Справа №521/5246/21
Провадження № 2-з/521/88/21
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 квітня 2021 року м. Одеса

Суддя Малиновського районного суду м. Одеси Бобуйок І.А., розглянувши заяву представника позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В :

13.04.2021 року позивач звернувся до Малиновського районного суду м. Одеси з вказаною позовною заявою про стягнення заборгованості. Разом з позовом представник позивача подала заяву про забезпечення позову, в якій просила вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно відповідача - ОСОБА_2 , ІПН: НОМЕР_1 , а саме на:

-земельну ділянку, кадастровий номер :04:001:0040, площею 0,1219 га, цільового призначення: для ведення особистого селянського господарства, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , що належить на підставі договору купівлі-продажу № 276 від 28.02.2018 р., посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Рогатіним В.О.;

-земельну ділянку, кадастровий номер :04:001:0039, площею 0,25 га, цільового призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка), що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , що належить на підставі договору купівлі-продажу № 275від 28.02.0218р., посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Рогатіним В.О.;

-житловий будинок з господарчими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , заг. площею 54,1 кв.м., що належить на підставі договору купівлі-продажу № 274 від 28.02.2018р., посвідченого цриватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Рогатіним В.О.

В обґрунтування заявлених вимог, представник позивача посилається на те, що невжиття заходів забезпечення позову, тягне за собою реальну загрозу невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява представника позивачки про забезпечення позову не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Для належної реалізації завдань цивільного судочинства слугує, зокрема те, що відповідно до ст. 124 Конституції України судові рішення є обов`язковим до виконання на всій території України.

Таким чином, порушене, невизнане, оспорюване право особи буде захищене та відновлене тільки після реального виконання рішення суду, яким спір буде вирішено по суті.

Відповідно до ч. 1 п. 1 та ч. 3 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб. Заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Отже, законодавчо визначено, що при вирішенні питання про забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно або грошові кошти, суд може накласти арешт лише на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві.Тобто, суд на цій стадії має перевірити, яке конкретно майно, яка його вартість та чи належить воно відповідачеві і де воно знаходяться.

Судом встановлено, що у заяві про забезпечення позову та матеріалах позовної заяви, відсутня оцінка майна, на яке представник позивача бажає накласти арешт.

Суд звертає увагу заявника, що забезпечення позову у вигляді накладення арешту майно, яке належить на праві власності відповідачу, без визначення його вартості порушить права відповідача на майно та принцип співмірності інституту забезпечення позову з позовними вимогами. Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з майновими наслідками заборони відповідачам вчиняти певні дії.

Також, заява представника позивача відповідно до вимог статті 151 ЦПК України має містити пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення. Зустрічне забезпечення направлено, перш за все, на захист інтересів відповідача. Крім того, фактично це є збереження існуючого стану status-quo між сторонами до ухвалення кінцевого рішення суд. Частиною 1 статті 151 ЦПК України, чітко визначено вимоги до заяви про забезпечення позову, а саме заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення. Питання щодо застосування зустрічного забезпечення вирішує суд у кожному конкретному випадку.

Отже, суд не може накласти арешт на майно без відомостей про вартість майна на яке накладається арешт та без пропозиції зустрічного забезпечення, оскільки заходи забезпечення позову, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Слід зазначити, що арешт є крайнім заходом забезпечення позову та полягає у проведенні його опису, оголошенні заборони розпоряджатися ним, а в разі потреби - обмеженні права користування майном або його вилученні у власника.

Згідно ч. 10 ст. 153 ЦПК України, суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Частиною 2 статті 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Керуючись ст.ст. 149-153, 263 ЦПК України, СУД

У Х В А Л И В :

Заяву представника позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості повернути заявниці.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції повернення заяви позивачеві (заявникові). Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

СУДДЯ: Бобуйок І.А.