Дата документу 18.08.2021 Справа № 337/4253/20
Запорізький апеляційний суд
Єдиний унікальний № 337/4253/20 Головуючий у 1-й інстанції: Сидорова М.В.
Провадження №22-ц/807/1745/21 Суддя-доповідач Подліянова Г.С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 серпня 2021 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого,судді-доповідача суддів: за участю секретаряПодліянової Г.С., Гончар М.С., Маловічко С.В., Бєлової А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 , представника, адвоката Штенгелова Олександра Володимировича на ухвалу Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 17 лютого 2021 року про залишення позову без розгляду у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа ОСОБА_3 , про стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей та коштів на утримання дружини, -

В С Т А Н О В И В:

В жовтні 2020 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей та коштів на утримання дружини.

Свої позовні вимоги ОСОБА_2 обґрунтовала тим, що 10 листопада 2007 року між нею та ОСОБА_1 було укладено шлюб, від якого у сторін народилося двоє дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Сімейні відносини між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 погіршилася, сторони разом не проживають, спір щодо місця проживання дітей між сторонами відсутній, діти проживають разом з матір`ю.

ОСОБА_2 знаходиться в декретній відпустці, не має джерел доходу, однак ОСОБА_1 не надає матеріальної допомоги на її утримання та на утримання синів, у зв`язку з чим вона вимушена звернутися до суду з вказаним позовом про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини та дружини, до досягнення дитиною трирічного віку.

Із урахуванням викладеного, ОСОБА_2 просила суд:

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/3 частини заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму та не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, починаючи з дня народження ОСОБА_5 - ІНФОРМАЦІЯ_3 до досягнення дітьми повноліття.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 кошти на її утримання в розмірі 1/6 частини заробітку (доходу), починаючи з 26 березня 2020 року до досягнення дитиною ОСОБА_5 трирічного віку, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 .

В грудні 2020 року представник ОСОБА_2 , адвокат Гончаренко П.П., звернувся до суду з завою про відмову від частини позовних вимог. (а.с. 61).

Ухвалою Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 22 грудня 2020 року, провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 в частині стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей та коштів на утримання дружини за період з 26 березня 2020 року по 02 листопада 2020 року, закрито.

В іншій частині позовних вимог продовжено розгляд.

Залучено ОСОБА_3 , як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача, до участі у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей та коштів на утримання дружини. (а.с. 63-64).

В лютому 2021 року представник ОСОБА_2 , адвокат Гончаренко П.П., звернувся до суду з завою про залишення позовних вимог без розгляду на підставі п.5 ч. 1 ст. 257 ЦПК України.

Ухвалою Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 17 лютого 2021 року у задоволенні заяви позивачки ОСОБА_2 та її представника - адвоката Гончаренко Павла Павловича про залишення без розгляду позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа ОСОБА_3 , про стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей та коштів на утримання дружини, на підставі п. 5 ч.1 ст.257 ЦПК України, відмовлено.

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа ОСОБА_3 , про стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей та коштів на утримання дружини, залишено без розгляду на підставі п.3 ч.1 ст.257 ЦПК України.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_1 , представник, адвокат Штенгелов Олександр Володимирович подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків викладених у судовому рішенні обставинам справи, порушення судом норм процесуального права, просив ухвалу Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 17 лютого 2021 року, скасувати та справу направити до суду першої інстанції для подальшого розгляду.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції безпідставно залишив позовну заяву без розгляду на підставі п.3 ч.1 ст.257 ЦПК України, оскільки дійшов помилкового висновку, що позивач та її представник двічі поспіль - 04 лютого 2021 року, 17 лютого 2021 року, в судове засідання не з`явилися, хоча були належним чином повідомленими про час і місце слухання справи. Крім того, суд першої інстанції не розглянув заяву про відвід судді Сидорової М.В., що призвело до того, що ухвалу про залишення позову без розгляду прийнято не уповноваженим судом.

Відзиву на апеляційну скаргу в порядку ст. 360 ЦПК України, до суду не надходило.

ОСОБА_1 та його представник Штенгелов О.В. , будучи належним чином повідомленими про дату, час і місце розгляду спрви, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення судових повісток ( а.с.176, а.с.162 ) до апеляційного суду не з`явились.

На адресу апеляційного суду від представника ОСОБА_1 - адвоката Штенгелова О.В. надійшла заява, в якій він просить відкласти розгляд справи на іншу дату у зв`язку з тим, що Штенгелов О.В. перебуває в іншому судовому процесі ( а.с.178-179).

Колегія суддів, діючи у відповідності з вимогами ст.ст. 371, 372 ЦПК України приходить до висновку про відсутність підстав для відкладення розгляду справи за заявою представника ОСОБА_1 - адвоката Штенгелова О.В., враховуючи, що ОСОБА_1 та його представник Штенгелов О.В. завчасно отримали судову повістку про дату, час і місце розгляду справи ( 15.062021, 10.06.2021), що підтверджується поштовим повідомленням про вручення поштового відправлення судової повістки, з проставленням їх підпису про отримання ( а.с. ( а.с.176, а.с.162). Штенгелов О.В. , починаючи з 10.06.2021 ( з дня отримання судової повістки про виклик до апеляційного суду) завчасно не повідомив апеляційний суд про неможливість прибути в судове засідання на 18.08.2021.

Відповідно до частини першої статті 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами, зловживання процесуальними правами не допускається.

При цьому, колегія суддів також зазначає, що відповідно до до ч. 1 ст. 371 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції має бути розглянута протягом шістдесяти днів із дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження, а апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції - протягом тридцяти днів з дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження.

Апеляційне провадження у даній справі було відкрито 26 травня 2021 року.

Проте, має місце відповідне навантаження судді-доповідача та колегії суддів (в Запорізькому апеляційному суді замість 40 суддів за штатом фактично працює 15 суддів), тому призначити розгляд справи в строки, передбачені ч. 1 ст. 371 ЦПК України не має можливості.

При вищевикладених обставинах, апеляційний суд не вбачає підстав для задоволення клопотання представника ОСОБА_1 - адвоката Штенгелова О.В. про відкладення розгляду справи та на підставі ч. 2 ст. 372 ЦПК України ухвалив розглядати дану справу апеляційним судом у даному судовому засіданні за відсутністю ОСОБА_1 та його представника адвоката Штенгелова О.В., які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи.

Заслухавши суддю - доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК Україним суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до положень частини першої статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляціну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до частини першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судове рішення зазначеним вимогам відповідає.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що належним чином повідомлений позивач ОСОБА_2 , її представник, адвокат Гончаренко П.П. в судові засідання, призначені на 04 лютого 2021 року та на 17 лютого 2021 року повторно, тобто другий раз поспіль, не з`явивилися, будь - яких повідомлень чи клопотань про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи у їхню відсутність від позивача, представника позивача до суду не надходило, а тому суд дійшов до висновку про залишення без розгляду позовних вимог ОСОБА_2 на підставі п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України.

З такими висновками суду першої інстанції погоджується колегія суддів, оскільки вони відповідають вимогам закону та фактичним обставинам справи.

Статею 10 ЦПК України визначено, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права.

Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно зі статтею 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Частинами 1 і 3 статті 2 ЦПК України встановлено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

За змістом ч.ч. 1, 2, 4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

В силу ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

В силу ч. 2 ст. 43 ЦПК України учасники справи зобов`язані виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу;сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; з`являтися в судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обов`язковою ;подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; надавати суду повні і достовірні пояснення з питань, які ставляться судом, а також учасниками справи в судовому засіданні; виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки; виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

Згідно частини першої, другої статті 211 ЦПК України розгляд судом цивільної справи відбувається в судовому засіданні з повідомленням учасників справи, які беруть участь у справі.

Залишення заяви без розгляду - це форма закінчення розгляду цивільної справи без ухвалення судового рішення, у зв`язку із виникненням обставин, які перешкоджають розгляду справи, але можуть бути усунуті в майбутньому. Заява залишається без розгляду за наявності точно встановлених в законі обставин, які свідчать про недодержання умов реалізації права на звернення до суду за захистом і можливість застосування яких не втрачена при повторній неявці сторін.

Відповідно до ч. ч. 1, 3, 5 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника), крім відповідача, незалежно від причин неявки.

У разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Отже, відповідно до вимог процесуального закону суд може залишити позовну заяву без розгляду лише при наявності одночасно двох умов: повторна неявка в судове засідання належним чином повідомленого позивача та відсутності заяви про розгляд справи за його відсутності.

Процесуальним законом не передбачено обов`язок суду враховувати поважність причин повторної неявки позивача до суду. Такі положення процесуального закону пов`язані із принципом диспозитивності цивільного судочинства, у відповідності до змісту якого особа, яка бере участь у справі, самостійно розпоряджається наданими їй законом процесуальними правами.

Зазначені наслідки настають незалежно від причин повторної неявки, які можуть бути поважними. Таким чином, навіть маючи докази поважності причин неявки позивача, суд повинен залишати позовну заяву без розгляду. Зазначена норма дисциплінує позивача, як ініціатора судового розгляду, стимулює його належно користуватися своїми правами та не затягувати розгляд справи. Якщо позивач не може взяти участь в судовому засіданні, він може подати заяву про розгляд справи за його відсутності. Така заява може бути подана на будь-якій стадії розгляду справи.

Правове значення в даному випадку має лише належне повідомлення позивача про день та час розгляду справи, повторність неявки в судове засідання та неподання заяви про розгляд справи за відсутності позивача.

Вказане узгоджується з правовими висновками викладеними у постановах Верховного Суду від 30 вересня 2020 року у справі № 759/6512/17, 26 вересня 2019 року у справі № 295/19734/13-ц та від 07 жовтня 2019 року у справі № 612/403/16-ц.

При цьому у відповідності до частин першої, третьої-шостої статті 128 ЦПК України судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик. Судові повістки про виклик у суд надсилаються учасникам справи. Судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання, а судова повістка - повідомлення - завчасно. Судова повістка разом із розпискою, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається поштою рекомендованим листом із повідомленням або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншою особою, яка бере участь у справі. Стороні чи її представникові за їх згодою можуть бути видані судові повістки для вручення відповідним учасникам цивільного процесу. Судова повістка може бути вручена безпосередньо в суді, а у разі відкладення розгляду справи про час і місце наступного засідання може бути повідомлено під розписку. Особи, які беруть участь у справі, а також свідки, експерти, спеціалісти і перекладачі можуть бути повідомлені або викликані в суд телеграмою, факсом чи за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику.

За правилами частини першої статті 130 ЦПК України судові повістки, адресовані фізичним особам, вручаються їм під розписку.

За нормами ч. 4 ст. 130 ЦПК України у разі відсутності адресата (будь-кого з повнолітніх членів його сім`ї) особа, яка доставляє судову повістку, негайно повертає її до суду з поміткою про причини невручення.

Європейський суд з прав людини вказав, що принцип рівності сторін - один із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду - передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом (GUREPKA v. UKRAINE (No. 2), № 38789/04, § 23, ЄСПЛ, від 08 квітня 2010 року).

Європейський суд з прав людини зауважив, що право на публічний розгляд, передбачене пунктом 1 статті 6 Конвенції, має на увазі право на "усне слухання". Право на публічний судовий розгляд становить фундаментальний принцип. Право на публічний розгляд було б позбавлене смислу, якщо сторона в справі не була повідомлена про слухання таким чином, щоб мати можливість приймати участь в ньому, якщо вона вирішила здійснити своє право на явку до суду, встановлене національним законом. В інтересах здійснення правосуддя сторона спору повинна бути викликана в суд таким чином, щоб знати не тільки про дату і місце проведення засідання, але й мати достатньо часу, щоб встигнути підготуватися до справи (TRUDOV v. RUSSIA, № 43330/09, § 25, 27, ЄСПЛ, від 13 грудня 2011 року).

Судом установлено, що жовтні 2020 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей та коштів на утримання дружини. (а.с. 1-13).

В грудні 2020 року представник ОСОБА_2 , адвокат Гончаренко П.П., звернувся до суду з завою про відмову від частини позовних вимог. (а.с. 61).

Ухвалою Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 22 грудня 2020 року, провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 в частині стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей та коштів на утримання дружини за період з 26 березня 2020 року по 02 листопада 2020 року, закрито. В іншій частині позовних вимог продовжено розгляд.

Залучено ОСОБА_3 , як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача, до участі у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей та коштів на утримання дружини.

Судове засідання відкладено на 20 січня 2021 року на 10 год.00 хв.(а.с. 63-64).

Як вбачається з протоколу судового засідання, судове засідання, призначене на 20 січня 2021 року було відкладено з метою надання часу сторонам для врегулювання даного шляхом укладення мирової угоди на 04 лютого 2021 роу на 15 годину 00 хвилин. (а.с .77-78).

В судовому засіданні 20 січня 2021 року були присутні представник позивача - Гончаренко П.П. , представник відповідача - Штенгелов О.В. , відповідач ОСОБА_1 , представник третьої особи Бубнов Д.Ю.

03 лютого 2021 року на електронну адресу Хортицького районного суду м. Запоріжжя надійшла заява представника відповідача, адвоката Штенгелова О.В. про відкладення розгляду справи. (а.с. 88-89).

04 лютого 2021 року до суду звернувся представник третьої особи, ОСОБА_3 , адвокат Бубнов Д.Ю. з заявою про відкладення розгляду справи. (а.с. 90-91).

04 лютого 2021 року ОСОБА_2 , та її представник адвокат Гончаренко П.П., будучи належним чином повідомленими про дату, час і місце розгляду справи до суду першої інстанції не з`явилися, направили на адресу суду першої інстанції заяву про залишення позовних вимог без розгляду на підставі п.5 ч. 1 ст. 257 ЦПК України. (а.с. 94).

Згідно протоколу судового засідання від 04 лютого 2021 року в судове засідання сторони не з`явилися, представник відповідача надав заяву про розгляд справи у його відсутність. Суд на місці ухвалив відкласти судове засідання, повторити виклик відповідача. ( а.с. 95).

Згідно довідки, складеної секретарем судового засідання Сабліною А.А. , у зв`язку з тим, що розгляд справи здійснювався за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалося. Наступне судове засідання призначено на 17 лютого 2021 року на 14.00 год. (а.с. 96).

З телефонограми, що міститься в матеріалах справи, вбачається, що секретарем судового засідання Сабліною А.А. 04 лютого 2021 року повідомлено учасників справи про відкладення судового засідлання на 17 лютого 2021 року. (а.с. 97).

10 лютого 2021 року представник ОСОБА_2 , адвокат Гончаренко П.П. отримав повістку про виклик до суду на 17 лютого 2021 року на 14.00 год, що підтверджується розпискою, яка містить його особистий підпис про вручення судової повістки. (а.с. 98).

З протоколу судового засідання від 17 лютого 2021 року вбачається, що позивач ОСОБА_2 , представник позивача, адвокат Гончаренко П.П. в судовому засіданні участі не брали. (а.с. 102).

Ухвалою Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 17 лютого 2021 року, позов ОСОБА_2 залишено без розгляду, у зв`язку з тим, що належним чином повідомлений позивач, представник позивача повторно не з`явився в судові засідання на 04 лютого 2021 року та 17 лютого 2021 року.

З огляду на зазначене, залишаючи позовну заяву без розгляду, як повторна неявка позивача належним чином повідомленого про дату, час і місце розгляду справи, суд першої інстанції врахував, що позивачка ОСОБА_2 та її представник - адвокат Гончаренко П.П. двічі поспіль 04.02.2021 та 17.02.2921 в судове засідання не з`вились, хоча були повідомлені належним чином про дату, час та місце слухання справи, відповідної заяви про слухання справи за їх відсутності до суду не подавали, то суд дійшов вірного висновку про необхідність залишення позовної заяви без розгляду у зв`язку з повтоною неявкою позивача та її представника в судове засідання.

При цьому, суд першої інстанції вірно зазначив, що цивільно-процесуальний закон передбачає залишення позову без розгляду у випадку повторної поспіль неявки позивача в судове засідання незалежно від причин неявки.

За таких обставин, у суду було достатніх підстав вважати, що у судовому засіданні 17 лютого 2021 року мала місце повторна неявка, тобто другий раз поспіль, належним чином повідомленого позивача, як того вимагає п.3 ч.1 ст. 257 ЦПК України, а отже в даному випадку наявна ознака повторної (підряд) неявки належно повідомленого позивача в судове засідання, що є обов`язковою умовою для залишення позовної заяви без розгляду.

В суді апеляційної інстанції представник позивача ОСОБА_2 - адвокат Гончаренко П.П. підтвердив факт належного повідомлення його та позивачки в судове засідання, яке було призначено на 04.02.2021 та 17.02.2921 та вважає, що суд першої інстанції прийшов до обгрунтованого висновку про залишення позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 без розгляду на підставі п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України.

При цьому зазначив, що у зв`язку з прийняттям зазначеної ухвали права позивачки ОСОБА_2 не порушені.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції та не дають підстав для висновку про те, шо оскаржувана ухвала постановлена без додержання норм процесуального права.

Також суд відхиляє посилання апелянта як на підставу скасування ухвали на ту обставину, що суддя не вирішив питання про відвід заявлений представником третьою особи адвокатом Бубновим Д.Ю., оскільки ухвалою Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 01 лютого 2021 року заява представника третьої особи ОСОБА_3 - адвоката Бубнова Д.Ю. про відвід судді Сидорової Л.А. у звазначеній справі була предметом розгляду та залишена без розгляду ( а.с. 86).

З огляду на зазначене, ухвала суду постановлена з дотримання норм процесуального права та підстав для її скасування в межах доводів апеляційної скарги немає.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , представника, адвоката Штенгелова Олександра Володимировича залишити без задоволення.

Ухвалу Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 17 лютого 2021 року у цій справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте вона може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повна постанова складена 25 серпня 2021 року.

Головуючий, суддя Суддя Суддя
Подліянова Г.С.Гончар М.С.Маловічко С.В.