Провадження № 2-з/537/27/2021
Справа № 537/1385/21
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20.04.2021 р.суддя Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області Маханьков О.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову шляхом накладення заборони на майно, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з клопотанням про забезпечення позову шляхом накладення заборони вчинення реєстраційних дій спадкового майна після померлого ОСОБА_2 ,яке боржник ОСОБА_3 своєю заявою від 14 квітня 2011 року прийняв та яке належить боржнику ОСОБА_3 з часу відкриття спадщини незалежно від отримання свідоцтва про право на спадщину та проведення реєстрації права власності ОСОБА_3 на це майно.

В обґрунтування своїх вимог заявниця посилається на те, що вона буде звертатися до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення трьох відсотків річних ,інфляційних втрат, нарахованих за період прострочення виконання грошового зобов*язання, яке виникло на підставі рішення апеляційного суду Полтавської області 9 грудня 2013 р., з 31 січня 2015 р. по 18 лютого 2021 р., включно.

Клопотання про вжиття заходів забезпечення позову позивач обґрунтовує тим, що невиконанням ОСОБА_3 грошового зобов`язання, яке виникло на підставі рішення апеляційного суду Полтавської області від 9 грудня 2013 р. в справі №2-109/12, яким за наслідками поділу майна сторін зі ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 стягнуто 625 808,38 грн., в рахунок компенсації вартості частки виділеного майна. Якщо певне зобов`язання є грошовим, тобто, виражене у грошовій формі, в тому числі, якщо виникло таке зобов`язання на підставі рішення суду, відповідальність за невиконання такого зобов`язання, настає на загальних підставах згідно з частиною другою статті 625 ЦК України.

Згідно з частиною другою статті 625 ЦК України, в разі порушення грошового зобов`язання боржник, який прострочив його виконання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За змістом цієї норми закону, нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входить до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступає способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Вищенаведена правова позиції відповідає висновку щодо застосування норми права, викладеному в постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 травня 2018 р. № 686/21962/15-ц, за частиною четвертою статті 263 ЦПК України та частиною шостою статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» враховується судами при виборі і застосуванні цієї норми права до спірних правовідносин.

На сьогоднішній день, залишається невиконаним боржником ОСОБА_3 діюче рішення Енергодарського міського суду від 19 травня 2016 р. в справі № 316/1632/15-ц яким з цього боржника стягнуто на користь ОСОБА_1 три відсотки річних у розмірі 26 026,77 грн. та інфляційні втрати у сумі 451 142,05 грн., нараховані за період з 11 грудня 2013 р. по 30 квітня 2015 р. прострочення виконання грошового зобов`язання, яке виникло на підставі рішення апеляційного суду Полтавської області від 9 грудня 2013 р. в справі № 2-109/12. Наразі, ОСОБА_1 порушено питання поновлення строку пред`явлення до виконання цього рішення суду. Ціна позову, який пред`являтиметься складає: 793 658,27 грн. (Сімсот дев`яносто три тисячі шістсот п`ятдесят вісім гривень).

Дослідивши наявні в матеріалах заяви докази, суд вважає, що вимоги заявника, викладені у його заяві про вжиття заходів до забезпечення позову підлягають задоволенню.

Суддя, вивчивши заяву про забезпечення позову, вважає, що вона відповідає вимогам статті 151 ЦПК України та підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з частиною 1 статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно ст. 18 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України. У своїй практиці вирішення питань пов`язаних з виконанням судових рішень, Верховний Суд неодноразово зазначав, що стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод поширює свою дію і на таку стадію цивільного процесу, як виконання судового рішення. У своїх рішеннях Європейський суд з прав людини вказує, що право на судовий розгляд було б примарним, якщо б внутрішня судова система Договірної Держави дозволяла залишення невиконаним остаточного та обов`язкового судового рішення відносно однієї зі сторін, і що виконання рішення або постанови будь-якого органу судової влади повинне розглядатися, як невід`ємна частина «процесу» в розумінні статті 6 Конвенції (рішення від 28 липня 1999 р. в справі «Іммобільяре Саффі» проти Італії», рішення від 19 березня 1997 р. в справі «Горнсбі проти Греції»).

Згідно ч. 1 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується шляхом накладення арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Суддя вважає, що є наявні ризики відчуження відповідачем майна ,що в подальшому може значно утруднити або взагалі зробити неможливим виконання рішення суду.

За частиною першою статті 152 ЦПК України, до подання позовної заяви заява про забезпечення позову подається за правилами підсудності, встановленими ЦПК України для відповідного позову, або до суду за місцезнаходженням предмета спору - якщо суд, до підсудності якого відноситься справа, визначити неможливо. В тих випадках коли місце реєстрації проживання або перебування відповідача невідоме, як в справі за позовом який пред`являтиметься, за вибором позивача пред`являються за місцезнаходженням майна відповідача чи за останнім відомим зареєстрованим його місцем проживання або перебування чи постійного його заняття (роботи). Позов пред`являтиметься за місцезнаходженням майна відповідача ОСОБА_3 .. Йдеться про приміщення АДРЕСА_1 . Заходи забезпечення на яких наполягає позивачка в т.ч. стосуються зазначеного об`єкта нерухомості.

З 8 жовтня 2020 р. на виконанні у приватного виконавця Скрипника В.Л. перебувало виконавче провадження № 63241207. Довідкою приватного виконавця Скрипника В.Л. від 2 квітня 2021 р. за № 5695 повідомлено відомості щодо особи боржника:

1. Кошти на рахунках боржника ОСОБА_3 в банківських установах відсутні;

2. Право власності на нерухоме майно та транспортні засоби на ім`я ОСОБА_3 не зареєстроване;

3. За адресою, вказаною у виконавчому документі ( АДРЕСА_2 ) боржник ОСОБА_3 з реєстрації знятий;

4. Зареєстроване місце проживання боржника не з`ясовано.

Ухвалою Автозаводського районного суду м. Кременчука від 11 грудня 2020 р. в справі № 2-109/12, якою вирішувалось подання приватного виконавця Cкрипника В.Л. про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон боржника ОСОБА_3 , серед іншого, встановлено, що боржник ОСОБА_3 не зареєстрований за жодною адресою проживання. Згідно довідки приватного виконавця Скрипника В.Л. від 2 квітня 2021 р. № 5695, боржник ОСОБА_3 фактично виконав рішення суду тільки після надходження до Автозаводського районного суду м. Кременчука подання приватного виконавця про звернення стягнення на нерухоме майно, яке боржник ОСОБА_3 одержав у спадщину, але щодо якого ним державна реєстрація права власності не проведена.

Враховуючи відомості довідки боржник не має зареєстрованого в установленому законом порядку місця проживання (перебування) на території України.

18.02.2021 року ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 сплачено боргу в розмірі 625 808,38 грн., це пояснюється намаганнями боржника звільнити зазначені об`єкти нерухомості з-під обтяження та їх переоформлення на ім`я іншої особи. В такий спосіб ОСОБА_3 принаймні зможе уникати стягнення з нього трьох відсотків річних та інфляційних втрат на підставі рішення Енергодарського міського суду від 19 травня 2016 р. в справі № 316/1632/15-ц та рішення суду за новим позовом ОСОБА_1 , який пред`являтиметься.

ОСОБА_3 уже вчиняв дії направлені на незаконне переоформлення права власності на це майно на свою матір ОСОБА_4 . Для цього ним був влаштований штучний спір, який, нібито, вирішився рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука від 25 грудня 2015 р. в справі № 524/6750/14-ц. Суд визнав право власності ОСОБА_4 на це майно. Рішенням Апеляційного суду Полтавської області від 8 лютого 2016 р. в справі № 524/6750/14-ц скасовано зазначене рішення суду першої інстанції та прийнято нове рішення, яким повністю відмовлено у задоволенні позовних вимог.

У першій Державній нотаріальній конторі м. Кременчука Полтавської області перебуває спадкова справа номер у спадковому реєстрі 51026451, номер у нотаріуса 255/2011 на майно померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , розпочата 14 квітня 2011 року. У матеріалах спадкової справи перебувають:

1. Заповіт, посвідчений 31 липня 2003 року Ліньковою І. Б. приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу, яким ОСОБА_2 заповідає житловий будинок з надвірними будівлями АДРЕСА_2 своєму синові ОСОБА_3 ;

2. Заповіт, посвідчений 10 грудня 2007 року Ліньковою Ю. Л. Приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу, яким ОСОБА_2 заповідає квартиру АДРЕСА_3 своєму синові ОСОБА_3 ;

3. Заповіт, посвідчений 11 грудня 2007 року Ліньковою Ю. Л. Приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу, яким ОСОБА_2 заповідає квартиру АДРЕСА_4 а також квартиру АДРЕСА_1 своєму синові ОСОБА_3 ;

4. Заповіт, посвідчений 20 березня 2008 року Гребенюк І. М. приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу, яким ОСОБА_2 заповідає квартиру АДРЕСА_5 своєму синові ОСОБА_3 ;

5. Заповіт, посвідчений 15 листопада 2007 р. ОСОБА_5 приватним нотаріусом Сімферопольського міського нотаріального округу Автономної республіки Крим, яким ОСОБА_2 заповідає квартиру АДРЕСА_6 своєму синові ОСОБА_3 .. ОСОБА_3 своєю заявою від 14 квітня 2011 р. прийняв спадкове майно.

ОСОБА_3 своєю заявою від 14 квітня 2011 р. прийняв спадкове майно.

Боржнику ОСОБА_3 з часу відкриття спадщини належать:

1. житловий будинок АДРЕСА_2 ;

2. квартира АДРЕСА_7 ;

3. квартира ІНФОРМАЦІЯ_2 у будинку під АДРЕСА_8 ;

4. приміщення АДРЕСА_1 ;

5. квартира АДРЕСА_9 .

Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (частина третя статті 1296 ЦК України). Разом з тим, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина п`ята статті 1268 ЦК України).

Таким чином, спадкові права є майновим об`єктом цивільного права, оскільки вони надають спадкоємцям можливість успадкувати майно (прийняти спадщину), але право розпорядження нею виникає після оформлення успадкованого права власності у встановленому законом порядку.

Засобом забезпечення позову, який пред`являтиметься, є заборона вчинення реєстраційних дій щодо спадкового майна після померлого ОСОБА_2 , яке боржник ОСОБА_3 своєю заявою від 14 квітня 2011 р. прийняв та яке належить боржнику ОСОБА_3 з часу відкриття спадщини незалежно від отримання свідоцтва про право на спадщину та непроведення реєстрації права власності ОСОБА_3 на це майно.

Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму ВСУ № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову.

Так, ч. 2 ст. 149 ЦПК України встановлено, що забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду.

Керуючись ст.ст. 149, 150 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову - задовольнити.

З метою забезпечення позову накласти заборону вчинення реєстраційних дій щодо наступних об`єктів нерухомості:

1. житловий будинок АДРЕСА_2 ;

2. квартира АДРЕСА_7 ;

3. квартира ІНФОРМАЦІЯ_2 у будинку під АДРЕСА_8 ;

4. приміщення 3 у будинку АДРЕСА_10 ;

5. квартира АДРЕСА_9 .

Заборонити державним реєстраторам та/або будь-яким іншим реєстраторам здійснювати будь-які реєстраційні дії щодо внесення змін до Єдиного державного реєстру права власності речових прав на нерухоме майно, а також заборонити проведення будь-яких реєстраційних дій, реєстрацію, зняття з реєстрації, щодо фізичної особи ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , останнє відоме місце реєстрації АДРЕСА_11 .

Ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження.

Копію ухвали про забезпечення позову одночасно з направленням заявнику направляється судом для негайного виконання всім особам, яких стосуються заходи забезпечення позову і яких суд може ідентифікувати, а також відповідним державним та іншим органам для вжиття відповідних заходів.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до Полтавського апеляційного суду через Крюківський районний суд м.Кременчука протягом 15 днів з дня її проголошення.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя Маханьков О.В.