Провадження № 2/463/174/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 серпня 2021 року Личаківський районний суд м. Львова

в складі:

головуючого судді Гирич С. В.

з участю секретаря судового засідання Попович Х.І.

представника відповідача Шубака М.І.

в м. Львові

у відкритому судовому засіданні,

розглянувши справу за позовом Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в :

позивач звернувся до суду із позовом до відповідачів про стягнення заборгованості за кредитним договором №GP-6303458 від 24 квітня 2014 року в розмірі 62 031,03 грн.

Позовні вимоги мотивує тим, що між Публічним акціонерним товариством «Банк Ренесанс Капітал» та ОСОБА_1 24.04.2014 р. укладено кредитний договір № ОР-6303458, на підставі якого останній видано кредит у сумі 12 160,00 грн. 19.07.2016 р. Публічне акціонерне товариство «Банк Ренесанс Капітал» припинилося шляхом приєднання до Публічного акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк». Публічне акціонерне товариство «Перший Український Міжнародний Банк» є правонаступником усіх прав та зобов`язань Публічного акціонерного товариства «Банк «Ренесанс Капітал». Відповідач, не виконує свої кредитні зобов`язання належним чином довготривалий строк. Заборгованість відповідача перед позивачем станом на 29.11.2019 р. складає 62 031,03 гри., з яких: 9 078,54 грн. - заборгованість за кредитом; 727,94 гри. - заборгованість процентами; 9 169,40 гри. - заборгованість за комісією; 43 055,15 грн. - штрафні санкції.

Ухвалою від 22 січня 2020 року відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.

Від відповідача надійшов відзив на позовну заяву. Вважає, що положення Кредитного договору про нарахування Комісії за обслуговування кредитної заборгованості є нікчемними, оскільки стягнення комісії за обслуговування кредитної заборгованості та будь-яких штрафних санкцій пов`язаних з відповідною комісією є незаконним.

Окрім цього, позивач уже звертався за примусовим стягненням заборгованості за кредитним договором та отримав виконавчий напис нотаріуса. Виконавчий напис перебуває на виконанні у приватного виконавця. Позивач оскаржує виконавчий напис нотаріуса в суді. Задоволення позову, ймовірно спричинить подвійне стягнення з відповідача. Ухвалою від 02 серпня 2019 року Подільський районний суд міста Києва зупинив стягнення на підставі виконавчого напису, яке проводиться в межах виконавчого провадження №58199650. За період з лютого по серпень 2019 року приватним виконавцем було перераховано Позивач 5 708,25 гри, які в примусовому порядку стягнено в межах виконавчого провадження №58199650.

Позовна заява не мотивована. Позивачем не надано належного розрахунку суми заборгованості та штрафних санкцій. Штрафні санкції в декілька разів перевищують суму інших позовних вимог позивача. При цьому позивачем не додано до позовної заяви жодного розрахунку стягуваної суми, а відповідно ні суд, ні відповідач не мають змоги перевірити коректність розрахунку. Окрім того, вказаний розрахунок повинен враховувати нікчемність положень Кредитного договору про нарахування комісії, сплив строку позовної давності, зарахування сплачених в квітня-серпні 2014 року грошових коштів в рахунок суми кредиту, а не комісії. Окрім того, розмір штрафних санкцій заявлених позивачем також не може бути обґрунтованим, у зв`язку з тим, що він в більше ніж два рази перевищує суму, інших позовних вимог. Проте, згідно ст. 18 ЗУ «Про захист прав споживачів», умови договору несправедливі, якщо штрафні санкції перевищують 50 % від суми заборгованості.

Позовні вимоги в Справі заявлені Позивачем з пропуском строків позовної давності. Відповідач заявляє про застосування строків позовної давності до всіх позовних вимог у справі.

До цього відзиву позивачем додано заяву про застосування позовної давності до всіх і кожної позовних вимог за Кредитним Договором. Відповідач вважає, що усі позовні вимоги позивача є необґрунтованими. З виписки по особовому рахунку відповідача, вбачається, що позивач здійснила останній платіж за Кредитним договором 04 серпня 2014 року в сумі 450,00 грн.

Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши представленні по справі докази та оцінивши їх в сукупності, суд приходить до висновку, що позов до задоволення не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Як вбачається із матеріалів справи, між Публічним акціонерним товариством «Банк Ренесанс Капітал» та ОСОБА_1 24.04.2014р. укладено кредитний договір № ОР -6303458, на підставі якого останній видано кредит у сумі 12 160,00 грн.

19.07.2016 р. Публічне акціонерне товариство «Банк Ренесанс Капітал» припинилося шляхом приєднання до Публічного акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк». Зазначена обставина підтверджується Випискою з Державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та Статутом.

Таким чином, Публічне акціонерне товариство «Перший Український Міжнародний Банк» є правонаступником усіх прав та зобов`язань Публічного акціонерного товариства «Банк «Ренесанс Капітал», що підтверджується вищезгаданою випискою та статутом.

З виписки по особовому рахунку відповідача сформованої 29 листопада 2019 року, яку позивач долучив до позовної заяви, вбачається, що ОСОБА_1 , 04 серпня 2014 року здійснила останній платіж в погашення заборгованості за кредитним договором ОР-6303458 від 24 квітня 2014 року в сумі 450,00 грн

Автоматичне погашення заборгованості, здійснене банком в період з лютого по серпень 2019 року в сумі 5 708,25 грн, не перериває позовної давності, оскільки було здійснене в примусовому порядку в межах виконавчого провадження ВП№58199650, що перебуває у виконання приватного виконавця виконавчого округу міста Київ Вольф Тетяни Леонідівни за заявою Публічного акціонерного товариства «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» щодо примусового виконання виконавчого напису нотаріуса №12508 від 13 грудня 2018 року.

Відповідно до умов кредитного договору ОР-6303458 від 24 квітня 2014 року, строк на який відповідачу було видано кредит становить до 24 квітня 2017 року, Останній платіж за кредитом ОСОБА_1 здійснила 04 серпня 2014 року що підтверджується випискою, а тому з цієї дати повинен обраховуватися трьохрічний строк позовної давності, який спливає 04 серпня 2017 року та річний строк позовної давності, який спливає 04 серпня 2015 року.

Відповідно до статті 256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Відповідно до частини 4 статті 267 ЦК України, сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові).

Статтею 257 ТТК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Частина друга статті 258 ЦК України, передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Відповідно до статті 253 ЦК України, перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Частинами першою та п`ята статті 261 ЦК України, за загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила; за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Таким чином, виходячи з вимог частини 2 статті 1050 ЦК України, у разі неналежного виконання позичальником зобов`язань за кредитним договором позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинно обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу.

За договором, що визначає щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту, перебіг позовної давності щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу.

Саме така правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України №6-116цс13 від 06.11.2013 року.

Згідно зі ст. 266 ЦК У країни, зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги

Відповідно до частин першої, третьої статті 264 ЦК України, перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку; після переривання перебіг позовної давності починається заново.

Правила переривання перебігу позовної давності застосовуються судом незалежно від наявності чи відсутності відповідного клопотання сторін у справі, якщо в останніх є докази, що підтверджують факт такого переривання.

До дій, що свідчать про визнання боргу або іншого обов`язку, можуть з урахуванням конкретних обставин справи належати, зокрема, часткова сплата боржником або з його згоди іншою особою основного боргу та/або сум санкцій.

При цьому якщо виконання зобов`язання передбачалося частинами або у вигляді періодичних платежів і боржник вчинив дії, що свідчать про визнання лише певної частини (чи періодичного платежу), то такі дії не можуть бути підставою для переривання перебігу позовної давності стосовно інших (невизнаних) частин платежу.

Вчинення боржником дій з виконання зобов`язання вважається таким, що перериває перебіг позовної давності лише за умови, якщо такі дії здійснено самим боржником або за його згодою чи дорученням уповноваженою на це особою.

Не можуть вважатися добровільним погашенням боргу, що перериває перебіг позовної давності, будь-які дії кредитора, спрямовані на погашення заборгованості, зокрема списання коштів з рахунків боржника без волевиявлення останнього, або без його схвалення.

Суд не повинен приймати до уваги в якості доказу переривання строків позовної давності дії банку, пов`язані з міграцією залишків, перекидання залишків у зв`язку зі зміною рахунків, а також автоматичне погашення заборгованості від, оскільки, вчинення боржником дій з виконання зобов`язання вважається таким, що перериває перебіг позовної давності лише за умови, якщо такі дії здійснено самим боржником або за його згодою чи дорученням уповноваженою на це особою. Не можуть вважатися добровільним погашенням боргу, що перериває перебіг позовної давності, будь-які дії кредитора, спрямовані на погашення заборгованості, зокрема списання коштів з рахунків боржника без волевиявлення останнього, або без його схвалення. Переривання перебігу позовної давності можливе лише добровільними діями позичальника. Крім того, якщо виконання зобов`язання передбачалося частинами або у вигляді періодичних платежів і боржник вчинив дії, що свідчать про визнання лише певної частини (чи періодичного платежу), то такі дії не можуть бути підставою для переривання перебігу позовної давності стосовно інших (невизнаних) частин платежу. Дана правова позиція, викладена у Постанові Верховного Суду від 30 травня 2018 року по справі №161/20278/14-ц.

Таким чином, позивачу, починаючи саме з дати останнього платежу за кредитним договором - 04 серпня 2014 року, було достеменно відомо про порушення відповідачем умов кредитного договору, а тому саме з цієї дати і розпочався перебіг строку позовної давності. Проте до суду позивач звернувся лише в грудні 2019 року, тобто поза межами трирічного (річного) строку позовної давності.

А тому, суд приходить до переконання, що в задоволенні позову слід відмовити у зв`язку із пропуском строку позовної давності.

Керуючись ст.ст. 2, 81, 141, 259, 263-265, 268, 280-282 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

в задоволенні позову Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості відмовити у зв`язку із пропуском строку позовної давності.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом 30 днів з часу складання повного судового рішення через місцевий суд до Львівського апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне найменування (ім`я) учасників справи та їх місце проживання (місцезнаходження):

позивач: Акціонерне товариство «Перший Український Міжнародний Банк», місцезнаходження: 04070, м. Київ, вул. Андріївська, 4, ;

відповідач: ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Дата складення повного тексту судового рішення 17 серпня 2021 року.

Суддя: Гирич С. В.