ФОП ОСОБА_1 звернулась до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості в розмірі 8 432,00 грн., пені у розмірі 535,41 грн., 3% річних у розмірі 155,93 грн. та судових витрат у розмірі 840,80 грн.
Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 10 листопада 2019 року між сторонами було укладено договір № ТД 1011, за умовами якого позивач зобов`язалась надати відповідачу комплекс товарів та послуг по догляду за обличчям, а відповідач зобов`язалась прийняти цей комплекс, згідно Акту приймання-передачі товару та сплатити за нього грошову суму 17 662 грн.
Позивач стверджує, що вона належним чином виконала свої зобов`язання перед відповідачем у повному обсязі, що підтверджується підписаним Актом приймання-передачі товару від 10.11.2019 року та Актом наданих послуг від 27.02.2020 року. Пунктами 5.4, 5.5 Договору встановлено, що відповідач сплачує за продаж набору косметики та надання косметологічних послуг частинами рівними платежами не пізніше 10 числа кожного місяця у сумі 1 416,20 грн. Остаточно відповідач зобов`язалась розрахуватись не пізніше 10.09.2020 року. Однак, ОСОБА_2 свої зобов`язання щодо оплати вартості отриманого комплексу виконала не у повному обсязі, а саме сплатила лише частину коштів у розмірі 9 230 грн., сума боргу складає 8 432,00 грн. Вона відповідачу направляла письмові претензії № 1 від 30.01.2020 року та № 5 від 10.07.2020 року з вимогами щодо погашення заборгованості за договором, однак ці претензії відповідач залишила без відповіді та виконання. Останній платіж відповідач сплатила 27.02.2020, наступний, згідно умов договору, мала здійснити не пізніше 10.04.2020 року, однак після вказаної дати жодних інших платежів від ОСОБА_2 не надходило.
З посиланням на норми ст. ст. 525, 538, 625, 628, 629, 655, 693, 706, 901 ЦК України, ст. 1 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за вказаним договором у розмірі 8 432,00 грн., пеню за період з 11.05.2020 року по 21.12.2020 року за 225 днів прострочення з розрахунку подвійної облікової ставки НБУ у розмірі 535,41 грн. та 3% річних за вказаний період у розмірі 155,93 грн.
Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 19.01.2021 року відкрите провадження у справі, призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, роз`яснено учасникам справи порядок подання заяв по суті справи та наслідки їх неподання.
Відповідачу був встановлений п`ятнадцятиденний строк з дня вручення вказаної ухвали з доданими процесуальними документами для подання відзиву на позовну заяву.
Як убачається з матеріалів справи, ухвала суду про відкриття провадження у справі разом із доданими до неї документами були направлені відповідачу за вказаною у позовній заяві адресою, яка є зареєстрованим місцем проживання ОСОБА_2 , при цьому поштова кореспонденція була повернута без вручення з довідкою Укрпошти за закінченням терміну зберігання.
Відзив на позов відповідачем у визначений термін не надано.
Відповідно до положень ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
З матеріалів справи убачається, що позивач не заперечує проти заочного розгляду справи.
За таких обставин, у відповідності до вимог ч. 1 ст. 281 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити у справі заочне рішення.
Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, оцінивши докази кожен окремо та в їх сукупності, повно, об`єктивно та всебічно з`ясувавши обставини справи, приходить до наступного висновку.
За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною другою статті 16 ЦК України, або іншим способом, що встановлений договором або законом.
Встановлено, що 10 листопада 2019 року між позивачем ФОП ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_2 було укладено Договір № ТД 1011, за умовами якого позивач зобов`язалась надати комплекс товарів та послуг, зокрема: продати відповідачу набір косметики по догляду за шкірою обличчя торгової марки «Нікаrі» та надати косметологічні послуги, асортимент, перелік, кількість складових та загальна вартість яких визначена в Переліку №1 (специфікації), що являється додатком до договору (далі - договір).
Згідно ст. 655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.
Відповідно частини 1 ст. 901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.
Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору (ст. 628 ЦК України).
За нормою частини 1 ст. 627 ЦК України, відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Відповідно пункту 5.1 договору, загальна вартість комплексу по догляду за цим договором складає 17 662 грн., з яких: вартість набору косметики складає 11 832 грн. вартість косметологічних послуг складає 5 830 грн.
Згідно пунктів 5.3-5.6 договору, при оплаті комплексу по догляду частинами клієнт ( ОСОБА_2 ) в день підписання даного договору вносить на поточний рахунок або в касу позивача перший платіж в розмірі 3 500 грн., але не пізніше 30.11.2019 року. Залишок вартості комплексу по догляду в розмірі 14 162 грн. клієнт сплачує позивачу рівними платежами у сумі 1 416,20 грн. протягом 10 місяців. Оплата за комплекс по догляду здійснюється не пізніше 10 числа кожного місяця. Клієнт повністю розраховується за комплекс по догляду не пізніше 10.09.2020 року.
Сторонами 10.11.2019 року підписано Акт приймання-передачі товару до Договору № ТД 1011 від 10.11.2019 року, відповідно якого на виконання умов договору позивач надала, а відповідач отримала набір косметики торгової марки «Нікаrі» загальною вартістю 11 832 грн.
Також 27.02.2020 року між ФОП ОСОБА_1 та ОСОБА_2 підписано Акт наданих послуг до договору, зі змісту якого убачається, що позивач надала відповідачу, а остання отримала послуги, передбачені договором, перелік, назва та кількість яких вказані в Переліку № 1 (специфікація) до договору, вартість послуг складає 5 830 грн., послуги надані належним чином, відповідач не має претензій до наданих послуг.
За викладених обставин убачається, що позивач у повному обсязі виконала взяті на себе зобов`язання за укладеним з відповідачем договором.
Як убачається з матеріалів справи, на виконання умов договору відповідач сплатила позивачу кошти на загальну суму 9 230 грн., що підтверджується наступними товарними чеками ФОП ОСОБА_1 : № 317 від 10.11.2019 на суму 1 700 грн., № 349 від 30.11.2019 на суму 1 800 грн., № 502 від 29.12.2019 на суму 1 500 грн., № 129 від 13.02.2020 на суму 2 820 грн., № 194 від 27.02.2020 на суму 1 410 грн.
У зв`язку наведеним, заборгованість відповідача за договором становить у розмірі 8 432 грн. (17 662 - 9 230).
Відповідно частини 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору і одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. ст. 525, 526 ЦК України).
Як визначено статтею 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Отже, судом встановлено, що відповідач не виконала взяті на себе за договором зобов`язання, грошові кошти у визначений договором строк позивачу не повернула.
У спростування вказаних обставин будь яких доказів відповідачем суду не надано та про такі заявлено не було.
Згідно положення ч. 1 ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Таким чином, залишок заборгованості за договором становить 8 432,00 грн., тому суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог в частині стягнення з відповідача основного боргу.
Позивачем до стягнення з відповідача заявлена пеня у розмірі 535,41 грн. з розрахунку подвійної облікової ставки НБУ, відповідно ст. ст. 1, 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань».
Однак, у цій частині позовних вимог про стягнення пені слід відмовити, оскільки положення Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» на спірні правовідносини не поширюються, так як відповідач є фізичною особою.
Натомість, за приписами Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань», суб`єктами договірних правовідносин між платниками та одержувачами грошових коштів щодо відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань за цим Законом є підприємства, установи та організації незалежно від форм власності та господарювання, а також фізичні особи - суб`єкти підприємницької діяльності.
Позивач також просить стягнути з відповідача 3% річних у розмірі 155,93 грн., відповідно ч. 2 ст. 625 ЦК України, за період з 11.05.2020 року по 21.12.2020 року за 225 днів прострочення, які нараховано із суми боргу 8 432 грн., посилаючись на п. 6.3 договору, обґрунтовуючи тим, що вона має право вимагати від відповідача дострокового погашення всієї суми за договором з 11.05.2020 року, оскільки останній платіж було здійснено відповідачем 27.02.2020 р., а наступний платіж мав бути виконаний не пізніше 10.04.2020 року, однак жодних платежів не надходило.
Виходячи з умов договору та наявних у справі доказів, позовні вимоги про стягнення 3% річних підлягають задоволенню частково, виходячи з наступного.
Відповідно ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Як зазначено вище, відповідно умов договору, відповідач зобов`язана була до 30.11.2019 року сплатити позивачу перший платіж у розмірі 3 500 грн., у подальшому залишок вартості товарів та послуг у розмірі 14 162 грн. сплачувати протягом 10 місяців рівними платежами в сумі по 1 416,20 грн. не пізніше 10 числа кожного місяця, дата останнього платежу не пізніше 10.09.2020 року (пункти 5.3 - 5.6 договру).
Пунктом 6.3 договору визначено, що у випадку порушення відповідачем строків оплати, передбачених п. 5.4, 5.5 даного договору, а також у випадку затримки відповідачем платежу в строк, що перевищує 60 календарних днів поспіль, чи у випадку самовільної зміни розміру платежу відповідачем, що завдасть збитків позивачу, позивач має право вимагати від клієнта дострокового погашення всієї несплаченої вартості комплексу по догляду й інших, пов`язаних з цим порушенням та відшкодуванням збитків.
При цьому пунктом 6.4 договору обумовлено, що у випадку, зазначеному в п. 6.3 даного договору, відповідач зобов`язана достроково сплатити позивачу несплачену вартість комплексу по догляду протягом 5 робочих днів з дати отримання відповідної вимоги позивача.
Позивач на адресу відповідача 03.02.2020 року направляла письмову претензію від 30.01.2020 року № 1 та 15.07.2020 року надсилала претензію від 10.07.2020 року № 5 з вимогами про сплату заборгованості за договором.
Разом з тим, суду не надано жодних доказів на підтвердження факту отримання відповідачем вказаних претензій, у тому числі дати їх отримання, для можливості визначення початку строку зобов`язання відповідача щодо дострокової сплатити коштів за договором відповідно умов укладеного правочину.
За таких обставин суд критично відноситься до посилань ФОП ОСОБА_1 , що саме з дати 11.05.2020 року у позивача виникло право вимоги оплати повної вартості за договором.
За правилами ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
В силу вимог ч. 6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
З наданих позивачем копій товарних чеків убачається, що відповідач виконала взяті на себе зобов`язання по сплаті першого платежу в сумі 3 500 грн. до 30.11.2019 року. У подальшому сплатила три платежі, у тому числі після дати першої претензії позивача від 03.02.2020 року, зокрема: 29.12.2019 р. сплатила 1 500 грн., 13.02.2020 р. - 2 820 грн. та 27.02.2020 року - 1 410 грн. Отже, станом 10.03.2020 року переплата скла у розмірі 65,20 грн. (згідно помісячного графіку платежів протягом 4-х місяців - до 10.03.2020 року мала сплатити загальну суму 5 664,80 гр. (1 416,20 х 4), фактично сплачено 5 730 грн.).
За вимогами ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
З урахуванням періоду заявлених вимог про стягнення 3 % річних з 11.05.2020 р. по 21.12.2020 року, відповідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України, та умов договору, з відповідача слід стягнути на користь позивача 3 % річних за прострочення виконання грошового зобов`язання у розмірі 119,88 грн., що включає:
- 7,03 грн. з 11.05.2020 по 10.06.2020 за 31 календарних днів прострочення виходячи із суми боргу 2 767,20 грн. (1 351 грн. + 1416,20 грн.) - (2 767,20 х (3 : 366 : 100) х 31),
- 10,29 грн. з 11.06.2020 по 10.07.2020 за 30 днів прострочення виходячи із суми боргу 4 183,40 грн. (2 767,20 грн. + 1416,20 грн.) - (4 183,40 х (3 : 366 : 100) х 30),
- 14,23 грн. з 11.07.2020 по 10.08.2020 за 31 днів прострочення виходячи із суми боргу 5 599,60 грн. (4 183,40 грн. + 1416,20 грн.) - (5 599,60 х (3 : 366 : 100) х 31),
- 17,83 грн. з 11.08.2020 по 10.09.2020 за 31 днів прострочення виходячи із суми боргу 7 015,80 грн. (5 599,60 грн. + 1416,20 грн.) - (7 015,80 х (3 : 366 : 100) х 31),
- 70,50 грн. з 11.09.2020 по 21.12.2020 за 102 днів прострочення виходячи із суми боргу 8 432 грн. - (8 432 х (3 : 366 : 100) х 102).
Порушення відповідачем умов договору є цивільним правопорушенням, оскільки ст. 629 ЦК України встановлюється принцип безумовності та обов`язковості виконання договору.
За викладених обставин, позов підлягає до задоволення частково, а саме з ОСОБА_2 на користь ФОП ОСОБА_1 слід стягнути борг за укладеним між сторонами договором у розмірі 8 432 грн. та 3% річних за невиконання грошового зобов`язання у розмірі 119 грн. 88 коп., а всього 8 551 грн. 88 коп. В іншій частині позов задоволенню не підлягає.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України у порядку розподілу судових витрат між сторонами суд присуджує до стягнення з відповідача на користь позивача понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 840,80 грн.
Керуючись ст. ст. 15, 16, 525, 526, 530, 610, 625, 627, 628, 629, 655, 656, 691, 901 ЦК України, ст. ст. 2, 4, 7, 10, 12, 13, 19, 76, 81, 89, 133, 137, 141, 258, 259, 263, 265, 268, 273, 274, 280, 282, 354, 355 ЦПК України, суд,-
Позов Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості та штрафних санкцій задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 заборгованість у розмірі 8 432 грн., 3% річних у розмірі 119 грн. 88 коп. та судовий збір у розмірі 840 грн. 80 коп., а всього суму 9 392 (дев`ять тисяч триста дев`яносто дві) грн. 68 коп.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення може бути переглянуте Дніпровським районним судом м. Києва за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом тридцяти днів з дня його проголошення не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Учасники справи:

Позивач - Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 , адреса проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Відповідач - ОСОБА_2 , адреса проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Повне судове рішення складено 14 квітня 2021 року.

Суддя