, вирішення питання про розгляд справи або відкладення розгляду справи віднесено до дискреційних повноважень апеляційного суду.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Верховний Суд у постанові від 29 квітня 2020 року у справі № 348/1116/16-ц зазначив, що якщо сторони чи їх представники не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, він може, не відкладаючи розгляду справи, вирішити спір по суті. Відкладення розгляду справи є правом суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні сторін чи представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні без їх участі за умови їх належного повідомлення про час і місце розгляду справи.

Виходячи з вищевказаного, враховуючи передбачені діючим процесуальним законодавством строки розгляду справи, баланс інтересів учасників справи у якнайшвидшому розгляді справи, освідомленість учасників справи про її розгляд, створення апеляційним судом під час розгляду даної справи умов для реалізації її учасниками принципу змагальності сторін, достатньої наявності у справі матеріалів для її розгляду, думку учасників справи, які прийняли участь у судовому засіданні, про можливість розгляду справи за відсутності її інших учасників, відсутність клопотань про відкладення розгляду справи, колегія суддів вважає можливим розглянути справу за відсутності її інших учасників.

3. Мотивувальна частина

3.1 Позиція апеляційного суду

Заслухавши суддю-доповідача, вислухавши пояснення учасників справи, які прийняли участь у судовому засіданні, обговоривши доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, дослідивши докази, що стосуються фактів, на які апелянт посилається в апеляційній скарзі, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при ухваленні рішення, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСББ «Центр» підлягає задоволенню частково.

3.2 Встановлені судами першої та апеляційної інстанцій та неоспорені обставини по справі. Визначення відповідно до встановлених обставин правовідносин

ОСББ «Центр» зареєстровано згідно статуту рішенням № 691 від 18.10.2005 року та протоколу загальних зборів від 27.09.2005 року, що підтверджується випискою Єдиного державного реєстру, місце знаходження юридичної особи за адресою: 67700 Одеська область, місто Білгород-Дністровський, вулиця Незалежності № 10 та перереєстровано 26.07.2018 року відповідно до протоколу № 4 загальних зборів (а. с. 6 - 22).

08.12.2005 року рішенням № 806 виконавчого комітету Білгород-Дністровської міської ради ОСББ «Центр» по акту прийому-передачі було передано майно згідно додатку № 4, а саме - артезіанська свердловина № 6 та мережі водопостачання по АДРЕСА_4 .

Рішенням Білгород-Дністровської міської ради № 1025-1V від 04.11.2005 року погоджено передачу в приватну власність земельних ділянок в АДРЕСА_2 .

Згідно дозволу на спеціальне водокористування від державного агентства водних ресурсів України від 06.08.2018 року за № 554/ОД/49д-18, цей дозвіл видано водокористувачу ОСББ «Центр», , фактичне місце здійснення діяльності артезіанська свердловина № 6. Мета водокористування - питні, санітарно-гігієнічні та виробничі потреби. У відомостях щодо природно-охоронних заходів: утримувати зони санітарної охорони артезіанської свердловини в належному стані, термін виконання постійно, критерії досягнення результативності охорона підземних вод від забруднення та засмічення.

Згідно паспорту артсвердловини № 6, який погоджений міністерством охорони навколишнього природного середовища України від 31.08.2013 року, останній дозволяє ОСББ «Центр» використовувати воду із свердловини на хозпобутові потреби. Згідно плану меж земельної ділянки встановлений перший пояс зони санітарної охорони - 0,2822 га..

Згідно акту виконавчого комітету Білгород-Дністровської міської ради комісії з перевірки фактів, викладених у заявах БО «БФ «Відродження та розвитку міста Білгород- Дністровський» та ОСББ «Центр» щодо розгляду питання затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для будівництва індивідуального гаражу АДРЕСА_3 від 14.09.2018 року, проаналізувавши ситуацію та детально вивчивши всі документи та матеріали, комісія дійшла наступного висновку: - земельна ділянка, площею 0,0045 га., що планується для передачі ОСОБА_1 для будівництва індивідуального гаражу, знаходиться в межах дії першого поясу зони санітарної охорони підземного джерела водопостачання, встановленої ДБН В.2.5-74:2013.

Згідно довідки управління містобудування та архітектури виконавчого комітету Білгород-Дністровської міської ради від 30.11.2018 року № 199 земельна ділянка, площею - 0,0045 га., що планується для передачі ОСОБА_1 для будівництва гаражу знаходиться в межах дії першого поясу зони санітарної охорони підземного джерела водопостачання, встановленої частиною 15 ДБН В2.5-74:2013 «Водопостачання. Зовнішні мережі та споруди». Згідно п.15.2.3.1, пп.15.3.1.4., в межах першого поясу ЗСО всі види будівництва які безпосередньо не пов`язані з експлуатацією, реконструкцією чи розширенням водопровідних споруд повинні бути заборонені.

ОСББ «Центр» звернулось з листом № 21 від 05.11.2018 року до голови Білгород-Дністровської міської ради Одеської області з проханням не затверджувати рішення по ОСОБА_1 у зв`язку з тим, що воно порушує ст.113 Земельного кодексу України, нащо була надана відповідь Білгород-Дністровської міської ради від 16.11.2018 року, згідно із якою зазначено, що уразі порушення прав, ОСББ «Центр» має право на звернення до суду з відповідним позовом, за підписом міського голови.

Згідно із проколом № 3 загальних зборів співвласників ОСББ «Центр» за підписами співвласників відповідно до голосування за надання земельної ділянки під гараж проголосували «за» - три співвласника, «проти» - 68 співвласників, «утримались» - 1 співвласник, що підтверджується протоколом № 3 загальних зборів співвласників ОСББ «Центр» від 10.09.2018 року (а.с.34-38).

Відповідно до листа від 11.06.2013 року № 02/13-19-2365/1700 гаражному кооперативу «Ветерок» було відмовлено у виділенні додаткової земельної ділянки.

3.3 Доводи, за якими суд апеляційної інстанції погодився з висновками суду першої інстанції, та застосовані норми права

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 6 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково наданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Згідно з положеннями ч. ч. 1, 2 та 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним та обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються яка на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Частиною першою статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (факті), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК України).

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст. 79 ЦПК України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч. 1 ст. 80 ЦПК України).

У частині першій ст. 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

На підставі наявних у справі, наданих її учасниками та досліджених судом доказів суд першої інстанції дійшов вірного висновку про необхідність відмови в задоволенні позовних вимог до ОСББ «Центр». Разом з тим, апеляційний суд вважає за необхідне змінити оскаржуване рішення суду в частині обґрунтування підстав відмови у задоволенні позовних вимог до Білгород-Дністровської міської ради про визнання рішення Білгород-Дністровської міської ради протиправним та скасування запису про державну реєстрацію, з огляду на наступне.

3.4 Мотиви відхилення/часткового прийняття аргументів, викладених в апеляційній скарзі

Згідно зі ст. 48 ЦПК України сторонами в судовому процесі є позивач і відповідач. Позивачами є особи, які подали позов або в інтересах яких подано позов про захист порушеного, невизнаного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу. Відповідачами є особи, яким пред`явлено позовну вимогу.

Відповідно до частин першої та другої статті 51 ЦПК України суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі.

Тлумачення статті 51 ЦПК України свідчить, що належним відповідачем є особа, яка має відповідати за позовом.

Неналежний відповідач - це особа, притягнута позивачем як відповідач, стосовно якої встановлено, що вона не повинна відповідати за пред`явленим позовом за наявності даних про те, що обов`язок виконати вимоги позивача лежить на іншій особі - належному відповідачеві.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 4 вересня 2018 року по справі № 823/2042/16, зазначила, що спір про скасування рішення, запису щодо державної реєстрації права оренди земельної ділянки має розглядатися як спір, що пов`язаний з порушенням цивільних прав позивача на земельну ділянку іншою особою, за якою зареєстровано аналогічне право щодо тієї ж земельної ділянки. Належним відповідачем у такій справі є особа, право на майно якої оспорюється та щодо якої здійснено аналогічний запис у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Предметом спору по даній справі є - визнання п. 1.2 рішення Білгород-Дністровської міської ради №691-VII від 01.11.2018 р. протиправним та скасування запису про державну реєстрацію права власності на земельну ділянку, площею - 0,0045 га., яка розташована за адресою - АДРЕСА_1 , для будівництва гаражу № НОМЕР_1 , зареєстровану за ОСОБА_1 (кадастровим номер земельної ділянки :002:0793).

Тобто, вимога про скасування рішення суб`єкта владних повноважень, ухваленого на користь фізичної особи, в якої з цього рішення виникли відповідні права та обов`язки, безпосередньо стосується прав та обов`язків цієї особи.

У справі, яка переглядається, позивач пред`явив вимогу до міської ради про скасування рішення міськради, які порушують його право користування земельною ділянкою, на якій знаходиться артсвердловина, а також вимогу про скасування записів у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно щодо реєстрації права власності за фізичною осіою - ОСОБА_1 ..

Таким чином, позивач фактично оспорює право ОСОБА_1 на земельну ділянку.

Визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи (див. постанови Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц (пункт 41), від 20 червня 2018 року у справі № 308/3162/15-ц (пункт 49), від 21 листопада 2018 року у справі № 127/93/17-ц (пункт 50), від 12 грудня 2018 року у справі № 372/51/16-ц (пункт 31.4), від 12 грудня 2018 року у справі № 570/3439/16-ц (пункт 37, 54), від 30 січня 2019 року у справі № 552/6381/17 (пункт 38), від 13 березня 2019 року у справі № 757/39920/15-ц (пункт 31), від 27 березня 2019 року у справі № 520/17304/15-ц (пункт 63), від 1 квітня 2020 року у справі № 520/13067/17 (пункт 71)).

З матеріалів справи вбачається, що позивач не у повній мірі скористався правом визначення кола відповідачів під час розгляду вказаної справи у суді першої інстанції.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 вересня 2018 року у справі № 823/2042/16 (провадження № 11-377апп18) зазначено, що належним відповідачем у такому спорі є особа, право на майно якої оспорюється та щодо якої внесений відповідний запис до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, чи її спадкоємці, у даному випадку це ОСОБА_1 .

Тобто, пред`явлення позову до неналежного відповідача є самостійною підставою для відмови в задоволенні позову.

3.5 Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги, з посиланням на норми права, якими керувався суд апеляційної інстанції

Виходячи з вищезазначеного, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги ОСББ «Центр» є частково доведеними, а тому вона підлягає частковому задоволенню.

Слід також зазначити, що Європейський суд з прав людини вказав, що п. 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Проніна проти України», № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

При цьому, колегією суддів ураховано усталену практику Європейського суду з прав людини, який неодноразово відзначав, що рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторін (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Руїз Торія проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain, п. п. 29 - 30).

Право на обґрунтоване рішення дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії», п. 32.) Пункт 1 ст. 6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону, як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Бюрг та інші проти Франції» (Burg and others v. France), (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Гору проти Греції» №2) [ВП], § 41» (Gorou v. Greece no.2).

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374, п. п. 3, 4 ст. 376 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги змінює судове рішення, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення при невідповідності висновків суду обставинам справи, з порушенням норм процесуального права або неправильному застосуванні норм матеріального права.

Згідно із ч. 4 ст. 376 ЦПК України, зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частин.

Оскільки висновки суду першої інстанції про відмову в задоволенні позовних вимог про визнання рішення Білгород-Дністровської міської ради протиправним та скасування запису про державну реєстрацію не відповідають обставинам справи, судом порушено норми процесуального права та неправильно застосовано норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи в частині обґрунтування підстав відмови у задоволенні позовних вимог, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції підлягає зміні в частині обґрунтування підстав відмови у задоволенні позовних вимог до Білгород-Дністровської міської ради за вищевказаного обґрунтування.

В решті рішення необхідно залишити без змін.

3.6 Порядок та строк касаційного оскарження

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті.

Підстави касаційного оскарження передбачені частиною 2 статті 389 ЦПК України.

Частиною першою статті 390 ЦПК України передбачено, що касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Касаційна скарга подається безпосередньо до суду касаційної інстанції (ст. 391 ЦПК України).

4. Резолютивна частина

Керуючись ст. ст. 367, 368, 369, 374, 376, 381, 382, 383, 384, 389,390 ЦПК України, Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ,

постановив:

Апеляційну скаргу Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Центр» - задовольнити частково.

Рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 22 січня 2021 року - змінити в частині обґрунтування підстав відмови у задоволенні позовних вимог Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Центр»

В решті рішення - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду у випадках, передбачених частиною другою статті 389 ЦПК України, протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст ухвали складений 25 серпня 2021 року.

Головуючий суддя: А. П. Заїкін

Судді: О. В. Князюк

С. О. Погорєлова