Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 серпня 2021 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді Данко В.Й.,

за участю секретаря судового засідання Козак А.М.,

позивача ОСОБА_1.,

представників позивача ОСОБА_3., ОСОБА_4.,

відповідача ОСОБА_2.,

представників відповідача ОСОБА_5.,

представників третьої особи Повханич Г.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору - Орган опіки та піклування виконавчого комітету Ужгородської міської ради, Виконавчий комітет Холмківської сільської ради Закарпатської області про розірвання шлюбу, визначення місця проживання дитини, стягнення аліментів на утримання дитини та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Орган опіки та піклування виконавчого комітету Ужгородської міської ради про визначення місця проживання дитини та стягнення аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1. звернулася до Ужгородського міськрайонного суду із позовом до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Орган опіки та піклування виконавчого комітету Ужгородської міської ради про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини.

У позовній заяві позивач посилається на те, що 08 липня 2006 року вона - ОСОБА_1 уклала шлюб з ОСОБА_2, який вони зареєстрували у міському відділі реєстрації актів цивільного стану Ужгородського міського управління юстиції Закарпатської області, відповідний актовий запис № 349.

Вказує, що від шлюбу вони мають малолітнього сина - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Зазначає, що протягом останніх років сімейне життя між ними поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Кожен з них має діаметрально протилежні погляди на шлюб та сім'ю. За її глибоким переконанням подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає, оскільки як у неї, так і у відповідача на ґрунті сімейно-побутових проблем та діаметрально протилежних поглядів на сімейне життя, втрачено почуття любові. Вважає, що за таких умов шлюб необхідно розірвати.

Стверджує, що обставин, які б перешкоджали розірванню шлюбу саме в такий спосіб немає.

Окрім того, зазначає, що вона, як мати їхнього малолітнього сина, усвідомлюючи свою особисту відповідальність за виховання та піклування про дитину, створення для неї належних соціально-побутових умов проживання, збереження психічного та фізичного здоров'я, духовного та розумового розвитку, вважає за необхідне визначити місце проживання їхнього сина. Переконана, що їхній син повинен проживати разом з нею.

Стверджує, що вона любить свого сина і спроможна забезпечити його всім необхідним. Вона постійно слідкує за станом здоров'я дитини, її розвитком, виховує та піклується про нього, у неї з сином психологічний контакт, прив'язаність один до одного. З огляду на досвід який є в суспільстві, проживання дитини саме з матір'ю є для дитини більш прийнятним, оскільки в матері більше емоційно-вольової мотивації можливостей та часу приділяти дитині увагу. Однак, вона не має наміру перешкоджати відповідачу в здійсненні його прав та обов'язків щодо їхнього сина.

Враховуючи вищевикладене, просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем та визначити місце проживання сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 - разом з нею.

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 28.12.2020 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі за вказаною позовною заявою, постановлено розгляд справи проводити у порядку спрощеного позовного провадження.

31.12.2020 року через канцелярію суду зареєстровано заперечення відповідача ОСОБА_2. проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження та заміну засідання для розгляду справи по суті підготовчим засіданням.

06.01.2021 року через канцелярію суду зареєстровано заяву відповідача по справі ОСОБА_2. про відвід судді Данко В.Й. у справі № 308/10780/20.

11.01.2021 року через канцелярію суду зареєстровано заперечення ОСОБА_1. на заяву про відвід судді, так як вона вважає таку необґрунтованою.

12.01.2021 року через канцелярію суду зареєстровано зустрічну позовну заяву відповідача ОСОБА_2. про усунення перешкод у спілкування та побаченні з дитиною.

Свій зустрічний позов відповідач обґрунтовує тим, що 18 грудня 2020 року він пред'явив до ОСОБА_1. позов про розірвання шлюбу. 22 грудня 2020 року ОСОБА_1. пред'явила до нього позов про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини.

Вказує, що проти розірвання шлюбу між ним та ОСОБА_1 він не заперечує.

Зазначає, що з моменту укладення шлюбу вони як сім'я поживали у придбаній квартирі в АДРЕСА_1, потім в АДРЕСА_2. У подальшому перейшли проживати у незавершений будівництвом будинок в АДРЕСА_3, де проживали, як сім'я, до 15 липня 2020 року.

Пояснює, що починаючи з цієї дати, яку він вважає моментом фактичного припинення сімейних відносин, відповідачка разом з сином покинули місце проживання та переїхали проживати на квартиру в АДРЕСА_4. З цього часу відносини між ними погіршувалися і призвели до розірвання шлюбу. Вказані обставини вплинули на його права та інтереси як батька по відношенню до дитини щодо безперешкодного з ним спілкування, прийняття участі у його вихованні, турботі про його психологічний та фізіологічний розвиток як особистості.

Вказує, що на користь малолітнього сина була придбана за спільні кошти нерухомість за договором купівлі-продажу від 30.09.2020 року № 250, що посвідчений нотаріально приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу Дроботя А.В., а саме квартира АДРЕСА_5.

Зазначає, що на даний час правочину щодо визначення місця проживання малолітнього сина, який не досяг 14 років не має. Відповідач не заперечує щоб син проживав разом з матір'ю, проте заперечує у обмеженні щодо спілкуванні та проведенні з ним часу у тій кількості, що відповідає інтересам батька та сина.

Також вказує, що позивач ОСОБА_1. у своєму позові не вказує місце проживання. АДРЕСА_6, не являється місцем проживання, а є лише місцем реєстрації. У позові зазначено що позивач, відповідач та їхній спільний син зареєстровані та проживають в АДРЕСА_6. Однак, стверджує, що по вказаній адресі вони лише зареєстровані та не проживають тривалий час.

Стверджує також, що зі сторони ОСОБА_1. йому чиняться перешкоди у спілкуванні та побаченнях із дитиною. Протягом останніх п'яти місяців він відчуває труднощі у побаченнях із сином, так як перебуває від нього на відстані та проживає за іншою адресою.

Зазначає, що неодноразові домовленості про зустрічі із сином та про спільне проведення часу як вдвох, так і зі спільними друзями його сина, ОСОБА_1. неодноразово скасовувала без будь-якого попередження. Вказані обставини може підтвердити свідок ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2., батько сина ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_3., з яким дружить син ОСОБА_6. Він та син як особи чоловічої статі більшість часу після завершення робочого дня проводили разом, займалися різними видами спорту, а тепер цього всього він позбавлений, що створює для нього дискомфорт.

Більш того, стверджує, що у період з 28.12.2020 року по 09.01.2021 року ОСОБА_1. разом із іншим, стороннім для її сина чоловіком вивезли його сина за кордон, чим позбавили його можливості зустріти важливі для нього як батька свята з сином.

Також вказує, що ОСОБА_1. систематично чинить йому перешкоди у реалізації його прав як батька щодо безперешкодного спілкування та побачення із дитиною, вимагаючи взамін цього ті чи інші вимоги, зокрема, надання ним дозволів на виїзд його сина за кордон у супроводі ОСОБА_1. та визначених нею третіх осіб.

Враховуючи вищевикладене, просить суд за наслідками розгляду зустрічного позову визначити місце проживання ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, за адресою: АДРЕСА_5 та зобов'язати ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, не чинити йому перешкод у спілкуванні та баченні з сином ОСОБА_6. ІНФОРМАЦІЯ_1, а також просить суд справу розглянути за правилами загального позовного провадження з проведенням підготовчого судового засідання.

26.01.2021 року ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області передано цивільну справу № 308/13780/20 до канцелярії суду для визначення складу суду для вирішення питання про відвід головуючого судді Данко В.Й.

28.01.2021 року ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області (суддя Малюк В.М.) в задоволенні заяви ОСОБА_2 про відвід судді Ужгородського міськрайонного суду Данко В.Й. при розгляді цивільної справи № 308/13780/20 відмовлено. Цивільну справу № 308/13780/20 постановлено передати судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Данко В.Й. для продовження розгляду в судовому засіданні.

11.02.2021 року відповідач ОСОБА_2 подав через канцелярію суду в новій редакції заяву із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, в якій просив суд винести ухвалу про розгляд справи за правилами загального позовного провадження та заміну засідання для розгляду справи по суті підготовчим засіданням.

11.02.2021 року відповідач ОСОБА_2 подав через канцелярію суду в новій редакції зустрічну позовну заяву про визначення місця проживання дитини, в якій зазначає, що, так як в ЗМІ були оприлюднені багаточисельні факти подружньої зради йому з боку його законної дружини ОСОБА_1., він змушений викласти позов у іншій редакції та зазначає, що проти розірвання шлюбу між ним та ОСОБА_1. він не заперечує.

Однак, вказує, що у вересні 2020 року йому стало відомо, що ОСОБА_1. залишила їхнього малолітнього сина без материнського піклування та на тиждень покинула територію країни. Повторно наприкінці листопада 2020 року від сина він дізнався, що він знову проживає в своїх друзів, оскільки ОСОБА_1. в черговий раз на тиждень залишила сина із сторонніми людьми та виїхала за межі території України. При цьому, стверджує, що ОСОБА_1. жодного разу не повідомляла його, як батька, про свою тривалу відсутність та залишала сина на догляд стороннім особам, умисно позбавляючи його піклування з боку батька. Зазначає, що, як стало відомо пізніше (15.01.2021 року) із засобів масової інформації, обидва вказані вище рази ОСОБА_1. під приводом службових відряджень на тривалий час залишила їхнього малолітнього сина без нагляду заради спільного проведення часу за кордоном зі своїм коханцем.

Стверджує, що під час другої поїздки ОСОБА_1. та її коханця за кордон (кінець листопада 2020 року) він забрав свого сина до себе (АДРЕСА_3), де вони проживали разом протягом тижня - до повернення ОСОБА_1. на територію України. Вони чудово проводили час із сином - мали стійкий та дружній психоемоційний зв'язок. Після повернення ОСОБА_1. на територію України він не чинив їй жодних перешкод у спілкуванні з дитиною, син повернувся жити до неї, але характер їхніх відносин кардинально і різко змінився.

Стверджує, що ОСОБА_1. почала чинити перешкоди його спілкуванню з сином, настроювала його по відношенню до нього вороже, переписувалася з ним від імені їхнього сина в мессенджері Viber в провокативному характері (фото повідомлень додаються). Дитина почала різко виявляти до нього інтерес виключно меркантильного характеру. На його думку, викладене свідчить про те, що ОСОБА_1. з метою задоволення власних егоцентричних і фінансових амбіцій, своєю поведінкою грубо порушує вимоги ст. ст. 141, 152, 153, 157,160 СК України, чим наносить шкоду їхньому сину, завдаючи шкоди його нервовій та психічній системам, дестабілізуючи його емоційний стан.

Зазначає, що в цей же період ОСОБА_1. почала вимагати від нього придбання квартири в замін на можливість безперешкодно спілкуватися із дитиною, в іншому випадку ОСОБА_1. відкрито погрожувала йому своїм впливом на сина зіпсувати його відношення до нього, як до батька (фото повідомлень у мессенджері Telegram додаються).

Вказані вище факти, на його думку, свідчать про те, що ОСОБА_1. при здійсненні своїх батьківських прав використовує вплив на сина всупереч моральним та етичним нормам суспільної поведінки з метою використання дитини як аргументу для шантажу з метою вдоволення власних меркантильних амбіції.

Звертає увагу суду також на наступні факти:

1. ОСОБА_1. є підсудною у вчинені злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 190 КК України (справа № 308/8954/18 розглядається Ужгородським міськрайонним судом).

2. ОСОБА_1., перебуваючи з ним у зареєстрованому шлюбі, відкрито підтримує зв'язок з іншим чоловіком, чим демонструє свої аморальні якості.

3. ОСОБА_1. відкрито демонструє їхньому малолітньому сину приклад неповаги до нього як до його батька, та до їхньої сім'ї загалом.

За наведених обставин, з метою захисту прав та інтересів ОСОБА_2. та його малолітньої дитини - ОСОБА_6, враховуючи відсутність у ОСОБА_1. власного житла, просить суд визначити місце проживання малолітнього сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, разом з ним - батьком - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, за адресою: АДРЕСА_3.

При цьому, просить суд врахувати той факт, що за вказаною вище адресою для його сина є окрема велика облаштована меблями та всім необхідним для дитячого розвитку кімната. Будинок має необхідні для здорового розвитку сина спортивні знаряддя, місце для дозвілля на свіжому повітрі. Він має достатній дохід, щоб забезпечити своєму сину здоровий розвиток.

12.02.2021 року ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області постановлено перейти до розгляду справи за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.

26.02.2021 року через канцелярію суду зареєстровано клопотання відповідача ОСОБА_2. про затвердження мирової угоди про порядок утримання та місце проживання дитини.

26.02.2021 року через канцелярію суду зареєстровано заяву позивача ОСОБА_1. про зміну предмета позову, відповідно до якої вона доповнила позовну заяву ще однією вимогою про стягнення аліментів.

У своїй заяві ОСОБА_1 вказує, що ОСОБА_2 участі у матеріальному утриманні сина взагалі не приймає.

Зазначає, що ОСОБА_2 с самозайнятою особою - нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу, має регулярний, високий дохід, більшу частину доходу одержує готівкою, а тому доцільним є визначення аліментів у твердій грошовій сумі. Він не має іншої родини та інших неповнолітніх чи малолітніх дітей, не має на утриманні інших осіб, які потребують обов'язкового утримання з його боку.

Зазначає, що відповідач проживає в їхньому спільному житловому будинку, що знаходиться у престижному району - передмісті міста Ужгород, у той час, як вона із сином змушена винаймати житло, оскільки в будинку, за запрошенням ОСОБА_2., вже проживає стороння особа жіночої статі.

Також вказує, що відповідач здійснює свою нотаріальну діяльність у сучасному елітному офісі у самому центрі міста, за адресою: м. Ужгород, вул. Дмитра Донського, 2В, приміщення 2.

ОСОБА_2 користується автомобілем преміум класу BMW «520» 2013 р.в., має у власності мотоцикл марки BMW моделі F800GS 2013 р.в., а також кросовий мотоцикл та причіп для його перевезення.

Відповідач носить брендовий одяг, прикраси, дорогий годинник «GARMIN» вартістю 3000 доларів США, придбав для себе гірські лижі FISCHER та лижне спорядження вартістю понад 2000 доларів CША, велосипед марки Scott Rockshox bike вартістю більше ніж 1000 Євро, Iphone 12 вартістю більше ніж 1000 Євро. Також, відповідач має можливість здійснювати коштовні подарунки своїм знайомим.

Просить суд врахувати, що відповідач особисто підтверджував фінансову можливість відкладати на дитину 1000 доларів США щомісячно, що підтверджується фотокопією скріну повідомлення у мессенджері Telegram і додається).

Враховуючи матеріальний стан відповідача, потреби дитини, вважає, що обґрунтований, розумний та справедливий розмір аліментів буде становити 23 950,00 грн., але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

Також, звертає увагу суду на те, що дитина потребує систематичного щомісячного належного утримання з боку обох батьків, а саме придбання продуктів харчування, одягу, ліків, канцелярських товарів, іграшок, засобів особистої гігієни, відвідування нею медичних установ, гуртків, навчальних закладів, ігрових майданчиків, кінотеатру, театру, басейну, роликів, ковзанки, сноуборду, тощо, які є необхідними для фізичного, розумового, духовного, морального, соціального та гармонійного розвитку дитини. Також, ОСОБА_6 потребує поїздок на оздоровлення та відпочинок, а також відвідування дитячих таборів.

Так, вказує, що їхній син ОСОБА_6 навчається в Ужгородській спеціалізованій школі І-ІІІ ступенів № 3 з поглибленим вивченням англійської мови, у якій користується платними послугами (гарячого харчування у їдальні школи).

Крім того, відвідує повсякденні заняття: фехтування у спортивному клубі «Динамо», уроки музики (гра на трубі та вивчення музичної літератури) в Ужгородській дитячій музичній школі № 1 ім. П.І.Чайковського, відвідує додаткові заняття з англійської мови у приватних викладачів, відвідує логопеда-психолога, через наявність логоневрозу з трьох річного віку, відвідує комп'ютерну академію, почав відвідувати секцію кікбоксінгу у ЗОШ № 20.

За її підрахунком, витрати пов'язані з навчанням та відвідуванням гуртків та секцій складає близько 10 500,00 грн. на місяць.

Крім того, у ОСОБА_6 наявні проблеми із зором, внаслідок чого дитина носить лінзи та окуляри. Середній розмір витрат на окуляри та лінзи складає близько 1000 грн. на місяць (з огляду на те, що окуляри ламаються, а лінзи мають короткостроковий строк придатності та погребують їх регулярної заміни 2 рази на місяць). Зазначає, що ОСОБА_6 є дуже комунікабельною дитиною, має багато друзів серед однолітків, відвідує всі дні народження друзів та однокласників. Щомісячно на ОСОБА_6, мати витрачає на поповнення мобільного телефону та «кишенькові» витрати дитини близько 850 грн. Дитина потребує кожного нового сезону року придбання нових сезонних речей, так як вона, в силу свого віку, росте і відповідно речі з минулорічного сезону їй вже малі.

Відповідач є працездатним, а тому вважає, що він повинен не легковажно розраховувати на перекладання свого обов'язку по належному матеріальному забезпеченні своєї дитини на когось іншого, а докладати всіх зусиль задля того аби його дитина мала рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Враховуючи вищевикладене, просить суд стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, на її користь аліменти на утримання сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій сумі у розмірі 23950,00 грн., але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.

26.02.2021 року ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області прийнято заяву ОСОБА_1 про зміну предмету позову. Прийнято до спільного розгляду з первісним позовом зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Орган опіки та піклування виконавчого комітету Ужгородської міської ради про визначення місця проживання дитини.

12.03.2021 року позивач за первісним позовом та відповідач за зустрічним позовом - ОСОБА_1. подала відзив на зустрічну позовну заяву ОСОБА_2. у новій редакції. У відзиві зазначила, що позовні вимоги за зустрічним позовом вважає необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню з огляду на наступне.

Зазначає, що позивач за зустрічним позовом бажає визначити місце проживання їхнього малолітнього сина ОСОБА_6 разом з ним за адресою: АДРЕСА_3. Одночасно зазначає та просить врахувати, що у ОСОБА_1. відсутнє власне житло.

З цього приводу бажає зазначити наступне. З моменту укладення шлюбу, як і зазначає позивач за зустрічним позовом, вони проживали разом із ОСОБА_2, вели спільне господарство за адресами: АДРЕСА_2, у 2016 році переїхали жити до будинку у АДРЕСА_3.

Звертає увагу суду, що «житловий будинок» у АДРЕСА_3, побудований (завершений будівництвом у 2016 році) на земельній ділянці із кадастровим номером :03:001:0137, цільове призначення - для ведення індивідуального садівництва, яка належала їй на праві особистої приватної власності (на підставі договору дарування земельної ділянки від 31.08.2015 року). Оскільки, вказаний будинок побудований ними спільно, за час шлюбу, він є спільною сумісною власністю ОСОБА_1. та ОСОБА_2. в силу статті 60 СК України. Саме нею, як матір'ю та жінкою, був облаштований побут та затишок у вказаному будинку, у тому числі у дитячій кімнаті сина ОСОБА_6. А тому, вважає, що абсурдною є позиція ОСОБА_2. про те, що місце проживання сина має бути за вказаною адресою разом з ним, з огляду на те, що вона має рівне право на користування вказаним будинком, який є їхньою спільною сумісною власністю. Доводить до відома суду, що вона та син позбавлені можливості користуватись вказаним будинком, оскільки ОСОБА_2 на даний час проживає в зазначеному будинку разом із коханкою, яка лише на 10 років старша від їхнього сина ОСОБА_6.

ОСОБА_2, вважає, що істотною обставиною, яка є підставою для визначення місця проживання сина з ним є «багаточисленні факти подружніх зрад з боку ОСОБА_1.» докази яких містяться у засобах масової інформації. Зокрема, додав скріншот із сайту ІНФОРМАЦІЯ_6, який на його думку містить цілу низку відомостей про факти ганебної, аморальної поведінки ОСОБА_1. і як матері, і як державного службовця, однак, стверджує, що вказана інформація не є належним, допустимим та достовірним доказом в розумінні ст. ст. 77, 78, 79 ЦПК України.

Зазначає, що відомості зазначені у зустрічній позовній заяві ОСОБА_2. є неправдивими та образливими для неї як матері дитини. Стверджує, що після того, як вони припинили спільне проживання, вона жодного дня не перешкоджала побаченням та спілкуванню ОСОБА_2. із сином. Навпаки, вона просила ОСОБА_2 частіше спілкуватися з сином, брати участь у його вихованні, а сина, в свою чергу, просила також телефонувати батькові та писати CMC повідомлення для підтримки нормального спілкування сина та батька. В свою чергу батько не виявляв бажання постійного спілкування та побачень із дитиною, посилаючись на відсутність вільного часу. Кожного разу, коли батько виявляв бажання бачити сина, вона не перешкоджала цьому, а навпаки сприяла. ОСОБА_6 без обмежень, враховуючи його навчально-виховний процес, спілкується з батьком, як за його місцем проживання (із ночівлею) так і у місцях дозвілля. Вказане підтверджується і результатами проведеного психологічного дослідження ОСОБА_6 психологом Ужгородського міського центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді № 01-19/33 від 25.02.2021 року. На даний час, дитина проходить подальші дослідження, проводиться додаткова робота із психологом.

Також пояснює, що оскільки вона виявила бажання придбати на ім'я їхнього малолітнього сина житло, а саме квартиру за адресою: АДРЕСА_5, необхідна була згода обох батьків та органу опіки та піклування на вчинення правочину. Вказана квартира придбана нею виключно за її власні (в тому числі запозичені грошові кошти), без жодної фінансової участі біологічного батька. При цьому, ОСОБА_2 відмовлявся надати згоду на посвідчення правочину в інтересах їхнього малолітнього сина ОСОБА_6, якщо вона не переоформить на нього власну земельну ділянку у с. Оноківці із кадастровим номером :03:001:013. Внаслідок чого, в найкращих інтересах сина, з метою забезпечення його власним житлом, вона 15.09.2020 року подарувала - безоплатно передала у власність ОСОБА_2 вказану земельну ділянку, що підтверджується договором дарування, посвідченим приватним нотаріусом Ужгородського районного нотаріального округу Гуменюком В.В., за реєстровим номером 959.

Щодо посилання ОСОБА_2. на факт того, що вона є підсудною у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст.15 та ч. 1 ст. 190 КК України (справа № 308/8954/18 розглядається Ужгородським міськрайонним судом), то зазначає, що на даний час, щодо неї відсутній будь-який вирок суду про притягнення її до кримінальної відповідальності за вказаною ОСОБА_2 подією, а у відповідності до ст. 62 Конституції України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Сам по собі розгляд судової справи № 308/8954/18 Ужгородським міськрайонним судом не несе жодних правових наслідків при розгляді даної цивільної справи.

При винесенні рішення, просить суд врахувати, що вона, як мати, усвідомлює та розуміє свій обов'язок в утриманні свого сина, виховує та розвиває його здібності, віддаючи свою турботу і материнську любов, а також має всі необхідні якості для виховання дитини, позитивно характеризується.

Просить врахувати суд, що вона не зловживає спиртними напоями, не палить, не має інших шкідливих звичок. На обліку у психоневрологічному диспансерному відділенні не перебуває, а також не зверталась за медичною допомогою до лікаря нарколога в КНП «Закарпатський обласний медичний центр психічного здоров'я та медицини залежностей» Закарпатської обласної ради (копії довідок додаються).

Нею створюються належні умови для проживання їхнього сина навіть у житлі, яке вони винаймають, що підтверджується актом обстеження умов проживання від 26.02.2021 року. Для виховання та розвитку дитини створено необхідні умови: у дитини наявна окрема кімната, власне спальне ліжко, комп'ютерна техніка, іграшки відповідно до віку дитини. У вказаній квартирі вони проживають виключно вдвох.

Натомість, вказує, що відповідач за первісним позовом ОСОБА_2 має шкідливі звички - палить, щоденно зловживає спиртними напоями, є психічно-емоційно неврівноваженою людиною.

Також зазначає, що ОСОБА_2 проживає із студенткою на ім'я ОСОБА_9, при цьому вказана стороння ОСОБА_6 особа, проживає там і у ті дні, коли їхній син залишається у батька із ночівлею. Такі дії батька дитини завдають шкоди їхньому сину, його нервовій та психічній системам, дестабілізуючи його психоемоційний стан.

Вважає, що черговим доказом нехтування інтересами сина, нанесенням йому психологічних травм, з метою задоволення власної егоїстичної значимості як батька є те, що ОСОБА_2, знаючи, що вона придбала путівку на море для оздоровлення сина, відкликав раніше надану згоду на виїзд дитини за кордон у її супроводі. При цьому про відкликання дозволу на виїзд за кордон її не повідомив, а направив такий в органи ДПСУ, про що їм стало відомо 28.12.2020 року, проходячи паспортний контроль в міжнародному пункті пропуску для повітряного сполучення «Бориспіль», внаслідок чого їм відмовляли у виїзді за межі території України.

Стверджує, що позовна вимога за зустрічним позовом ОСОБА_2. щодо визначення місця проживання за індивідуально визначеною адресою не може бути задоволена, оскільки вирішальним у даній категорії справ є визначення місця проживання з кимось з батьків, а не сама адреса зазначеного місця, оскільки особа має право змінювати постійне місце проживання на свій розсуд. При цьому ОСОБА_2 не надано жодного доказу на підтвердження належного йому права власності чи користування на житло за адресою: АДРЕСА_3, в якому просить визначити місце проживання дитини.

На підставі вищенаведеного, просить суд відмовити у задоволені зустрічного позову повністю.

18.03.2021 року відповідач за первісною позовною заявою ОСОБА_2 подав відзив на заяву щодо стягнення аліментів, у якому зазначає, що ознайомившись із заявою ОСОБА_1. про зміну предмета позову щодо стягнення з нього аліментів на утримання малолітнього сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, в сумі 23 900,00 грн., але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення повноліття, проти вимог позивача за первісним позовом заперечує на підставі наступного.

По-перше, зазначає, що заявлена сума аліментів у твердій грошовій сумі 23 950 грн. не відповідає критеріям реальності, розумності та добросовісності. Пред'явлена до стягнення в якості аліментів сума не підтверджується жодними належними доказами того, що кошти саме в такому розмірі необхідні для організації побуту, інтелектуального, емоційного, особистого розвитку ОСОБА_6.

По-друге, вказує, що він запропонував умови мирової угоди, де сторони мають змогу за взаємною згодою вирішити питання виконання своїх батьківських прав та обов'язків, у спосіб, що відповідає інтересам дитини, не наносить синові маральної та психічної шкоди, спричиненої розлученням та відповідає фінансовим можливостям сторін спору.

По-третє, він заявив зустрічний позов, в якому просить визначити місце проживання дитини разом із ним та, у разі ухвалення судом рішення на його користь, бере на себе всі витрати на виховання, розвиток та утримання дитини, витрати, пов'язані зі здобуттям дитиною повної загальної середньої освіти, витрати, пов'язані із матеріально-технічним забезпеченням дитини, задоволенням її соціально-побутових потреб, розвитком здібностей, без подальшого пред'явлення позивачці жодних аліментних майнових вимог.

По-четверте, мотивуючі свої позовні вимоги позивачка надає суду інформацію, яка не відповідає дійсності і не підтверджується належними доказами, про що свідчить наступне.

Зазначає, що витрати на оренду квартири є особистими витратами позивачки, оскільки його син - ОСОБА_6 має можливість безкоштовно проживати в будинку разом із ним в АДРЕСА_3.

Пояснює, що його нове особисте життя розпочалося лише в листопаді місяці 2020 р. після того, як з липня того ж року позивачка почала відкрито проживати з іншим чоловіком, тому посилання на «осіб жіночої статі» в будинку відповідача, як причини оренди квартири з липня 2020 р. є безпідставними.

Вважає, що всі описані позивачкою «витрати на дитину» створені нею штучно, оскільки всі такі витрати датовані лише після липня 2020 р., а ОСОБА_1. не надала суду жодного доказу існування подібних витрат у період до липня 2020 р.

Як на підставу для стягнення аліментів у твердій грошовій сумі зазначено, що відповідач здійснює нотаріальну діяльність в м. Ужгороді, має «елітну нерухомість». Вказане твердження заяви про збільшення позовних вимог жодними матеріалами справи не підтверджено, а надана позивачкою «фотокопія скріпу повідомлення ОСОБА_2. у мессенджері Telegram» не є належним доказом розміру прибутків, що отримує відповідач, в розумінні норм ст.ст. 76-80 ЦПК України. З приводу доводів щодо «ознак розкішного життя» відповідача, то такі так само не підтверджені позивачем належними та допустимими доказами, а тому не можуть бути прийняті судом до уваги.

Виходячи із поданих позивачкою «розрахунків витрат на дитину», вважає, що ОСОБА_1. взагалі не передбачає своєї участі в утриманні сина, а всі видумані нею витрати вона намагається перекласти на відповідача в повному об'ємі. Даний факт, на його думку, свідчить про хибне розуміння позивачкою змісту норм Сімейного кодексу України та моральних засад суспільства.

Відповідач як батько, що постійно займався розвитком сина та організацією його дозвілля, придбанням одягу та приладдя для навчального процесу, організацією побуду дитини, поки позивачка будувала свою політичну кар'єру, свідомий того, що на сьогоднішній день місячний розмір витрат на утримання сина (харчування, одяг, навчання, мобільний зв'язок, проїзд тощо) не перевищує 6000 грн., і саме таку суму вони витрачали на утримання сина до липня 2020 року. Враховуючи спільні обов'язки, вважає, що розмір аліментів одного з батьків, з яким дитина проживає окремо, повинен складати 3 тис. грн. щомісяця.

В світлі наведеного просить суд врахувати, що:

- у нього є двоє батьків пенсійного віку, які проживають у м. Мукачсві та потребують його матеріальної допомоги, покриття витрат на лікування (батько потребує постійного догляду, оскільки у 2015 р. він переніс інсульт, а у 2019 р. операцію по видаленню ракової пухлини);

- у нього є цивільна дружина, як не працевлаштована та перебуває на його утриманні відповідно до норм ст. 75 СК України;

- його валовий дохід за 2020 р. становив 190 355,00 грн., а витрати склали 30 966,76 грн. внаслідок чого його чистий дохід склав 159 388,24 грн., що у щомісячному арифметичному виразі становить 13 282,35 грн. При цьому, звертає увагу, що слід врахувати, що він повинен нести витрати, необхідні для забезпечення можливості заробляти собі на життя, пов'язані із вчиненням нотаріальної діяльності;

- до моменту припинення сімейних відносин сторонами у справі було досягнуто згоди про купівлю на користь малолітнього сина нерухомості. Така нерухомість, а саме квартира в АДРЕСА_5 була придбана за договором купівлі-продажу від 30.09.2020 № 250.

За таких обставин, просить суд у задоволенні вимоги ОСОБА_1. про стягнення аліментів у твердій грошовій формі у розмірі 23 900 грн. на щомісячне утримання ОСОБА_6 відмовити.

06.04.2021 року позивач за первісним позовом та відповідач за зустрічним позовом ОСОБА_1. подала через канцелярію суду відповідь на відзив від 15.03.2021 року, в якій зазначила, що вважає доводи, що наведені у відзиві такими, що не відповідають фактичним обставинам справи та є необґрунтованими. Зокрема зазначила з приводу запропонованої ОСОБА_2 мирової угоди, що ОСОБА_2, в порушення встановлених ст. 207 ЦПК України умов, одноособово, без погодження з нею, 26.02.2021 року подав клопотання про затвердження мирової угоди (із посиланням на ст. 207 ЦПК України), до якої долучив «доказ направлення пропозиції щодо укладення мирової угоди позивачу за первісним позовом засобами електронного зв'язку», два примірника мирової угоди (без підпису сторін). Враховуючи наведене, така «мирова угода» не може бути взята до уваги судом, а свідчить про хибне розуміння ОСОБА_2 ст. 207 ЦПК України.

Бажає наголосити, що вона здійснює одноособове утримання їхнього сина, забезпечуючи його всім необхідним для дитини відповідного віку, без жодної майнової допомоги з боку біологічного батька. Натомість батько, як правило, обіцянок щодо спільного проведення часу із сином не дотримується, вказуючи при цьому, що він зайнятий на роботі. Так само, батько не долучається до навчально-виховного процесу, обмежуючись подарунками конструктора.

Також вказує, що відповідач не надав жодного доказу, що він надає матеріальну допомогу своїм батькам. Стверджує, що твердження ОСОБА_2., що його батьки не в змозі себе забезпечити побутовими предметами першої необхідності та потребують його матеріальної допомоги та покриття витрат на лікування є необґрунтованими та недоведеними, та не можуть бути взяті судом до уваги.

З приводу утримання цивільної дружини ОСОБА_2. зазначає, що оскільки, цивільна дружина ОСОБА_9, є працездатною (доказів того, що вона досягла пенсійного віку, встановленого законом або є особою з інвалідністю I, II чи III групи (ч. 3 ст. 75 СК України) ОСОБА_2 не надав), вони спільно проживають лише з листопада 2020 року, що не може вважатися тривалим спільним проживанням, у ОСОБА_2. відсутній обов'язок утримувати дану особу.

Як нею вже зазначалось у відзиві на зустрічний позов, квартиру за адресою: АДРЕСА_5, придбано нею виключно за її власні (в тому числі запозичені грошові кошти), без жодної фінансової участі біологічного батька. ОСОБА_2 вказує, що дана нерухомість має бути використана для забезпечення грошових потреб сина - на отримання ним вищої світи в майбутньому, шляхом передачі квартири в строкове платне володіння та користування (в оренду третім особам) за ціною не менше ніж еквівалент суми 300 доларів США.

Однак, пояснює, що вказана квартира, була придбана нею саме для спільного проживання у ній разом з сином ОСОБА_6. Оскільки, вказана квартира у новобудові, в ній відсутній ремонт (виключно «голі» стіни та комунікації), а тому вона не придатна для проживання. Ремонт та облаштування квартири потребує значних коштів та часу. На даний час нею власними силами проводиться ремонт, після завершення якого вони разом із сином переїжджають туди проживати із орендованого ними житла у с. Минай. Вказана обставина підтверджується Актом обстеження умов проживання від 05 лютого 2021 проведеного службою у справах дітей Ужгородської міської ради.

Окрім цього стверджує, що ОСОБА_2 намагається ввести суд та учасників справи в оману щодо дійсних розмірів своїх доходів. Так, на її запит, отримано відповідь Південно-західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) № 935/7-802 від 24.02.2021 року до якого долучено копію звітності «Звіт про роботу державних та приватних нотаріусів за 2020 рік» поданого приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу ОСОБА_2 Так, згідно п. 41 вказаного звіту стягнуто плати за вчинення нотаріальних дій 190 355,00 грн. Загальна кількість нотаріальних дій 1544 (п. 35 Звіту).

При цьому, вказує, що Правлінням відділення Нотаріальної палати України в Закарпатській області 27 вересня 2019 року затверджені рекомендовані тарифи для вирахування плати за нотаріальні дії, які набули чинності із 01.09.2019 року. Листом від 03.09.2019 року Правлінням відділення Нотаріальної палати України в Закарпатській області доведено до нотаріусів області, що тарифи від 01.09.2019 року - це мінімальний розмір оплати за нотаріальні дії і в той же час нотаріус може встановлювати більшу вартість на особистий розсуд та в залежності від складності нотаріальних дій. Якщо вартість нотаріальних дій буде менша від прийнятих та запроваджених примірних тарифів, це буде вважатись порушенням правил професійної етики.

З урахуванням вказаних рекомендованих тарифів нею здійснено орієнтовний розрахунок доходу нотаріуса ОСОБА_2., в якому застосовані мінімальні суми що підлягають оплаті нотаріусу. Згідно вказаних розрахунків, приватний нотаріус Ужгородського міського нотаріального округу ОСОБА_2 за вчинення 1544 нотаріальної дії повинен був стягнути плати щонайменше 2 032 200 грн. (два мільйона тридцять дві тисячі двісті гривень), що складало б його валовий дохід. При цьому, оскільки приватний нотаріус є державним реєстратором, він додатково отримує дохід при роботі із державними реєстрами (при реєстрації нерухомості, юридичних осіб, тощо) відомості про які не відображаються у щорічному звіті про роботу державних та приватних нотаріусів.

З приводу позиції ОСОБА_2. про те, що «відсутні критерії визначені ст. 184 СК України для призначення аліментів у твердій грошовій сумі», пояснює, що ст. 184 СК України не містить жодних критеріїв для призначення аліментів у твердій грошовій сумі, оскільки згідно з ч. 1 вказаної статті - суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Отже, це є виключним правом одержувача аліментів визначати їх форму у твердій грошовій сумі чи у частці від заробітку.

На підставі вищенаведеного, просить суд задовольнити її первісний позов, із врахуванням заяви про зміну предмета позову, у повному обсязі та відмовити у задоволені зустрічного позову ОСОБА_2.

07.04.2021 року відповідач за первісним позовом ОСОБА_2 подав через канцелярію суду пояснення, в яких, в тому числі зазначає, що особисто приймав участь у придбанні квартири за адресою: АДРЕСА_5 на ім'я сина, надавав згоду для отримання в органі опіки та піклування відповідних погоджень та усіляко сприяв, в тому числі матеріально, у набутті вказаного вище нерухомого майна. При купівлі зазначеної квартири були використані грошові кошти, набуті під час перебування у зареєстрованому шлюбі.

Також, стосовно факту того, що ОСОБА_1. є підсудною у вчиненні злочину, вважає, що факт набуття особою процесуального статусу обвинуваченого повинен бути врахований судом під час вирішення спору про визначення місця проживання дитини, а стосовно того, що ОСОБА_1. проживає у квартирі виключно вдвох із сином зазначає, що це є брехнею, так як ОСОБА_1. регулярно запрошує до спільного проживання в орендованій квартирі свого коханця.

Стверджує, що від позовних вимог щодо визначення місця проживання дитини він не відмовляється.

Також, 23.04.2021 року ОСОБА_2 надав письмові пояснення щодо висновку про визначення місця проживання ОСОБА_6, в яких стверджує, що складений 12.04.2021 року виконавчим комітетом Холмківської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області висновок про визначення місця проживання ОСОБА_6 не може бути визнаний належним та допустимим доказом в розумінні ЦПК України, так як, вважає, що дії службових осіб служби у справах дітей Холмківської сільської ради є протиправними, про що він подав відповідну заяву про вчинення злочину до Ужгородського РВП Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області.

26.04.2021 року через канцелярію суду зареєстровано заяву позивача за первісним позовом ОСОБА_1. про долучення до матеріалів справи висновку виконавчого комітету Холмківської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області про визначення місця проживання дитини від 12.04.2021 року за № 285/02-23, зі змісту якого вбачається, що враховуючи рішення комісії з питань захисту прав дитини 02.04.2021 № 03/10-15, керуючись ст. 19, 160, 161 Сімейного кодексу України, п. 72 Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов'язаної із захистом прав дитини, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24.09.2008 року № 866, орган опіки та піклування вважає за доцільне визначити місця проживання ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1, разом із матір'ю ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_6, що фактично проживає без реєстрації за адресою: АДРЕСА_7.

26.04.2021 року ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області задоволено клопотання ОСОБА_1 про витребування доказів. Залучено до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - виконавчий комітет Холмківської сільської ради Закарпатської області як орган опіки та піклування. У задоволенні клопотання ОСОБА_2 про витребування доказів - відмовлено.

08.06.2021 року позивач за зустрічним позовом - ОСОБА_2 подав через канцелярію суду заяву про збільшення зустрічного позову, в якій одночасно з вимогою про визначення місця проживання дитини просить суд стягувати з ОСОБА_1 на його користь аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, щомісячно в розмірі 1/4 усіх видів заробітку, але не менше одного прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред'явлення зустрічного позову та до досягнення дитиною повноліття.

Свою вимогу обґрунтовує тим, що він ставить питання про визначення місця проживання дитини з ним за адресою: АДРЕСА_3. Вказує, що відповідно до акту обстеження умов проживання, складеного 24.03.2021 року Службою у справах дітей Оноківської сільської ради (перенаправленого за належністю Службою у справах Ужгородської міської ради) умови проживання за вказаною вище адресою задовільні. Сучасний будинок із всіма необхідними меблями та побутовою технікою. В будинку чисто, естетично. Для виховання та розвитку дитини створено всі умови для її виховання та розвитку, наявна окрема дитяча кімната. Батько добре відноситься до сина, бажає більше часу проводити із дитиною.

Стверджує, що аналогічні умови проживання дитини у матері - ОСОБА_1. відсутні, оскільки для огляду службі у справах дітей Холмківської сільської ради була представлена орендована нею квартира, що не створює необхідних умов для виховання та розвитку дитини.

Також зазначає, що дохід відповідачки є значно більшим за його дохід та згідно з наданою Департаментом міського господарства Ужгородської міської ради довідки № б/н її дохід за жовтень 2020 р. - березень 2021 р. складає 225 568,17 грн.

08.06.2021 року ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області прийнято заяву ОСОБА_2 про збільшення зустрічного позову. Відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_2 про залишення позовної заяви без руху. Відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_2 про визнання обов'язкової явки представника служби у справах дітей та його допит. Закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

14.06.2021 року ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області заяву про відвід судді у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору - Орган опіки та піклування виконавчого комітету Ужгородської міської ради, Виконавчий комітет Холмківської сільської ради Закарпатської області про розірвання шлюбу, визначення місця проживання дитини, стягнення аліментів на утримання дитини та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Орган опіки та піклування виконавчого комітету Ужгородської міської ради про визначення місця проживання дитини та стягнення аліментів залишено без задоволення.

05.08.2021 року через канцелярію суду зареєстровано заяву відповідача за первісним позовом ОСОБА_2., в якій він просить долучити до матеріалів справи докази звернення ОСОБА_2. та відповідь Служби у справах дітей Закарпатської обласної державної адміністрації від 21.06.2021 року № 01-2/771 на звернення.

Позивач за первісною позовною заявою та відповідач за зустрічною позовною заявою -ОСОБА_1. та її представники ОСОБА_3 та ОСОБА_4. у судовому засіданні просили суд задовольнити їхні позовні вимоги з урахуванням заяви про зміну предмету позову в повному обсязі, а в задоволенні зустрічної позовної заяви ОСОБА_2. - відмовити.

Відповідач за первісною позовною заявою та позивач за зустрічною позовною заявою - ОСОБА_2 та його представник - ОСОБА_5 в судовому засіданні позовні вимоги ОСОБА_1. визнали частково, а саме в частині розірвання шлюбу, в задоволенні решти позовних вимог просили суд відмовити. Зустрічну позовну заяву з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог підтримали повністю та просили суд її задовольнити.

Окрім того, ОСОБА_2 в судовому засіданні повідомив суд, що на даний момент ОСОБА_1. жодним чином не створює йому перешкоди у спілкування із сином, він бере участь у його вихованні, вони разом із сином проводять час, навіть подорожують.

Представник третьої особи без самостійних вимог - органу опіки та піклування виконавчого комітету Ужгородської міської ради в судове засідання не з'явився, хоча про час і місце судового розгляду повідомлявся належним чином шляхом надіслання судових повісток про виклик рекомендованими поштовими відправленнями, про причини неявки не повідомлено, відзив на позов не подано, клопотань про відкладення справи до суду не надходило.

Представник третьої особи без самостійних вимог - органу опіки та піклування виконавчого комітету Холмківської сільської ради - Повханич Г.І. в судовому засіданні просила суд прийняти рішення з урахуванням наданого ними висновку виконавчого комітету Холмківської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області про визначення місця проживання дитини від 12.04.2021 року за № 285/02-23.

Представник третьої особи без самостійних вимог - органу опіки та піклування виконавчого комітету Холмківської сільської ради - Балаж Т.І. 04.06.2021 року зареєструвала через канцелярію суду клопотання про розгляд справи без їхньої участі. В клопотанні зазначила, що висновок наданий Службою у справах дітей Холмківської сільської ради вони підтримують у повному обсязі.

Відповідно до ч. ч. 1, 4 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд приходить до наступних висновків.

Як вбачається з матеріалів справи, 08.07.2006 року між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4 було укладено шлюб, який зареєстровано у відділі реєстрації актів цивільного стану Ужгородського міського управління юстиції Закарпатської області, за актовим записом № 349, що стверджується оригіналом свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1, виданим 08.07.2006 року міським відділом реєстрації актів цивільного стану Ужгородського міськрайонного управління юстиції Закарпатської області (а.с. 7, т.1).

Судом встановлено, що від даного шлюбу у сторін народилася дитина - син ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується наявною в матеріалах справи, копією свідоцтва про народження з перекладом серії НОМЕР_2 від 11.03.2011 року, номер у реєстрі 148/2011, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану м. Кішварда, батьками якого записані ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (а.с. 8, т. 1).

Згідно зі ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім'єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов'язків подружжя. Релігійний обряд шлюбу не є підставою для виникнення у жінки та чоловіка прав та обов'язків подружжя, крім випадків, коли релігійний обряд шлюбу відбувся до створення або відновлення органів державної реєстрації актів цивільного стану.

Відповідно до ч. 1 ст. 24, ст. 25 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, жінка та чоловік можуть одночасно перебувати лише в одному шлюбі, жінка та чоловік мають право на повторний шлюб лише після припинення попереднього шлюбу, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Статтею 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.

З даної норми слідує, що кожен із подружжя має право на припинення шлюбних відносин і таке право не залежить від бажань іншого з подружжя.

За правилами ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу згідно якої позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя.

Відповідно до ст. 112 СК України під час розгляду справи про розірвання шлюбу за позовом одного з подружжя суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Судом встановлено, що подружнє життя між позивачем та відповідачем не склалось, шлюбних стосунків вони не підтримують, даний шлюб існує тільки формально.

Оскільки позивач за первісним позовом наполягає на розірванні шлюбу, відповідач за первісним позовом визнав позов у частині розірвання шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим.

Враховуючи наведене, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, суд вважає, що примирення та подальше подружнє життя сторін є неможливим, сім'я розпалася остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу може суперечити інтересам сторін, а тому на підставі ст. 105 СК України шлюб підлягає розірванню.

Що стосується питання визначення місця проживання дитини - малолітнього сина сторін ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, суд дійшов наступного висновку.

Згідно ч. 2 ст. 160 СК України, місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини.

Відповідно до ч. 1 ст. 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення.

З копії акту обстеження умов проживання від 26.02.2021 року, здійсненого Балаж Т.І. - головним спеціалістом ССД та Повханич Г.І. - начальником служби Холмківської с/р на підставі заяви ОСОБА_1. в АДРЕСА_7, вбачається, що умови проживання є задовільними, в кімнатах чисто та затишно, наявні меблі та техніка, наявне: - електро, - водо та газопостачання. В дитини наявна окрема кімната, власне спальне ліжко, комп'ютерна техніка, іграшки відповідно до віку дитини. За цією адресою проживають ОСОБА_1 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 183, т. 1).

З копії акту обстеження умов проживання здійсненого на підставі заяви ОСОБА_2. за адресою: АДРЕСА_3 вбачається, що умови проживання є задовільними. Сучасний будинок із всіма необхідними меблями та побутовою технікою. В будинку чисто, охайно, естетично. Наявні: - електро, - водо та газопостачання. Створені всі належні умови для виховання та розвитку дитини. Наявна окрема дитяча кімната. За цією адресою проживає ОСОБА_2 (а.с. 52, т. 2).

З копії Акту обстеження умов проживання у квартирі за адресою: АДРЕСА_5 від 05.02.2021 року, вбачається, що житло є новобудовою та потребує капіталовкладень та ремонту. Для дитини не створено умов для проживання (а.с. 30, т. 2).

З довідки про склад сім'ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб від 09.12.2020 року, вбачається, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4 та їхній син ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстровані за адресою: АДРЕСА_6 (а.с. 60, т. 1).

З фотокопії договору найму приміщення від 14.07.2020 року вбачається, що ОСОБА_1. наймає квартиру заг. площею 70 кв. м., яка складається з двох кімнат та знаходиться за адресою: АДРЕСА_7 (а.с.136, т. 1).

З копії характеристики учня 4-А класу Ужгородської спеціалізованої школи І-ІІІ ступенів № 3 з поглибленим вивченням англійської мови ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, вбачається, що ОСОБА_6 навчається у УСШ № 3 з 1-го класу. За місцем навчання характеризується позитивно. Питанням виховання і розвитку дитини в сім'ї займається мати - ОСОБА_1. Вона відвідує батьківські збори, активно спілкується з учителями, прислухається до їхніх порад і зауважень, бере активну участь в організації позашкільних заходів, надає посильну допомогу класу. Мати забезпечує дитину всім необхідним, хлопець завжди чисто і охайно одягнений. Приводить і забирає учня зі школи також мати та бабуся - ОСОБА_10 ОСОБА_6 також користується платними послугами гарячого харчування у їдальні школи, які оплачуються ОСОБА_1. Учень Активно відвідує позакласні заняття (а.с. 137, т. 1).

З додатку № 1 до Договору про навчання/надання освітньої послуги в Ужгородській дитячій музичній школі № 1 ім. П.І. Чайковського вбачається, що ОСОБА_1. як представник ОСОБА_6 підписала договір від 01.09.2020 року про розмір і умови плати за навчання ОСОБА_6 та здійснює таку оплату, що підтверджується, зокрема, доданою до матеріалів справи квитанцією № 58 від 23.02.2021 року за оплату навчання за січень-лютий 2021 року (а.с. 141-142, т. 1).

Також з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1. бере участь в організації дозвілля сина, зокрема це підтверджується копією договору № 641011073 від 11.12.2020 року про організацію та проведення навчання слухача - ОСОБА_6 за програмою «Комп'ютерний табір та Малої Комп'ютерної Академії ШАГ» (а.с. 145, т. 1), копією квитанції 033294 від 11.12.2020 року про оплату ОСОБА_1. послуг ТОВ «Комп'ютерна академії шаг» за зимовий табір в розмірі 1 737,99 грн. (а.с. 146, т. 1), товарним чеком № 21 від 16.12.2020 року на придбання іграшок на суму 7 100,80 грн. (а.с. 147, т. 1) , копією квитанції за оплату послуг ТОВ «Комп'ютерної Академії ШАГ», платіж № від 25.02.2021 року в розмірі 6 293,13 грн. (а.с. 148, т. 1).

З копій медичних довідок ОСОБА_1., доданих до матеріалів справи (а.с. 176, т. 1) вбачається, що остання на обліку в психіатричному та наркологічному кабінетах не перебуває, до лікаря-нарколога в КНП «Закарпатський обласний медичний центр психічного здоров'я та медицини залежностей» Закарпатської обласної ради не зверталася та на обліку не перебуває (а.с. 177, т. 1, довідка № 17 від 23.02.2021 року, видана КНП «Закарпатський обласний медичний центр психічного здоров'я та медицини залежностей» Закарпатської обласної рад), на обліку в психо-неврологічному відділенні КНП «УМП» Ужгородської міської ради не перебуває (а.с. 178, т. 1, довідка № 9 від 23.02.2021 року, видана Психо-неврологічним диспансерним відділенням КНП «УПМ» Ужгородської міської ради).

З копії результатів проведеного психологічного дослідження ОСОБА_6 (вік - 9 років). Дата - 24.02.2021 року № 01-19/33 від 25.02.2021 року, проведених психологом Ужгородського медичного центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді Ужгородської міської ради вбачається, що під час бесіди досліджуваний добре ішов на контакт, розповідав про свої стосунки з матір'ю та батьком. ОСОБА_6 позитивно відгукується і про свої стосунки з батьком, і про стосунки з матір'ю. Стверджує, що хоче проживати з матір'ю і регулярно бачитися з батьком. У досліджуваного спостерігається порушення мовлення. Зі слів матері він отримує допомогу від логопеда (а.с. 179, т.1).

Також до матеріалів справи додано копію консультативного висновку спеціаліста-консультанта ТОВ «Нейромед» - медичного психолога О.П. Романів від 25.02.2021 року, зі змісту якого вбачається, що найкращим є рівноцінний режим участі батьків у вихованні дитини (а.с. 205-206, т.1).

З копії консультативного висновку спеціаліста-консультанта - медичного психолога О.П. Романів від 15.03.2021 року про психічний стан клієнта ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 вбачається, що в останнього свідомість ясна. Поведінка впорядкована. Рівень шкільних знань достатній. Когнітивні здібності не порушені. Пам'ять збережена. Увага достатня. Хоче спілкуватися і з мамою, і з татом, але проживати тільки з мамою, так як вона приділяє йому максимальний час та увагу (а.с. 11, т. 2).

З копії психолого-педагогічної характеристики ОСОБА_6, 10 років від 02.04.2021 року вбачається, що фізичний та інтелектуальний розвиток останнього в межах норми. На даний момент хлопчик відвідує заклад загальної середньої освіти, додатково займається з вчителем англійської мови, відвідує музичну школу по класу «Труби», займається з вчителем логопедом та займався фехтуванням. До моменту розлучення батьків спостерігалася емоційна напруженість ОСОБА_6. Однак, після спливу тривалого часу (більше п'яти місяців) проживання дитини з мамою, окремо від батька, почала спостерігатися тенденція до розкутості дитини, зменшилися перепади настрою, хлопчик став більш відкритим, спокійним і самостійним. ОСОБА_6 почуває себе комфортно проживаючи з мамою та впевнено стверджує, що хоче проживати з мамою. Для нього створені максимальні умови для нормального розвитку. Спостерігається сильний емоційний зв'язок між мамою і дитиною, що проявляється у взаємній допомозі, повазі. Мама приділяє достатньо уваги навчанню та вихованню хлопчика, при необхідності допомагає при виконанні домашніх завдань, постійно цікавиться успіхами, консультує з питань виховання, розвитку тих чи інших задатків дитини. Участь батька у вихованні ОСОБА_6 за весь період роботи з дитиною спостерігалася у значно меншій мірі, ніж матері. Батько рідко цікавиться результатами психолого-педагогічної роботи з дитиною і не звертався за отриманням консультації з питань виховання. ОСОБА_6 ставиться до батька позитивно (а.с. 12, т. 2).

З висновку виконавчого комітету Холмківської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області про визначення місця проживання дитини від 12.04.2021 року за № 285/02-23, вбачається, що враховуючи рішення комісії з питань захисту прав дитини 02.04.2021 № 03/10-15, керуючись ст. 19, 160, 161 Сімейного кодексу України, п. 72 Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов'язаної із захистом прав дитини, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24.09.2008 року № 866, орган опіки та піклування вважає за доцільне визначити місця проживання ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1, разом із матір'ю ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_6, що фактично проживає без реєстрації за адресою: АДРЕСА_7 (а.с. 142-145, т. 2).

З копії відповіді Закарпатської обласної державної адміністрації Служби у справах дітей на звернення ОСОБА_2. від 21.06.2021 року № 01-22/771 вбачається, що Службою у справах дітей Закарпатської обласної державної адміністрації розглянуто звернення ОСОБА_2. щодо неправомірних дій посадових осіб органу опіки та піклування Холмківської сільської ради під час підготовки висновку щодо визначення місця проживання малолітнього ОСОБА_11 та встановлено, що питання визначення місця проживання малолітнього ОСОБА_11, з урахуванням того, що у провадженні Ужгородського міськрайонного суду вже перебувала цивільна справа за позовом ОСОБА_1. до ОСОБА_2. про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини, могла розглядатися органом опіки та піклування Холмківської сільської ради виключно на вимогу суду при умові залучення в якості третьої особи без самостійних вимог, а відповідний висновок мав скеровуватися до суду, а не надаватися одноосібно гр. ОСОБА_1 на її звернення (а.с. 64, т.4).

Згідно з ч. 6 ст. 56 ЦПК України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування можуть бути залучені судом до участі у справі або брати участь у справі за своєю ініціативою для подання висновків на виконання своїх повноважень. Участь зазначених органів у судовому процесі для подання висновків у справі є обов'язковою у випадках, встановлених законом, або якщо суд визнає це за необхідне.

Відповідно до ч. ч. 4, 5 ст. 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, виселення дитини, зняття дитини з реєстрації місця проживання, визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов'язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 56 ЦК України органами опіки та піклування є районні, районні в містах Києві та Севастополі державні адміністрації, виконавчі органи міських, районних у містах, сільських, селищних рад.

Як уже зазначалося вище, 26.04.2021 року ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області залучено до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - виконавчий комітет Холмківської сільської ради Закарпатської області як орган опіки та піклування.

З висновку виконавчого комітету Холмківської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області про визначення місця проживання дитини від 12.04.2021 року за № 285/02-23, вбачається, що останній адресований Ужгородському міськрайонному суду Закарпатської області.

Таким чином, виходячи з вищевикладеного, беручи до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особисту прихильність дитини до кожного з них, бажання дитини спілкуватися з батьком та проживати з матір'ю, що підтверджено дослідженими в судовому засіданні матеріалами справи, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення, суд вважає, що позовні вимоги позивача за первісною позовною заявою - ОСОБА_1. в частині встановлення місця проживання дитини - малолітнього сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, разом з матір'ю гр. ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, підлягають задоволенню.

Відповідно у задоволенні зустрічної позовної заяви ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, про визначення місця проживання дитини малолітнього сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, разом з ним слід відмовити.

За змістом ч. 1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Відповідно до Конвенції ООН про права дітей від 20.11.1989 року (ратифікована Україною Постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 року № 789-XІІ) держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Дитина, з огляду на її фізичну й розумову незрілість вимагає спеціального захисту й турботи, включаючи належний правовий захист, як до так і після народження.

Крім того, у відповідності до ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини та ч. ч. 7, 8 ст. 7 СК України, під час вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з найкращого забезпечення інтересів дітей.

Згідно з ч. 2 ст. 51 Конституції України та ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до положень ст. 181 СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

За розглядом матеріалів справи суд дійшов висновку про доцільність визначення місця проживання дитини - малолітнього сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, разом з матір'ю гр. ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4.

Як встановлено судом, малолітній син сторін - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживає разом з матір'ю ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, за адресою: АДРЕСА_7.

Стаття 182 СК України передбачає обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів. Зокрема, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі регламентовано ст. 184 СК України.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період.

Як вбачається з Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна, номер інформаційної довідки 240180706 від 12.01.2021 року, ОСОБА_6 належить на праві приватної власності квартира загальною площею 107,4 кв. м, житловою площею 34,8 кв. м за адресою: АДРЕСА_5 на підставі договору купівлі-продажу від 30.09.2020 року, посвідченого приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу Дроботя А.В. за № 250 (а.с. 59, т.1).

З копії договору дарування нерухомого майна від 31.08.2015 року вбачається, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, подарував ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, земельну ділянку площею 0,1200 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_8, кадастровий номер :03:001:0137, надану для ведення індивідуального садівництва (а.с. 49-50, т. 2).

З копії договору дарування земельної ділянки від 15.09.2020 року вбачається, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, подарувала ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, земельну ділянку площею 0,1200 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_8, кадастровий номер :03:001:0137, надану для ведення індивідуального садівництва (а.с 180-182, т.1).

Відповідачем за первісним позовом та позивачем за зустрічним позовом - ОСОБА_2 на підтвердження матеріальних витрат на утримання сина до матеріалів справи долучено фотокопію видаткової накладної № 107530955 від 02.03.2021 року, що підтверджує покупку ним конструктора Lego на суму 10 899,00 грн. (а.с. 200, т. 1), копію товарної накладної № 101405678 від 19.03.2021 року та чеку на підтвердження покупки останнім Lego на суму 3 999,00 грн. в магазині «Антошка» (а.с. 129, 130, т. 2), копію квитанції «ПриватБанку» № Р24АС6368 від 07.04.2021 року, що підтверджує перерахування останнім на рахунок ОСОБА_6 коштів в сумі 6000,00 грн. (а.с. 131, т. 2), копію квитанції «ПриватБанку» № Р24АС7129 від 23.04.2021 року, що підтверджує перерахування останнім на рахунок ОСОБА_6 коштів в сумі 6000,00 грн. (а.с. 133, т. 2), копію дублікату квитанції «ПриватБанку» № Р24АС4362 від 10.06.2021 року, що підтверджує перерахування останнім на рахунок ОСОБА_6 коштів в сумі 6000,00 грн. (а.с. 106, т. 4), копію квитанції «ПриватБанку» № Р24АР24АС8715 від 06.07.2021 року, що підтверджує перерахування останнім на рахунок ОСОБА_6 коштів в сумі 6000,00 грн. (а.с.107, т. 4), копію квитанції «ПриватБанку» № Р24АР24АС7410 від 24.06.2021 року, що підтверджує перерахування останнім на рахунок ОСОБА_6 коштів в сумі 3000,00 грн. (а.с. 108, т. 4), копію квитанції «ПриватБанку» № Р24АР24А2С7617 від 06.07.2021 року, що підтверджує перерахування останнім на рахунок ОСОБА_6 коштів в сумі 3000,00 грн. (а.с. 109, т. 4), копію квитанції «ПриватБанку» № Р24АС3640 від 11.05.2021 року, що підтверджує перерахування останнім на рахунок ОСОБА_6 коштів в сумі 6000,00 грн. (а.с.110, т. 4).

Відповідач за первісним позовом - ОСОБА_2 для підтвердження перебування на його утриманні непрацездатних батьків до матеріалів справи також долучив довідку консультації неврола від 24.07.2019 року, з якої вбачається, що його батько - ОСОБА_12., ІНФОРМАЦІЯ_7, хворіє, так як 27.03.2015 року переніс ішемічний інсульт, копію виписки із медичної карти стаціонарного хворого на злоякісне новоутворення від 13.08.2019 року, з якої вбачається, що ОСОБА_12 встановлений діагноз злоякісне утворення ободової кишки лівий вигин та аденокарцинома (а.с. 218-219, т. 1).

Як вбачається з роздруківки електронного декларування ОСОБА_1. за 2019 рік, дохід останньої за основним місцем роботи в Департаменті міського господарства склав 471 204 грн. (а.с. 133, т. 1).

Як вбачається з роздруківки електронного декларування ОСОБА_1. за 2019 рік, дохід ОСОБА_2 від зайняття незалежною професійною діяльністю склав 305 562 грн. (а.с. 133, т. 1).

Як вбачається з копії довідки про доходи ОСОБА_1. від 18.02.2021 року, виданої Департаментом міського господарства Ужгородської міської ради, дохід останньої за основним місцем роботи за період січень 2020 року-грудень 2020 року склав 525 467,14 грн. (а.с. 135, т.1).

Як вбачається з копії довідки про доходи ОСОБА_1., виданої Департаментом міського господарства Ужгородської міської ради, дохід останньої за основним місцем роботи за період жовтень 2020 року-березень 2021 року склав 225 568,17 грн. (а.с. 19, т.4).

Також, як вбачається з матеріалів справи, орієнтовний валовий дохід приватного нотаріуса ОСОБА_2. за 2020 рік за вчинені нотаріальні дії (без врахування послуг реєстрації та консультацій) становить 2 032 200 грн. (а.с. 34, т. 2), що вирахуваний позивачем на підставі рекомендованих тарифів для вирахування плати за нотаріальні дії, затверджених правлінням відділення НПУ в Закарпатській області від 27.08.2019 року (а.с. 18-26, т. 2), прикладу розрахунку тарифу, затвердженого правлінням відділення НПУ в Закарпатській області від 27.08.2019 року (а.с. 27-29, т. 2), відповідно до звіту про роботу державних та приватних нотаріусів за 2020 рік - ОСОБА_2. (а.с. 16-17, т. 2).

Як вбачається з роздруківки електронного декларування ОСОБА_1. за 2020 рік, дохід останньої за основним місцем роботи в Департаменті міського господарства склав 525 467 грн. (а.с. 105, т. 2).

Як вбачається з роздруківки електронного декларування ОСОБА_1. за 2020 рік, дохід ОСОБА_2 від зайняття незалежною професійною діяльністю склав 190 355 грн. (а.с. 105, т. 2).

Як вбачається з роздруківки електронного декларування ОСОБА_1. за 2020 рік, ОСОБА_2 є власником мотоцикла (мопеда) марки «BMW», моделі F800GS, 2013 року випуску, вартістю 51 236 грн. (а.с. 105, т. 2).

З роздруківки електронного декларування ОСОБА_1. за 2020 рік, вбачається, що остання є власником земельної ділянки площею 706 м2, ОСОБА_2 є власником земельної ділянки площею 1200 м2. вартістю 2886 грн. (а.с. 106, т. 2).

З копії податкової декларації про майновий стан і доходи ОСОБА_2 за 2019 рік, наданої на виконання ухвали Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 26.04.2021 року про витребування доказів вбачається, що загальна сума доходів останнього за 2019 рік становить 172 037,55 грн. (а.с. 23, т. 3).

З копії податкової декларації про майновий стан і доходи ОСОБА_2 за 2020 рік наданої на виконання ухвали Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 26.04.2021 року про витребування доказів вбачається, що загальна сума доходів останнього за 2020 рік становить 159 388,24 грн. (а.с. 26, т. 3).

З наданої ПАТ АБ «Укргазбанк», на виконання ухвали Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 26.04.2021 року про витребування доказів, виписки по особовому рахунку ОСОБА_2 IBAN - НОМЕР_3 за період з 01.01.2019 року - 12.05.2021 року, вбачається, що дохід останнього склав 1 441,68 грн. (а.с.179 , т. 2).

З наданої ПАТ АБ «Укргазбанк», на виконання ухвали Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 26.04.2021 року про витребування доказів, виписки по особовому рахунку ОСОБА_2 IBAN - НОМЕР_3 за період з 01.01.2019 року - 12.05.2021 року, вбачається, що дохід останнього склав 401,99 грн. (а.с. 180, т. 2).

З наданої ПАТ АБ «Укргазбанк», на виконання ухвали Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 26.04.2021 року про витребування доказів, виписки по особовому рахунку ОСОБА_2 IBAN - НОМЕР_3 за період з 01.01.2019 року - 12.05.2021 року, вбачається, що дохід останнього склав 37 567,98 грн. (а.с. 185-254, т. 2).

З наданої ПАТ АБ «Укргазбанк», на виконання ухвали Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 26.04.2021 року про витребування доказів, виписки по особовому рахунку ОСОБА_2 IBAN - НОМЕР_4 за період з 01.01.2019 року - 30.11.2020 року, вбачається, що дохід останнього склав 435 679,85 грн. (а.с. 185-254, т. 2).

З наданої АТ КБ «ПриватБанк», на виконання ухвали Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 26.04.2021 року про витребування доказів, виписки по рахунках ОСОБА_2 за період 01.01.2019 р. - 14.05.2021 р. (а.с. 62-266, т. 3) вбачається, що дохід останнього склав 4 736 335,94 грн.

У відповідача за первісною позовною заявою - ОСОБА_2. на даний момент немає іншої родини та інших неповнолітніх чи малолітніх дітей, немає на утриманні інших осіб, які потребують обов'язкового утримання з його боку та будь-яким чином впливають на його матеріальний стан, останній є працевлаштованим, що підтверджується матеріалами справи.

Враховуючи викладене, а також беручи до уваги рівність обов'язку батьків щодо утримання дитини, суд приходить до висновку, що в силу вимог ст. 180 СК України, з відповідача за первісним позовом слід стягнути на користь позивача за первісним позовом аліменти на утримання сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі - 10 000,00 гривень щомісячно, починаючи із дня пред'явлення позову і до повноліття дитини.

Беручи до уваги, що згідно зі ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» установлено прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня - 2395 гривень, з 1 липня - 2510 гривень, з 1 грудня - 2618 гривень, то така сума аліментів, на думку суду, повинна забезпечити дитину найнеобхіднішим.

Розмір аліментів, визначений судом, відповідатиме принципам розумності та справедливості. При цьому, суд зазначає, що сторони не позбавлені права в подальшому, відповідно до положень ст. 192 СК України, ставити питання про зміну розміру аліментів.

При цьому, оскільки позивач за первісною позовною заявою пред'явила позов про стягнення аліментів з відповідача згідно із заявою про зміну предмету позову 26.02.2021 року, то в силу вимог ч. 1 ст. 191 СК України аліменти слід стягувати із цієї дати, а на підставі п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України слід допустити негайне виконання рішення суду в межах суми платежу за один місяць.

У відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача за первісним позовом -ОСОБА_2 на користь позивача за первісним позовом - ОСОБА_1 підлягає до стягнення сплачений останньою судовий збір у розмірі 1 681,60 грн. пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Також, за змістом статті 141 ЦПК України з відповідача за первісним позовом - ОСОБА_2 підлягає стягненню на користь держави судовий збір у розмірі, передбаченому статтею 4 Закону України «Про судовий збір».

Керуючись ст. 56 ЦК України, ст. ст. 4, 13, 56, 89, 141, 206, 258, 259, 263-265, 268, 273, 279, 354, 355 ЦПК України, ст. ст. 19, 21, 24, 25, 56, 105, 110, 112, 160, 161, 180-182, 184 СК України, суд,

У Х В А Л И В:

Первісну позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору - Орган опіки та піклування виконавчого комітету Ужгородської міської ради, Виконавчий комітет Холмківської сільської ради Закарпатської області про розірвання шлюбу, визначення місця проживання дитини, стягнення аліментів на утримання дитини з урахуванням заяви про зміну предмету позову - задовольнити частково.

Шлюб, зареєстрований 08.07.2006 року між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, у відділі реєстрації актів цивільного стану Ужгородського міського управління юстиції Закарпатської області, за актовим записом № 349, свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1, видане 08.07.2006 року міським відділом реєстрації актів цивільного стану Ужгородського міськрайонного управління юстиції Закарпатської області - розірвати.

Стягнути із ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 10000 (десяти тисяч) гривень 00 копійок щомісячно, починаючи із 26 лютого 2021 року і до досягнення дитиною повноліття.

Допустити негайне виконання рішення суду в межах суми платежу за один місяць.

Визначений розмір аліментів у твердій грошовій сумі підлягає індексації відповідно до Закону України «Про індексацію грошових доходів населення».

Визначити місце проживання дитини - малолітнього сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, разом з матір'ю ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4.

Стягнути із ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, 1681 (одну тисячу шістсот вісімдесят одну) гривню 60 копійок сплаченого судового збору.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, на користь держави судовий збір в розмірі 908 (дев'ятсот вісім) гривень 00 копійок.

В іншій частині позову - відмовити.

У задоволенні зустрічної позовної заяви ОСОБА_2 до ОСОБА_1, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Орган опіки та піклування виконавчого комітету Ужгородської міської ради про визначення місця проживання дитини та стягнення аліментів з урахуванням заяви про збільшення зустрічного позову - відмовити.

Позивач за первісною позовною заявою та відповідач за зустрічною позовною заявою: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, РНОКПП НОМЕР_5, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_6.

Відповідач за первісною позовною заявою та позивач за зустрічною позовною заявою: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, РНОКПП НОМЕР_6, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_6.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору за первісною та зустрічною позовними заявами - Орган опіки та піклування виконавчого комітету Ужгородської міської ради, адреса місцезнаходження: пл. Поштова, 3, м. Ужгород, .

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору за первісною позовною заявою - Виконавчий комітет Холмківської сільської ради Закарпатської області, адреса місцезнаходження: вул. Свободи, буд. 50, с. Холмок, Ужгородського району, Закарпатської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили у відповідності до ч. 2 ст. 115 СК України надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом згідно з ч. 4 ст. 115 СК України є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Дата складення повного тексту рішення - 23 серпня 2021 року.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду: В.Й. Данко