ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Постанова

Іменем України

14 квітня 2021 року

м. Харків

Справа № 629/438/20

Провадження № 22-ц/818/1753/21

Харківський апеляційний суд у складі:

головуючого Пилипчук Н.П.,

суддів Маміної О.В., Кругової С.С.

учасники справи:

позивач: Комунальне підприємство «Житлова управляюча компанія» Лозівської міської ради Харківської області

відповідачі: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5

розглянувши у спрощеному позовному провадженні без повідомлення учасників справи в місті Харкові цивільну справу за позовом Комунального підприємства «Житлова управляюча компанія» Лозівської міської ради Харківської області до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за послуги з холодного водопостачання та водовідведення, централізованого опалення, утримання будинків та прибудинкової території та вивозу твердих побутових відходів, з апеляційною скаргою ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 на рішення Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 17 вересня 2020 року, постановлене у складі судді Каращука Т.О., в залі суду в м. Лозова,

В С Т А Н О В И В :

У лютому 2020 року КП «Житлова управляюча компанія» Лозівської міської ради Харківської області звернулося до суду з вищевказаним позовом.

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги посилалось на те, відповідачі є мешканцями не приватизованої квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , і одночасно абонентами Комунального Підприємства «Житлова управляюча компанія» Лозівської міської ради Харківської області. Відповідачі регулярно користувалися послугами з холодного водопостачання та водовідведення, централізованого опалення, утримання будинків та прибудинкової території та вивозу твердих побутових відходів у повному обсязі, але оплату не проводили, субсидією не користуються. Норма витрати води на 1 людину складає: до 01.09.01 року 9 м.куб., з 01.09.01 по 01.05.02 року 5,4 м.куб., з 01.05.02 року 7,62 м.куб., з 10.08.2010 року 7, 62 м.куб. Тариф до 01.02.2000 року 0,89 грн. за 1 м.куб., з 01.03.2003 року 1,33 грн. за 1 м.куб., з 01.12.2005 року 2,95 грн. за 1 м.куб., з 01.10.2006 року 4, 46 грн. за 1 м.куб., з 01.10.2009 року 9,69 грн., з 01.06.2011 року 16,15 грн., з 30.03.2014 року 18,25 грн. за 1м.куб. У зв`язку з вищевказаним, відповідачі мають борг з холодного водопостачання та водовідведення за період з 01.08.1997 року по 31.12.2019 рік у розмірі 839, 53 грн. Тариф за теплопостачання за 1 м. кв. площі становить: з 01.05.1999 р. - 0 грн. 78 коп., з 01.02.2002 р,- 1 грн. 00 коп., з 15.10.2003 р. - 1 грн. 15 коп., з 01.10.2006 р. - 2 грн. 83 коп., з 01.12.2008 р.- 6 грн.08 коп., з 01.01.2011 р.- 4 грн. 52 коп. та 2 грн. 17 коп. (абонентна плата), з 21.11.2014 р.- 13 грн.26 коп. Заборгованість відповідачів за теплопостачання за період з 01.01.1996 року по 31.12.2019 рік склала 31 889,91 грн. Тариф оплати за утримання житла з 14.03.2000 року складає у будинках не обладнаних ліфтами 0,28 грн., у будинках обладнаних ліфтами 0,37 грн., з 21.08.2006 року складає у будинках не обладнаних ліфтами 0,75 грн., у будинках обладнаних ліфтами -0,89 грн. Заборгованість відповідачів за період з 01.01.2001 року по 31.03.2017 року становить 9 048, 55 грн., а з 01.04.2017 року по 31.12.2019 рік 7 662, 84 грн. Вивіз ТПВ з 01.11.2008 р. по 31.12.2019 р. становить 3 583 грн. 71 коп. Незважаючи на обізнаність відповідачів про існування заборгованості, її оплату вони не здійснили, чим створили фінансові і матеріальні труднощі підприємствам - виконавцям послуг, що у свою чергу може призвести до обмеження ними надання послуг. Для укладення договору реструктуризації заборгованості боржники не зверталися. 25.09.2013 року КП «ЖУК» Лозівської міської ради звернувся до Лозівського міськрайонного суду Харківської області з заявою про видачу судового наказу про стягнення з абонентів заборгованості за комунальні послуги в розмірі 9 404,67 грн. та витрат по сплаті судового збору 114, 70 грн. Судовим наказом Лозівського міськрайонного суду від 02.10.2013 року стягнуто з відповідачів заборгованість за комунальні послуги в розмірі 9 404, 67 грн., та витрат по сплаті судового збору 114,70 грн. 17.12.2013 року ухвалою Лозівського міськрайонного суду Харківської області судовий наказ від 02.10.2013 року скасовано. 19.06.2015 року КП «ЖУК» звернувся до Лозівського міськрайонного суду Харківської області з заявою про видачу судового наказу про стягнення боргу за комунальні послуги за період з 01.01.1996 року по 31.05.2015 року, в розмірі 22 638, 19 грн. та витрат по сплаті судового збору в розмірі 121,80 грн. 23.07.2015 року винесено ухвалу про скасування судового наказу. КП «ЖУК» звернувся до Лозівського міськрайонного суду Харківської області з заявою про видачу судового наказу про стягнення з відповідачів боргу за період з 01.01.1996 року по 30.06.2017 року в розмірі 35 332,11 грн. та витрат по сплаті судового збору в розмірі 176, 20 грн. 04.06.2018 року винесено ухвалу про відмову у видачі судового наказу. На підставі вищевикладеного, представник позивача просив суд стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за послуги з холодного водопостачання та водовідведення, централізованого опалення, утримання будинків та прибудинкової території та вивозу твердих побутових відходів у сумі 53 024, 54 грн, витрати по сплачені судового збору у розмірі 2102 грн.

Рішенням Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 17 вересня 2020 року позовні вимоги КП «Житлова управляюча компанія» Лозівської міської ради Харківської області задоволено частково. Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 на користь Комунального підприємства «Житлова управляюча компанія» Лозівської міської ради Харківської області заборгованість за послуги з теплопостачання за період з 01.01.1996 року по 31.12.2019 рік у сумі 31 889,91 грн.; з утримання будинків та прибудинкової території за період з 01.01.2001 року по 31.03.2017 року у розмірі 9 048, 55 грн., та з 01.04.2017 року по 31.12.2019 рік - 7 662, 84 грн.; з вивозу ТПВ з 01.11.2008 р. по 31.12.2019 р. у сумі 3 583 грн. 71 коп., які необхідно стягнути на IBAN № НОМЕР_1 в АТ «Ощадбанк» ФХарківське обласне у АТОЩАД м. Харків, МФО 351823, . Стягнуто з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 на користь КП «Житлова управляюча компанія» Лозівської міської ради Харківської області витрати по сплаті судового збору по 413, 74 грн. з кожного, які необхідно стягнути на IBAN № НОМЕР_1 в АТ «Ощадбанк» ФХарківське обласне у АТОЩАД м. Харків, МФО 351823, . В іншій частині позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5 , ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 просить рішення суду першої інстанції скасувати, ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу апелянти вказують на неправильне застосування норм матеріального та порушення норм процесуального права. Вказує, що прийнявши рішення про задоволення позовних вимог, суд не застосував строк позовної давності, передбачений ст. 267 ЦК України, і стягнув борг за комунальні послуги починаючи з 1996 року. Зазначає, що при зверненні до суду позивач не мав на це повноважень, оскільки за договорами про надання послуг №6 та №11, укладені 20.01.2020 року та 13.03.2020 року, КП «Житлова управляюча компанія» Лозівської міської ради надає КП «Теплоенерго» та КП «Еко-Сан» послуги з юридичного консультування та юридичного представництва (послуги з ведення претензійно-позовної роботи з боржниками), звернувся до суду 03.02.2020 року, тобто до укладення договору про надання послуг № 11 від 13.03.2020 року з КП «Еко-Сан». Вказує, що КП «ЖУК» утворене рішенням Лозівської міської ради Харківської області № 140 від 31.01.2011 р. Рішенням виконавчого комітету Лозівської міської ради № 78 від 13 лютого 2017 року підприємство було визначено управителем багатоквартирних будинків м. Лозова. Устав КП «ЖУК», який діяв до травня 2019 року, мав інший предмет діяльності, ніж той, що вказаний в Уставі, затвердженому 31.05.2019 року. Зазначає, що з довідок по особовим рахункам по видам комунальних послуг вбачається, що їх виконавцем є ЖЭК-003, тому вважають, що КП «ЖУК» не є належним позивачем по справі по всім вимогам, окрім оплати за управління багатоквартирним будинком. Вказують, що на офіційному сайті «Лозівський комунальний портал» викладені дані з ціни послуги з управління багатоквартирними будинками південно-східної частини міста, де по їх будинку вказані інші тарифи - 3, 63. На офіційному сайті Лозівської міської ради ціна послуги з управління багатоквартирним будинком вказана в 4, 34 без застосування коефіцієнту щодо першого поверху. Вважають, що КП «ЖУК» не довів сум боргу за вказані послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, заявлених ним в позовній заяві. Позивач надав довідку про заборгованість по вивозу ТБО з листопада 2008 року по грудень 2019 року на суму 3583,71 грн. Останній платіж по вказаній послузі зроблено в березні 2011 року. По вказаній послузі КП «ЖУК» також не є ані виконавцем, ані ні виробником. Виконавцем в довідці про нарахування оплати за цю послугу також зазначений ЖЕК-003, а тому КП «ЖУК» не є належним позивачем по справі і в цій частині позовних вимог.

Представник позивача надав до суду відзив на апеляційну скаргу, в якому вказав, що у зв`язку з перериванням строків позовної давності вважають, що у суду першої інстанції були всі правові підстави для задоволення позовної заяви КП «ЖУК» від 30.01.2020 року за всі зазначені в ній періоди виникнення заборгованості за надані житлово-комунальні послуги. Вказує, що КП «ЖУК» відповідно до укладених з КП «Теплоенерго», КП «Еко-Сан» та ДП «Лозоваводосервіс» КП «Теплоенерго» договорів на надання в 2020 році послуг з юридичного представництва уповноважене на подання до місцевих судів загальної юрисдикції від власного імені позовних заяв про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, зазначене підтверджується: п.п. 4.5.2. п. 4.5 договору № 28 на надання послуг від 20.02.2020 року (договір між КП «ЖУК» та ДП «Лозоваводосервіс» КП «Теплоенерго») умови якого, згідно п. 9.1 договору, застосовуються до відносин між сторонами договору, що виникли з 01 січня 2020 року; п.п. - п.п. 4.5.2. п. 4.5 договору № 11 на надання послуг від 13 березня 2020 року (договір між КП «ЖУК» та КП «Еко-Сан») умови якого, згідно п. 9.1 договору, застосовуються до відносин між сторонами договору, що виникли з 01 січня 2020 року; п.п. 4.5.2. п. 4.5 договору № 6 на надання послуг від 20.01.2020 року (договір між КП «ЖУК» та КГІ «Теплоенерго») умови якого, згідно п. 9.1 договору, застосовуються до відносин між сторонами договору, що виникли з 01 січня 2020 року. Вказує, що відповідно до договору про відступлення право вимоги № 104 від 31.07.2017 року право вимоги щодо стягнення заборгованості за надані послуги з холодного водопостачання і водовідведення перейшло до ДП «Лозоваводосервіс» КП «Теплоенерго». На час створення ДП «Лозоваводосервіс» КП «Теплоенерго» законодавством вже не передбачалось, що виконавець послуг з централізованого водопостачання та водовідведення визначається на підставі рішення уповноваженого органу. Рішенням виконавчого комітету Лозівської міської ради Харківської області від 30.03.2011 року № 178 «ЖУК» визначено виконавцем послуг з управління комплексом житлових будинків і споруд комунальної власності м. Лозова та послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкової території. ішенням виконавчого комітету Лозівської міської ради Харківської області від 13 лютого 2017 року № 78 КП «ЖУК» призначено управителем багатоквартирних будинків. Відповідно до договору № 3-2 купівлі-продажу права вимоги підприємства банкрута від 25 липня 2014 року право вимоги від КП «Теплові мережі» щодо стягнення заборгованості за надані послуги з централізованого опалення перейшло до КП «ЖУК». Відповідно до договору про відступлення права вимоги № 07/16 від 25 липня 2016 року право вимоги за надані послуги з теплопостачання, послуги з водопостачання та водовідведення, послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій перейшло до КП «ЖУК». Відповідно до договору № 1 купівлі-продажу від 19 вересня 2013 року право вимоги за надані послуги з вивезення відходів перейшло до КП «Еко-Сан». Звертає увагу на те, що згідно постанови Верховного Суду України № 6-59цс13 від 30.10.2013 року відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Судова палата у цивільних та господарських справах Верховного Суду України в постанові від 22 квітня 2015 року № 6-60цс15 зазначає, що споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Згідно висновку викладеного в постанові Верховного Суду від 18.03.2019 року в справі № 210/5796/16-ц відсутність письмово оформленого договору з позивачем не позбавляє відповідача обов`язку оплачувати надані йому послуги. Вказує, що в довідках про заборгованість, яка додана до позовної заяви підписаних посадовою особою КП «ЖУК» та скріпленою печаткою підприємства наведено помісячний розрахунок нарахувань за послуги з холодного водопостачання і водовідведення, централізованого опалення, утримання будинків та прибудинкової території та вивозу твердих побутових відходів з зазначенням періодів сум нарахувань, пільг, субсидій, оплат, перерахунків (сторніровок) та заборгованості. Всі вищезазначені документи наявні в матеріалах справи.

Судова колегія, заслухавши доповідь судді, пояснення сторін, що з`явилися, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_5 , ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Метою правосуддя є забезпечення ефективного поновлення порушеного права.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ст. 12 ЦПК).

Статтею 13 ЦПК України закріплено принцип диспозитивності цивільного судочинства - суд розглядає цивільні справи на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Згідно ст. ст. 12, 80 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідачі є споживачами послуг з центрального постачання холодної води, водовідведення, центрального опалення, управління багатоквартирними будинками, вивезення та захоронення твердих побутових відходів, які надає КП «Житлова управляюча компанія» Лозівської міської ради Харківської області за адресою: АДРЕСА_1 ,

Відповідачі зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою КП «Житлова управляюча компанія» від 20.01.2020 року (а.с. 10), довідками про реєстрацію місця проживання особи (а.с. 52-56).

Згідно особового рахунку (а.с.11) квартира за адресою: АДРЕСА_1 є комунальною власністю, відповідач ОСОБА_1 є відповідальним наймачем.

Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки, визначаються Законом України «Про житлово-комунальні послуги».

Відповідно до ст. 1 цього Закону комунальні послуги результат господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи у забезпеченні холодною та гарячою водою, водовідведенням, газо- та електропостачанням, опаленням, а також вивезенням побутових відходів у порядку, встановленому законодавством.

Статтею 4 вказаного Закону передбачено, що законодавство України у сфері житлово-комунальних послуг базується на Конституції України і складається з нормативно-правових актів у галузі цивільного, житлового законодавства, цього Закону та інших нормативно-правових актів, що регулюють відносини у сфері житлово-комунальних послуг.

Пунктом першим частини 1 статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини третьої статті 20 цього Закону обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Статтею 19 Закону України «Про теплопостачання» встановлено обов`язок споживача оплатити надані послуги.

Обов`язок щодо оплати власниками квартир та споживачами житлово-комунальних послуг, крім вищенаведених положень законодавства, закріплений також у статті 162 Житлового кодексу Української РСР.

Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними.

Крім того, на підтвердження наявності повноважень на звернення в такими позовними вимогами, КП «ЖУК» надав документи, що свідчать про правомірність його дій(а.с.122-144).

З виписок по комунальним послугам за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.12-29) вбачається та як зазначає позивач, відповідачі мають заборгованість з холодного водопостачання та водовідведення, централізованого опалення, утримання будинків та прибудинкової території та вивозу твердих побутових відходів у сумі 53 024, 54 грн, витрати по сплачені судового збору у розмірі 2102 грн, що складається з боргу за послуги з холодного водопостачання та водовідведення за період з 01.08.1997 року по 31.12.2019 рік у розмірі 839, 53 грн.; боргу за теплопостачання за період з 01.01.1996 року по 31.12.2019 рік у сумі 31 889,91 грн.; боргу за утримання будинків та прибудинкової території за період з 01.01.2001 року по 31.03.2017 року у розмірі 9 048, 55 грн., та з 01.04.2017 року по 31.12.2019 рік - 7 662, 84 грн.; боргу за вивіз ТПВ з 01.11.2008 р. по 31.12.2019 р. у сумі 3 583 грн. 71 коп.

Відповідно до положень ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтями 610, 612 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом.

У відповідності до ст.ст. 64, 67, 68 ЖК України, повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов`язаннями, що випливають із договору. Плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги.

Матеріали справи містять дані про те, що відповідачі просили застосувати до позовних вимог наслідки пропуску строку позовної давності.

Встановивши, що відповідачі належним чином не виконували своїх обов`язків щодо оплати наданих житлово-комунальних послуг, внаслідок чого утворилась заборгованість, суд першої інстанції задовольняючи частково позовні вимоги виходив з того, що підприємство у 2013, 2015, 2016, 2017, 2018, 2019 роках зверталося до суду із заявами про видачу судового наказу, вважав, що подання кредитором таких заяв перериває перебіг строку позовної давності.

Проте, колегія суддів з даним висновком суду першої інстанції не погоджується, виходячи з наступного.

Позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу (стаття 256 ЦК України). Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частини третя та четверта статті 267 ЦК України).

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Позовна давність переривається у разі пред`явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач (частини перша та друга статті 264 ЦК України). Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується (частина третя вказаної статті).

Відповідно до частини першої статті 160, 161 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення за певними вимогами, зокрема, і про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 07 липня 2020 року у справі № 712/8916/17 (провадження № 14-448цс19) зроблено висновок, що: «подання заяви про видачу судового наказу заявник (стягувач) не може використовувати згідно з частиною другою статті 264 ЦК України з метою переривання позовної давності за відповідною вимогою чи її частиною. На підставі припису частини другої статті 264ЦК України переривання позовної давності відбувається у разі подання до суду саме позову до належного відповідача з дотриманням вимог процесуального закону щодо форми та змісту позовної заяви, правил предметної та суб`єктної юрисдикції й інших вимог, порушення яких перешкоджає відкриттю провадження у справі (див. постанови Великої Палати Верховного Суду від 24 квітня 2019 року у справі № 523/10225/15-ц, Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 23 травня 2018 року у справі № 640/2704/16-ц і Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 29 травня 2018 року у справі № 903/509/17). Новий перебіг позовної давності (після його переривання) починається наступного дня після пред`явлення позову (див. постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 23 травня 2018 року у справі № 663/2070/15-ц)».

Так, колегія суддів вважає, що оскільки пред`явленням Комунальним підприємством «ЖУК» у 2013, 2015, 2016, 2017, 2018, 2019 роках заяв про видачу судового наказу позовна давність не перервалась, а з даним позовом підприємство звернулось 03 лютого 2020 року, тому стягненню за надані послуги підлягає заборгованість за період з 03 лютого 2017 року по 03 лютого 2020 року.

Про факт надання послуг позивачем і згоду на їх отримання відповідачами свідчать вчинені сторонами дії: відкриття на відповідача особового рахунку, надання послуг виконавцем послуг - позивачем і фактичне використання цих послуг споживачем відповідачами.

Оскільки відповідачі фактично користувалися послугами та не оспорюють факту користування ними, але не сплачували за них кошти, згідно відомостей нарахування та сплати за ними виникла заборгованість.

Дані про те, що послуги з теплопостачання та вивозу твердих побутових відходів позивачем відповідачам не надавались у зазначеному розмірі чи надавались неналежної якості, в справі відсутні.

В справі відсутні відомості щодо наявності скарг від відповідачів щодо неналежної якості надання послуг з теплопостачання та вивозу твердих побутових відходів, рішень щодо надання дозволу на відключення від теплопостачання у відношенні цих абонентів до підприємства також в справі немає.

Згідно Статуту Комунального підприємства «Житлова управляюча компанія» Лозівської міської ради Харківської області основним предметом і метою діяльності Підприємства є самостійна систематична господарська діяльність, спрямована на досягнення економічних, соціальних та інших результатів по забезпеченню населення, а також забезпеченню підприємств, установ та організацій послугами з управління будинками (в тому числі багатоквартирними) та житлово-комунальними послугами водо (холодною, гарячою), централізованим опаленням та водовідведенням, утримання будинків та прибудинкової території, вивозом ТПВ, проведенням поточних та капітальних ремонтів, технічним обслуговуванням ліфтів, тощо.

Як убачається з договорів № 6 та № 11 від 20.01.2020 року та 13.03.2020 року відповідно про надання послуг, КП «Житлова управляюча компанія» Лозівської міської ради надає КП «Теплоенерго» та КП «Еко-Сан» послуги з юридичного консультування та юридичного представництва (послуги з ведення претензійно-позовної роботи з боржниками), КП «Житлова управляюча компанія» Лозівської міської ради уповноважена на подання до місцевих судів загальної юрисдикції від власного імені заяв про видачу судових наказів про стягнення заборгованості за оплату послуг з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води, вивезення та захоронення твердих побутових відходів; подання до місцевих судів загальної юрисдикції від власного імені позовних заяв про стягнення заборгованості за оплату послуг з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води, вивезення та захоронення твердих побутових відходів; отримання та зарахування на власний розрахунковий рахунок коштів, що стягнені з боржників в судовому порядку або під час примусового виконання виконавчих документів за послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води, вивезення та захоронення твердих побутових відходів, або добровільно сплачені ними.

Як вбачається з виписки по комунальним послугам за адресою: АДРЕСА_1 за теплопостачання за 2017 рік нараховано 9612,19 грн., за 2018 рік нараховано 11399 грн. та сплачено відповідачем 2058 грн., за 2019 рік нараховано 11535 грн. та сплачено відповідачем 7394, 67 грн., тому стягненню з відповідачів на користь позивача підлягає заборгованість з централізованого опалення у сумі 23094, 37 грн.

З виписки по комунальним послугам за адресою: АДРЕСА_1 з утримання житла вбачається, що за 2017 рік нараховано 2236,80 грн. субсидія складає 201,87 грн. та сторовано 221,66 грн.; за 2018 рік нараховано 2684, 16 грн., за 2019 рік нараховано 3165, 41 грн., тому стягненню з відповідачів на користь позивача підлягає заборгованість з утримання житла у сумі 7662, 84 грн.

З виписки по комунальним послугам за адресою: АДРЕСА_1 з вивозу ТПВ вбачається, що за 2017 рік нараховано 223, 97 грн., субсидія 45,25 грн.; за 2018 рік нараховано 619, 44 грн.; за 2019 рік нараховано 807, 72 грн., тому стягненню з відповідачів на користь позивача підлягає заборгованість з вивозу ТПВ у сумі 1605, 88 грн.

За таких обставин, стягненню з відповідачів на користь позивача підлягає заборгованість за надані комунальні послуги всього у сумі 32 363, 09 грн.

Стосовно позовних вимог про стягнення боргу за водопостачання і водовідведення колегія суддів зазначає наступне.

Так, 27.11.2019 року рішенням Лозівського міськрайонного суду Харківської області, яке було залишено без змін постановою Харківського апеляційного суду від 29.04.2020 року, було зобов`язано КП «ЖУК» здійснити перерахунок нарахованих комунальних платежів за послуги з водовідведення, які не були надані за особовим рахунком відкритим на квартиру ОСОБА_1 з 17.04.2015 року по 14.09.2018 року та стягнено судовий збір з КП «ЖУК», в решті вимог відмовлено.

Отже, у зв`язку з відсутністю уточнення позовних вимог КП «ЖУК» та ненадання підтвердження здійснення перерахунку стосовно боргу за водовідведення, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні позовних вимог в цій частині у зв`язку з недоведеністю наявності боргу та його розміру.

Відповідно до ч 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ч. 13 ст. 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Матеріали справи свідчать про те, що позовні вимоги задоволені частково, а саме на 61%. При подачі позовної заяви позивачем сплачено судовий збір у розмірі 2102 грн. 61 % з яких складає 1282,22 грн. Також при подачі апеляційної скарги відповідачами сплачено 3153 грн. Апеляційна скарга задоволена частково, а саме на 39 % (39% з яких складає 1229,67 грн.).

згідно ч. 10 ст. 141 ЦПК України при частковому задоволенні позову, у випадку покладення судових витрат на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, суд може зобов`язати сторону, на яку покладено більшу суму судових витрат, сплатити різницю іншій стороні. У такому випадку сторони звільняються від обов`язку сплачувати одна одній іншу частину судових витрат.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до п. 4 ч.1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Керуючись ст. ст. 371, 374, п. 4 ч. 3 ст. 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 задовольнити частково.

Рішення Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 17 вересня 2020 року в частині задоволення позовних вимог про стягнення заборгованості за період з 1996 по 2016 рік скасувати, у задоволенні цих позовних вимог відмовити.

Рішення Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 17 вересня 2020 року змінити в частині сум стягнення.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 на користь Комунального підприємства «Житлова управляюча компанія» Лозівської міської ради Харківської області заборгованість за комунальні послуги у сумі 32 363,09 грн., а саме за послуги з теплопостачання у сумі 23094, 37 грн.; з утримання будинків та прибудинкової території у сумі 7 662, 84 грн.; з вивозу ТПВ у сумі 1605, 88 грн.

Перерозподілити судові витрати.

Стягнути з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 на користь Комунального підприємства «Житлова управляюча компанія» Лозівської міської ради Харківської області витрати по сплаті судового збору в сумі 52,55 грн., тобто по 10,51 грн. з кожного.

Постанова апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий Н.П. Пилипчук

Судді О.В. Маміна

С.С. Кругова