Справа № 202/6982/20
Провадження № 6/202/21/2021
ІНДУСТРІАЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2021 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська

в складі: головуючого судді - Кухтіна Г.О.

за участю секретаря Калантаєнко Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова установа «Європейська факторингова компанія розвитку» про заміну сторони у судових наказах, поновлення пропущеного строку пред`явлення судових наказів до виконання, видачу дублікатів судових наказів у цивільній справі за заявою Акціонерного комерційного інноваційного банку «Укрсиббанк» про солідарне стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 суми боргу за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ:

До Індустріального районного суду м. Дніпропетровська надійшла вищевказана заява, вимоги якої обґрунтовані наступним. Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська були видані судові накази по справі № 2-н-1694/09, за змістом яких з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , солідарно, на користь Акціонерного комерційного інноваційного банку «УкрСиббанк» була стягнута заборгованість за договором про надання споживчого кредиту № 0 від 07.07.2006, в сумі 13 226, 35 грн., судовий збір в сумі 66, 13 грн. та витрати на ІТЗ в сумі 30, 00 грн., а загалом 13 322, 48 грн. Право вимоги за вище зазначеним кредитним договором неодноразово відступалося. Востаннє, 11.05.2019 між ПАТ «Дельта Банк» і заявником, за результатами торгів (аукціону), був укладений договір про відступлення прав вимоги, відповідно до якого відбулася заміна кредитора у зобов`язанні шляхом відступлення ПАТ «Дельта Банк» на користь заявника права вимоги за кредитним договором № 0 від 07.07.2006. Заявник зазначав, що постанови про повернення виконавчих документів від 12.07.2010 та 03.10.2012 та оригінали виконавчих документів до нього не надходили та не передавалися, оскільки були втрачені при поштовому пересиланні, АКІБ «УкрСиббанк» їх не отримувало та, відповідно, не передавало заявнику.

Заявник та боржник в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, причину неявки суду не повідомили.

У зв`язку з неявкою сторін в судове засідання, фіксація судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалась, що відповідає положенням ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, вважає, що заява не підлягає задоволенню з наступних підстав.

У відповідності до ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судом встановлено, що у відповідності до копії судових наказів від 02.09.2009 № 2-н-1694/09, з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 солідарно на користь Акціонерного комерційного інноваційного банку «УкрСиббанк» була стягнута заборгованість за договором про надання споживчого кредиту № 0 від 07.07.2006, в сумі 13 226, 35 грн., судовий збір в сумі 66, 13 грн. та витрати на ІТЗ в сумі 30, 00 грн., а загалом 13 322, 48 грн. Судові накази набрали чинності 27.10.2009. Строк пред`явлення до виконання три роки.

Згідно копії постанови від 27.11.2012, судовий наказ від 02.09.2009 № 2-н-1694/09, відносно ОСОБА_1 було повернено на підставі п. 5 ст. 47 ЗУ «Про виконавче провадження».

Згідно Договору купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, укладеного 08.12.2011 між ПАТ «Укрсиббанк» та ПАТ «Дельта Банк» відбулось відступлення права вимоги за кредитним договором № 0 від 07.07.2006, укладеним між АКІБ «Укрсиббанк» та ОСОБА_1 , від ПАТ «Укрсиббанк» на користь ПАТ «Дельта Банк».

11.05.2019 між ПАТ «Дельта Банк» та заявником за результатами відкритих торгів, оформлених протоколом електронного аукціону № UA-ЕА-2019-03-26-000009-b від 17.04.2019, був укладений Договір № 1369/К про відступлення прав вимоги.

Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 21 Закону України «Про виконавче провадження» №606-XIV від 21.04.1999, у редакції, чинній на час видачі виконавчого листа, яка кореспондується зі ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» № 1404-VIIІ від 02.06.2016, виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Строки, зазначені у частині першій цієї статті, встановлюються: для виконання рішень і вироків судів у частині майнових стягнень - з наступного дня після набрання рішенням законної сили чи закінчення строку, встановленого у разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а у випадках, коли рішення підлягає негайному виконанню, - з наступного дня після його постановлення (п. 1 ч. 1 ст. 21 вище зазначеного Закону України «Про виконавче провадження» №606-XIV).

Положення Закону України «Про виконавче провадження», що обмежують строк на пред`явлення виконавчих документів до примусового виконання, є законодавчим втіленням принципу правової визначеності та встановлюють строк, протягом якого боржник може очікувати примусового виконання рішення, ухваленого не на його користь.

Згідно з п. 17.4 Перехідних положень ЦПК України до дня початку функціювання Єдиного державного реєстру виконавчих документів у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Аналізуючи зміст даної норми, єдиною підставою для видачі судом дублікату виконавчого листа є його втрата.

Дублікат - це документ, що видається замість втраченого оригіналу та має силу первісного документу. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання.

Дублікат виконавчого листа видається на підставі матеріалів справи та судового рішення, за яким був виданий втрачений виконавчий лист.

При вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа у зв`язку з його втратою заявник повинен повідомити суду обставини, за яких виконавчий лист було втрачено, подавши відповідні докази.

Такий правовий висновок викладений Верховним Судом в постановах від 08.04.2019 у справі № 2-1118/09 та від 30.01.2020 у справі № 405/12449/13-ц.

Заявник у своїй заяві наводить суперечливі обґрунтування обставин, що підтверджують факт втрати виконавчих документів: він заявляє, що сам факт відсутності виконавчих документів у матеріалах кредитної справи, переданої йому та відсутність у реєстрі виконавчих проваджень інформації про них, свідчить про їх втрату; також заявник стверджує, що виконавчі документи були втрачені при пересилці, однак не надав докази на підтвердження втрати. Крім того, слід звернути увагу, що первісний кредитор, у передбачені законом строки, не звернувся до суду із відповідною заявою про видачу дубліката.

Статтею 433 ЦПК України передбачено, що у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Поважність причин пропуску строку є оціночним поняттям та має встановлюватися в кожному окремому випадку на підставі відповідних доказів, які у свою чергу оцінюються судом за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Як на підставу поважності причин пропуску строку пред`явлення виконавчих листів заявник зазначав, що виконавчі листи у нього, як у належного стягувача, відсутні, всі залежні від нього дії, спрямовані на отримання оригіналів здійснені, що підтверджується наступними доказами: актом повторної перевірки матеріалів кредитної справи ОСОБА_1 від 05.11.2020, затвердженого генеральним директором ТОВ «Фінансова установа Європейська факторингова компанія розвитку», відповідно до якого встановлено відсутність у матеріалах кредитної справи виконавчих документів; інформацією з Автоматизованої системи виконавчих проваджень, з якої вбачається, що відкритих виконавчих проваджень з виконання вищевказаного рішення не має.

При цьому суд вважає, що поважними причинами пропуску строку можуть бути визнані лише ті обставини, які є об`єктивно непереборними, незалежними від волевиявлення сторони та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для вчинення процесуальної дії та підтверджені належними доказами.

Таким чином, суд зазначає, що заявник, у порушення вимог ст. 12, 81 ЦПК України, не надав належних і допустимих доказів на підтвердження обставин, які є об`єктивно непереборними, незалежними від волевиявлення сторони та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами на підтвердження вимоги про поновлення строку пред`явлення виконавчих документів до виконання, та вважає, що ПАТ «УкрСиббанк» (стягувач з часу набрання рішенням законної сили) та ПАТ «Дельта Банк» (стягувач з часу отримання права вимоги за договором від 08.12.2011) пропустили без поважних причин 3-річний строк пред`явлення виконавчих документів до примусового виконання, тому у теперішнього кредитора таке право відсутнє.

Також, суд вважає необхідним зазначити, що «Положенням щодо організації продажу активів (майна) банків, що ліквідуються», затвердженим Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 24.03.2016 № 388, у редакції рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 05.05.2017 № 1872, передбачена можливість вивчання матеріалів кредитних справ потенційним інвестором.

ТОВ «Фінансова установа «Європейська факторингова компанія розвитку» мало право отримати наявну у вільному доступі інформацію щодо виконавчих проваджень в Єдиному реєстрі виконавчих проваджень та ознайомитись з матеріалами кредитних справ позичальників.

Уклавши договір про відступлення права вимоги, новий кредитор підтвердив, що був ознайомлений із фактичним станом заборгованості, змістом основних договорів та зауважень до них, не має і приймає всі ризики, пов`язані з основними договорами та правами вимоги (п. 10 Договору № 1370/К від 11.05.2019).

На підставі вище зазначеного, суд дійшов висновку, що стягувач протягом тривалого часу з моменту повернення йому виконавчого документу не сприяв виконанню судового рішення та не пред`явив виконавчі документи до виконання, що свідчить про те, що він втратив інтерес щодо реалізації своїх прав на примусове виконання рішення суду, а відтак відсутні підстави для поновлення строку для пред`явлення вказаних виконавчих документів до виконання.

Суд не може безпідставно поновити строк пред`явлення виконавчих листів до виконання, оскільки це порушує гарантоване право на справедливий суд.

Крім того, ставлячи питання про заміну сторони у виконавчому провадженні, заявник не надав належних та допустимих доказів переходу до нього права вимоги всіх сум заборгованості зазначених у рішенні суду. З наданих доказів не можливо встановити суму грошових зобов`язань відповідачів, які згідно договору № 1369/К про відступлення прав вимоги від 11.05.2019 та додатку до нього перейшли до заявника.

За таких обставин, суд вважає, що підстави для заміни сторони у виконавчому провадженні, також, відсутні.

Враховуючи те, що в матеріалах справи відсутні належні докази втрати виконавчих документів стягувачем та поважності причин пропуску строку для пред`явлення виконавчих документів до виконання, підстави для видачі їх дубліката та поновленні строків на пред`явлення виконавчих документів до стягнення, також, відсутні.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 104, 512, 514 ЦК України, ст.ст. 183, 260-261, 263, 433, 442 п. 17.4 Перехідних Положень ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова установа «Європейська факторингова компанія розвитку» про заміну сторони у судових наказах, поновлення пропущеного строку пред`явлення судових наказів до виконання, видачу дублікатів судових наказів у цивільній справі за заявою Акціонерного комерційного інноваційного банку «Укрсиббанк» про солідарне стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 суми боргу за кредитним договором, - відмовити повністю.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через суд першої інстанції, шляхом подачі у 15-ти денний строк з дня її проголошення апеляційної скарги.

Суддя Г.О. Кухтін