СЕМЕНІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №547/1247/20
Провадження №2/547/106/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2021 року смт Семенівка

Семенівський районний суд Полтавської області в складі:

головуючої судді Самойленко Л.М.,

за участі секретаря судового засідання Вареник К.А.,

учасники судового провадження:

позивач ОСОБА_1 ,

представник позивача ОСОБА_2 ,

представник позивача ОСОБА_3 ,

представник відповідача Чекальський С.Б.,

розглянувши в судовому засіданні в залі судових засідань № 1 Семенівського районного суду Полтавської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Семенівського районного відділу державної виконавчої служби Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), третя особа Територіальний сервісний центр МВС № 5347 Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Полтавській області про зняття арешту з рухомого майна,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2020 року позивач ОСОБА_1 звернувся із позовом до Семенівського районного відділу державної виконавчої служби Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), третя особа Територіальний сервісний центр МВС № 5347 Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Полтавській області до суду про зняття арешту з рухомого майна. Позивач вказав, що ніяких арештів на його транспортний засіб не накладалося, тому він не розуміє за яких обставин було накладено арешт на автомобіль, а отже просив зняти арешт з рухомого майна, а саме з транспортного засобу марки ВАЗ, моделі 21061, рік випуску 1997, реєстраційний номер № НОМЕР_1 , кузов (коляска) №: НОМЕР_2 , колір білий, тип т/з легковий седан-В, який накладений Семенівським РВ ДВС Полтавської області вих. №295 від 23.01.2008.

Ухвалою Семенівського районного суду Полтавської області від 22.01.2021 відкрито провадження по справі за правилами загального позовного провадження.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні просив зняти арешт з його автомобіля, пояснив, що йому невідомо про виконавчі провадження щодо нього та накладені в межах виконавчих проваджень арешти на його майно, а саме транспортний засіб марки ВАЗ, моделі 21061.

Представник відповідача Семенівського районного відділу державної виконавчої служби Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Чекальський С.Б. проти задоволення позову заперечив, зазначивши що оскільки невідомо в рамках якого виконавчого провадження було накладено арешт на дане майно, тому невідомо в якому виконавчому провадженні необхідно вчинити дії по зняттю арешту з рухомого майна. Крім того повідомив, що 07.02.2016 до Семенівського районного ВДВС ГТУЮ у Полтавській області надійшла постанова Полтавського територіального відділу Середньодніпровського Басейного управління №5713 від 17.11.2005 про стягнення з ОСОБА_1 на користь держави штрафу 51 грн. та збитків 145 грн.( ВП № 1725995). Відомості про інші виконавчі провадження щодо ОСОБА_1 відсутні.

Позивач даний факт заперечив, зазначив що ніяких правопорушень не вчиняв, до адміністративної відповідальності не притягувався.

Третя особа Територіальний сервісний центр МВС № 5347 Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Полтавській області просив розглянути справу без участі свого представника, надав суду письмові пояснення.

Відповідно до пояснень третьої особи від 12.02.2021 за № 31/16-7-483 згідно інформації, що міститься в Єдиному державному реєстрі транспортних засобів на автомобіль ВАЗ 21061, колір білий, номерний знак НОМЕР_1 , накладено арешт Семенівським відділом виконавчої служби, номер вихідного документа 295 від 23.01.2008, вхідний номер канцелярії 88 від 23.01.2008 (а.с. 67). Регіональний сервісний центр ГСЦ МВС в Полтавській області, як територіальний орган з надання сервісних послуг МВС, в тому числі державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку транспортних засобів, оформлення та видачі реєстраційних документів і номерних знаків, діє на підставі Положення та керується у своїй діяльності Конституцією, законами України та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до п. 15 "Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних про них транспортних засобів та мопедів", затвердженого Постановою КМУ № 1388 від 07.09.1998 року, під час проведення перереєстрації уповноваженими особами сервісного центру МВС проводиться перевірка на установлення відповідності конструкції, перевірка за Єдиним державним реєстром транспортних засобів, автоматизованою базою даних про розшукувані транспортні засоби, банком даних Генерального секретаріату Інтерполу, перевірка відомостей про обмеження відчуження за Державним реєстром обтяжень рухомого майна та відомостей про документи, що посвідчують особу та підтверджують громадянство України, а також про реєстрацію місця проживання за Єдиним державним демографічним реєстром, відомостей про особу за Єдиним реєстром боржників, дійсності довіреності за Єдиним реєстром довіреностей.

У разі наявності відомостей про арешт або розшук транспортного засобу його реєстрації не проводиться.

Отже, зареєструвати вказаний транспортний засіб за новим власником, можливо лише за умови дотримання п. 15 Порядку, тобто після зняття арешту з вказаного транспортного засобу (а.с. 62-63).

Заслухавши сторони, розглянувши подані матеріали, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає позов таким, що не підлягає задоволенню, виходячи із наступного.

Матеріалами справи встановлено, що відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 ) від 30.01.2001 року ОСОБА_1 є власником транспортного засобу марки ВАЗ, модель 21061, рік випуску 1997, реєстраційний номер НОМЕР_1 , кузов (коляска) № НОМЕР_2 , колір білий, тип транспортного засобу легковий седан-В (а.с. 7).

25.11.2020 ОСОБА_1 фактично продав даний транспортний засіб ОСОБА_4 .

Для переоформлення даного транспортного засобу у сервісних центрах МВС України позивач видав ОСОБА_4 довіреність серії НМН № 727732 від 25.11.2020, де вказано, що ОСОБА_4 має право розпоряджатися (зняти з обліку в органах реєстрації транспортних засобів та поставити на облік, обміняти, продати за ціну та на умовах за його власним розсудом, передати в найм, оренду) даним транспортним засобом, а саме автомобілем марки ВАЗ, модель 21061, випуску 1997 року, легковий седан-В, шасі (кузова, рама) № НОМЕР_4 , реєстраційний номер НОМЕР_1 , зареєстрований Семенівським МРЕВ 30.01.2001 (а.с. 10-11).

Крім того, на даний транспортний засіб оформив поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АР/0954168 від 26.11.2020 (а.с. 12).

Однак ОСОБА_4 не зміг переоформити транспортний засіб у Територіальному сервісному центрі МВС № 5347 (смт Семенівка) так як згідно листа № 31/16-20-Л-113 від 25.11.2020 на даний транспортний засіб ВАЗ 21061, д.н.з. НОМЕР_1 , згідно регіональної бази АІС "Автомобіль" накладений арешт Семенівським РВ ДВС Полтавської області вих. № 295 від 23.01.2008. Підтверджуючі матеріали, згідно яких було накладено арешти, зберігаються протягом 3 років, після чого знищуються в установленому законом порядку (а.с. 13).

Відповідно до листа начальника Семенівського РВ ДВС Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Чекальського С.Б., згідно даних Автоматизованої системи виконавчих проваджень встановлено, що відносно громадянина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 виконавчі провадження не відкривалися, а тому арешти на його майно не накладалися (а.с. 24).

Відповідно до листа начальника Семенівського РВ ДВС Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Чекальського С.Б., інформації щодо накладення арешту на транспортний засіб ВАЗ 21061, д.н.з. НОМЕР_1 станом на 20.01.2021 року (вих. № 295 від 23.01.2008 року) відділ не має можливості, оскільки у запиті не вказано номер виконавчого провадження за яким необхідно провести обшук та перевірку в Автоматизованій системі виконавчих проваджень для надання більш детальної інформації. Крім того, якщо питання стоїть щодо виконавчих проваджень за 2008 рік, то у відповідності до вимог розділу ХІ "Знищення справ та виконавчих проваджень", "Правил ведення діловодства та архіву в органах державної виконавчої служби та приватних виконавців" затверджених Наказом Міністерства юстиції України від 07.06.2017 року № 1829/5 строк зберігання виконавчих поводжень становить 3 роки. На даний час всі виконавчі провадження 2008 року знищені в установленому законом порядку (а.с. 38).

Відповідно до витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна на ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 відсутні обтяження щодо рухомого майна (а.с. 42).

Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а в частині другій цієї статті визначив способи здійснення захисту цивільних справ та інтересів судом. Частиною другою статті 16 ЦК встановлено способи захисту цивільних прав та інтересів судом.

Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення.

У порядку цивільного судочинства захист майнових прав здійснюється у позовному провадженні, а також у спосіб оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби.

Відповідно до пункту 5 частини третьої статті 11 Закону України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року № 606-XIV в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин (далі - Закону № 606-XIV) державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку.

Частиною першою статті 57 Закону № 606-XIV передбачено, що арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Відповідно до ч.1 ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження», у разі закінчення виконавчого провадження, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, крім випадків, зокрема не стягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження.

Відповідно до частини першої статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту, тобто мається на увазі особа, яка є власником майна і не є стороною виконавчого провадження - саме вона має можливість звернутися до цивільного суду з позовною заявою про зняття арешту зі свого майна. У пункті 5 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03 червня 2016 року № 5 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» зазначено, що в разі якщо опис та арешт майна проводився державним виконавцем, скарга сторони виконавчого провадження розглядається в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК. Інші особи, які є власниками (володільцями) майна і які вважають, що майно, на яке накладено арешт, належить їм, а не боржникові, можуть звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту, що передбачено статтею 60 Закону про виконавче провадження.

Згідно із частиною першою статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Таким чином, враховуючи те, що позивач є боржником у виконавчому провадженні, він не може пред`являти позов про зняття арешту з майна, оскільки законодавством України у цьому випадку передбачений інший спосіб судового захисту.

Відповідно до ч.1, 6 ст.81ЦПКУкраїни кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч.1 ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Отже, враховуючи вище зазначене, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 141, 258, 259, 264, 265, 354, 355ЦПК України суд,

ВИРІШИВ:

В задоволені позову ОСОБА_1 до Семенівського районного відділу державної виконавчої служби Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), третя особа, Територіальний сервісний центр МВС № 5347 Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Полтавській області про зняття арешту з рухомого майна, - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Полтавського апеляційного суду через Семенівський районний суд Полтавської області протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач - ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_5 .

Відповідач - Семенівський районний відділ Державної виконавчої служби Північно-східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), Полтавська обл., Семенівський р-н., смт Семенівка, вул. Шевченка, 31; .

Третя особа - Територіальний сервісний центр МВС № 5347 Регіонального сервісного центру ГСЦМВС в Полтавській області, Полтавська обл., Семенівський р-н., смт Семенівка, вул. Шевченка, 43, .

Повний текст рішення складено 16.04.2021

Суддя Л.М.Самойленко