Провадження № 6/754/338/21
У Х В А Л А

Іменем України

09 квітня 2021 року м.Київ

Деснянський районний суд м.Києва в складі:

головуючого-судді Скрипки О.І.

при секретарі Моторенко К.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Києві заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Брайт Інвестмент», заінтересовані особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп», Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра», ОСОБА_1 , боржник: ОСОБА_2 , про заміну стягувача у виконавчому листі та поновлення строків для його пред`явлення, -

ВСТАНОВИВ:

Заявник ТОВ «Брайт Івенстмент» звернувся до суду з заявою про заміну стягувача у виконавчому листі та поновлення строків для його пред`явлення.

Свої вимоги заявник мотивує тим, що рішенням Деснянського районного суду м.Києва від 23.11.2012 року у цивільній справі № 2-5187/2012 було задоволено позовні вимоги ПАТ «Комерційний банк «Надра» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 та прийнято рішення про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором № 60/П/84/2008-980 від 09.06.2008 року у розмірі 25 584,15 грн. та витрат по сплаті судового збору у розмірі 250,00 грн.

Згідно Договору № GL48N718070_blаnк про відступлення прав вимоги від 05.08.2020 року, право вимоги за вищевказаним кредитним договором, укладеним між Відкритим акціонерним товариством комерційний банк «Надра» (найменування змінено на Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра» на виконання вимог Закону України «Про акціонерні товариства») та боржниками, перейшло до ТОВ ФК «Дніпрофінансгруп». В подальшому ТОВ ФК «Дніпрофінансгруп» згідно Договору № GL48N718070_blаnк 01 про відступлення прав вимоги від 30.09.2020 року відступило вищевказані права вимоги на користь ТОВ «Брайт Інвестмент».

Посилаючись на викладені обставини, заявник вважає, що на підставі зазначених правочинів відбулась заміна кредитора за кредитним договором, який був підставою розгляду даної судової справи та постановлення вказаного судового рішення, в зв`язку з чим заявник набув права грошової вимоги до боржників та є кредитором, а тому просить задовольнити його заяву, а також просить поновити строк на пред`явлення виконавчого документу до виконання, оскільки цей строк пропущений з поважних причин.

Сторони по справі, будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явились, причини неявки суду не повідомили. Заявник у заяві просить розглянути справу у відсутність його представника.

Відповідно до ч.3 ст. 442 ЦПК України, неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження, а тому суд вважає за можливе розглянути заяву у відсутність учасників справи та інших осіб.

У порядку ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, розглянувши заяву про заміну сторони виконавчого провадження, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, встановив наступне.

Рішенням Деснянського районного суду м.Києва від 23.11.2012 року по справі № 2-5187/12, стягнуто солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 на користь ПАТ «КБ «Надра» заборгованість за кредитним договором від 09.06.2008 року на загальну суму в розмірі 25 584,15 грн., а також витрати по сплаті судового збору в розмірі 250,00 грн., а всього 25 834,15 грн.

На виконання вказаного рішення 15.01.2013 року було видано виконавчий лист, який перебував на примусовому виконанні в органах ДВС та 05.12.2013 року був повернутий стягувачу згідно п.2 ст.47 ЗУ «Про виконавче провадження», про що свідчить відповідна відмітка.

Згідно Договору № GL48N718070_blаnк про відступлення прав вимоги від 05.08.2020 року право вимоги за вищевказаним кредитним договором, укладеним між ВАТ КБ «Надра» та боржниками, право вимоги перейшло до ТОВ ФК «Дніпрофінансгруп».

В подальшому ТОВ ФК «Дніпрофінансгруп» згідно Договору № GL48N718070_blаnк 01 про відступлення прав вимоги від 30.09.2020 року відступило вищевказані права вимоги на користь ТОВ «Брайт Інвестмент».

Відповідно до п.1 ст.11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно ч.1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно до ст.514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

Відповідно до ч.1,2 ст.442 ЦПК України, у разі вибуття однієї з сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.

Згідно ч.5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження», у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

За змістом ст. 512 ЦК України, ст. 442 ЦПК України та ч.5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження», у разі вибуття кредитора в зобов`язанні він замінюється правонаступником.

Виходячи із цих норм, зокрема, пп. 1, 2ч. 1 ст. 512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.

У зв`язку з такою заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв`язку із чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до ч. 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 442 ЦПК України за заявою заінтересованої сторони зобов`язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов`язки в зобов`язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.

Зазначена правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 20 листопада 2013 року № 6-122цс13, яка згідно ЦПК України є обов`язковою для судів.

Отже, підставою для заміни сторони виконавчого провадження, тобто процесуального правонаступництва, є наступництво у матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків вибулої сторони в цих правовідносинах.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що на підставі договорів про відступлення прав вимоги змінилась сторона у виконавчому провадженні, а саме відбулась заміна первісного стягувача за виконавчим листом - ПАТ КБ «Надра» на заявника ТОВ «Брайт Інвестмент», а тому заява в цій частині є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Що стосується вимог заявника про поновлення строків пред`явлення виконавчого листа до виконання, то суд дійшов до наступного.

Згідно ст. 433 ЦПК України передбачає поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, а саме: у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.

З цього приводу прецедентним є рішення Європейського суду з прав людини у справі "Креуз проти Польщі" від 19.06.2001 року. У вказаному рішенні зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Європейський суд з прав людини зазначив, що немає порушення права на доступ до правосуддя, якщо заявники не виявили належної зацікавленості у розгляді їхньої справи.

Аналогічна правова позиція викладена у рішенні Європейського суду з прав людини "Каракуця проти України".

Суд зазначає, що єдиною підставою для поновлення судом пропущеного строку пред`явлення виконавчого документа до виконання є наявність поважних причин пропуску такого строку. Поважними причинами визнаються такі обставини, які перешкодили стягувачу вчинити у встановлений строк дії по пред`явленню виконавчого документа до виконання.

Причина пропуску строку є поважною, якщо вона відповідає одночасно таким умовам: це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом або судом строк, це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк, виникла протягом строку, який пропущений та підтверджується належними і допустимими засобами доказування. Перелік причин, які слід вважати поважними, законодавцем не зазначено, а тому суд дає оцінку поважності причин за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у заяві доказів.

Обов`язок пред`явити виконавчий лист до виконання в межах строків, визначених Законом України «Про виконавче провадження», покладено саме на стягувача.

При вирішенні питання про поновлення строку для пред`явлення до виконання виконавчого документа, виданого на підставі судового рішення, суд повинен з`ясувати причини пропуску цього строку та залежно від характеру цих причин зробити висновок про їх поважність чи неповажність, а відтак дійти висновку про наявність чи відсутність підстав для поновлення такого строку.

Враховуючи письмові матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що з урахуванням обставин, на які посилається заявник, підстави для задоволення заяви в цій частині відсутні.

Так, як вже зазначалось вище, на виконання вказаного рішення 15.01.2013 року було видано виконавчий лист, який перебував на примусовому виконанні органах ДВС та 05.12.2013 року був повернутий стягувачу згідно п.2 ст.47 ЗУ «Про виконавче провадження», про що свідчить відповідна відмітка.

Відповідно до ст. 22 ЗУ «Про виконавче провадження» (в редакції, чинній на час набрання судовим рішенням законної сили та на момент повернення виконавчого листа стягувану), виконавчі документи можуть бути пред`явлені до виконання протягом року, якщо інше не передбачено законом. Строки для пред`явлення до виконання судових рішень встановлюються з наступного дня після набрання рішенням законної сили. Даний Закон втратив чинність через три місяці з дня набрання чинності ЗУ «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року, який набрав чинності 05 жовтня 2016 року.

Таким чином, виходячи з наданих доказів, строк пред`явлення виконавчого листа до виконання сплинув 15.01.2014 року.

В той же час, представником заявника не обґрунтовано заяву та не наведено поважність причини, з якої стягувачем було пропущено строк на пред`явлення виконавчого листа до виконання, не надано жодного належного та достатнього доказу, який би підтверджував факт існування об`єктивних перешкод, непереборних обставин, які унеможливлювали первісного стягувача звернутися до компетентних органів виконавчої служби протягом встановленого законом строку.

З урахуванням того, що договір про відступлення прав вимоги між ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» та ТОВ «Брайт Інвестмент» було укладено 30 вересня 2020 року, тобто майже через 7 років після спливу строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, наявність поважності причин пропуску такого строку судом не вбачається.

Окремо слід звернути увагу на те, що відступлення права вимоги є договірною передачею вимог первісного кредитора новому кредиторові та відбувається на підставі укладеного між ними правочину, при цьому заміна кредитора саме у зобов`язанні допускається протягом усього часу існування зобов`язання, якщо це не суперечить договору або не заборонено законом. Відтак, правонаступництво не є поважною причиною пропуску строків пред`явлення виконавчого листа до виконання.

Таким чином, оскільки ТОВ «Брайт Інвестмент» не надав доказів поважності причин пропуску встановленого законом строку пред`явлення виконавчого документу до виконання та жодного належного та достатнього доказу, який би підтверджував поважність причини пропуску такого строку, суд не вбачає підстав для задоволення заяви в частині поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання.

На підставі викладеного, керуючись ст.15 ЗУ «Про виконавче провадження», ст.ст.11, 512, 514 ЦК України, ст.433, 442 ЦПК України, п.17.4 Перехідних положень Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03.10.2017 року, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Брайт Інвестмент», заінтересовані особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп», Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра», ОСОБА_1 , боржник: ОСОБА_2 , про заміну стягувача у виконавчому листі та поновлення строків для його пред`явлення - задовольнити частково.

Замінити сторону виконавчого провадження з виконання рішення Деснянського районного суду м.Києва від 23 листопада 2012 року у справі № 2603/11100/12 (провадження № 2-5187/12) за позовом Публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «Надра» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, а саме:

замінити стягувача Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра» () на його правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю «Брайт Інвестмент» (, місцезнаходження за адресою: 49019, м. Дніпро, вул. Академіка Белелюбського, буд. 54, офіс 402).

В задоволенні інших вимог - відмовити.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали складено та підписано 09 квітня 2021 року.

Головуючий: