Справа № 347/1654/18
Провадження № 22-ц/4808/277/21
Головуючий у 1 інстанції Крилюк М. І.
Суддя-доповідач Максюта
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 квітня 2021 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд в складі:

головуючого (суддя-доповідач) Максюти І.О.,

суддів: Василишин Л.В., Девляшевського В.А.,

секретаря Пацаган В.В.

за участю представників апелянта ОСОБА_1 і Мороз О.М., позивача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до філії «Карпатська» Приватного акціонерного товариства «Прикарпаттяоблнерего» про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, за апеляційною скаргою представника філії «Карпатська» Приватного акціонерного товариства «Прикарпаттяобленерго» на рішення Косівського районного суду Івано-Франківської області, ухвалене суддею Крилюк М.І. 03 грудня 2020 року у м. Косів Івано-Франківської області,

в с т а н о в и в :

У серпні 2018 році ОСОБА_2 подано позов до АТ "Прикарпаттяобленерго" про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що для усунення підозр та звинувачень начальника Косівського РЕМ про здійснення ним маніпуляцій в приладі обліку електроенергії, 21.08.2018 року звернувся до відповідача із заявою про демонтаж встановленого електролічильника для направлення на судову експертизу та встановлення замість нього іншого, придбаного ним, аналогічного лічильника марки НІК 2301 В, 2018 року випуску, з усіма сертифікатами відповідності.

Наступного дня, 22.08.2018 року, працівники Косівського РЕМу ОСОБА_3 та ОСОБА_4 прибули до його будинку, однак відмовились пред`явити свої службові посвідчення та надати йому для ознайомлення завдання на виконання зазначених робіт. Так, зайшовши в приміщення, ОСОБА_3 оглянув пломби на приладі обліку електричної енергії, зняв показники, оглянув прилад обліку та пояснив, що жодних порушень пломб чи пошкодження приладу обліку не бачить і тут же зірвав пломбу з лічильника, пояснивши, що прилад, зазначений в заяві, тобто куплений ним (позивачем), встановлювати не будуть, а натомість встановлять свій з дистанційним керуванням. У встановленні цього приладу позивач відмовив та наполягав на встановленні лічильника придбаного саме ним. В іншому випадку просив поставити на місце зірвану працівниками РЕМу пломбу з приладу обліку електричної енергії чи скласти відповідний акт про вилучення пломби та припинити будь-які незаконні дії, адже мова йшла не про заміну чи відправлення лічильника на повірку з ініціативи Косівського РЕМу, а згідно поданої ним заяви, від якої він вправі відмовитись. Натомість працівниками відповідача було складено акт про недопуск до зняття показників лічильника та заміни лічильника по його заяві, що не відповідало дійсним обставинам справи та суперечило пунктам 21 та 42 Правил користування електричною енергією для населення, затверджених Постановою КМУ від 26.07.1999 року №1357.

Саме неправомірні дії працівників відповідача стали приводом звернення позивача до органів поліції з метою захисту порушення його прав на користування електроенергією.

Лише 03 січня 2019 року за його зверненням проведено заміну лічильника та відновлено електропостачання. В результаті протиправних дій працівників РЕМу протягом чотирьох місяців, а саме до 03 січня 2019 р., прилад обліку електричної енергії, встановлений в його власній будівлі фактично не був опломбований.

Просив визнати протиправними дії працівників філії Косівського РЕМ ПАТ «Івано-Франківськобленерго» щодо складання акту про не допуск від 22.08.2018 року (без номера);

визнати недійсним та скасувати акт про не допуск від 22.08.2018 року (без номера, не підписаного працівниками філії Косівського РЕМ ПАТ «Івано-Франківськобленерго»);

визнати протиправними дії працівників філії щодо зняття та вилучення пломби електролічильника без акта на вилучення;

зобов`язати філію Косівського РЕМ ПАТ «Івано-Франківськобленерго» опломбувати лічильник, з якого було знято пломбу та вилучено без акта 22.08.2018 року працівниками філії (а.с.7-5, том.1).

Рішенням Косівського районного суду Івано-Франківської області від 03 грудня 2020 року позов задоволено. Визнано протиправними дії працівників Філії Косівського РЕМ АТ "Прикарпаттяобленерго" щодо складання акта про недопуск від 22.08.2018 року б/н. Визнано недійсним та скасовано акт про недопуск від 22.08.2018 року б/н, складеним відносно споживача ОСОБА_5 . Визнано протиправними дії працівників Косівського РЕМ АТ "Прикарпаттяобленерго" щодо зняття та вилучення пломб електролічильника без акта вилучення, що мали місце 22.08.2018 року в будинковолодінні ОСОБА_5 . Зобов`язано працівників Філії Косівського РЕМ АТ "Прикарпаттяобленерго" опломбувати лічильник, з якого було знято пломбу та вилучено без акта 22.08.2018 року працівниками філії Косівського РЕМ ПАТ «Івано-Франківськобленерго» (а.с.106-110, том.2).

Не погодившись з рішенням суду, представник відповідача подав апеляційну скаргу, у якій посилається на незаконність та необґрунтованість рішення суду, порушення та неправильне застосування норм матеріального та процесуального права.

Апелянт вказує, що задовольняючи позовні вимоги, судом не враховано положення Договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії, Правил роздрібного ринку електричної енергії та Кодексу комерційного обліку електричної енергії.

Так, на підставі заяви споживача ОСОБА_2 працівники філії прибули до його будинку, внаслідок чого було знято пломбу з клемної кришки електролічильника. В ході перевірки встановлено відповідність стану вузла обліку електричної енергії (крім тих його характеристик, властивостей, забезпечення яких покладається на постачальника послуг комерційного обліку) та схеми його підключення Кодексу комерційного обліку та відповідність нормативно-правовим документам. Відповідно і відпала потреба у направленні приладу обліку на експертизу, про яку просив у заяві ОСОБА_2 . Також було запропоновано позивачу демонтаж (заміну) приладу обліку та встановлення лічильника типу МТХ, а не того, що він придбав, оскільки придбаний ним прилад обліку типу NIK не міститься в переліку приладів, рекомендованих АТ «Прикарпаттяобленерго». Відтак, між працівниками філії та ОСОБА_2 виникла суперечка і останній вигнав їх з будинку, не надавши можливості закінчити розпочаті роботи щодо пломбування приладу обліку. Про такі дії ОСОБА_5 було складено акт про недопуск.

Жодних доказів протиправності дій працівників відповідача позивачем не надано та не доведено їх вину. Заперечення на пояснення та доводи позивача, надані відповідачем, судом не взято до уваги.

03.01.2019 року позивач, на виконання п.6.2 Договору та п.5.5.5., 5.5.7 розділу V Правил, забезпечив доступ персоналу оператора системи для виконання обслуговування розрахункових засобів вимірювання електричної енергії та в його присутності було проведено заміну приладу обліку №11083404, тип Меридіан ЛТЕ-1,03ТУ на прилад №02515315 тип МТХ, про що складено акт. Наведене свідчить про те, що всі спірні питання з позивачем врегульовано.

Також, ухвалюючи оскаржуване рішення, суд вийшов за межі позовних вимог, встановивши в мотивувальній частині рішення недійсність договору користування електричною енергією від 22.08.2011 року, так як такої вимоги позивачем заявлено не було, судового рішення з цього приводу відсутнє.

Що стосується припинення електропостачання до житла відповідача, то АТ «Прикарпаттяобленерго» вважає, що саме ОСОБА_2 було знищено балансуючий лічильник типу МТХ, встановлений на опорі 61 (0,4 кВ), повітряної лінії, Л-2 від ТП-206, що і стало причиною відсутності електропостачання до його будинку, оскільки від вказаної опори живиться будинок позивача. Крім того, відповідач позбавлений права на безпідставне відключення електропостачання, а ухвалою суду заборонено вчиняти будь-які дії, спрямовані на відключення електропостачання.

Апелянт зазначає, що такий спосіб захисту прав як визнання протиправними дій працівників енергопостачальника, визнання недійсним і скасування акту про не допуск та зобов`язання опломбувати лічильник, про які просить позивач, не передбачено ст.16 ЦК України та Правилами роздрібного ринку електричної енергії. Також в матеріалах справи відсутня інформація про те, що позивач, який подав копію електронного доказу (DWD диску з фіксацією події), зазначив про наявність оригіналу електронного доказу, що є порушенням ч.4 ст.100 ЦПК України.

Просить рішення суду скасувати, ухвалити нове, яким у позові відмовити. Скасувати заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Косівського районного суду від 14.09.2019 року. Стягнути судовий збір та витрати на правничу допомогу (а.с.123-130, том.2).

Заперечуючи доводи апеляційної скарги позивач подав відзив на апеляційну скаргу.

Зазначає, що працівники філії «Прикарпатська» ОСОБА_3 та ОСОБА_6 заздалегідь знали, що не будуть виконані вимоги за заявою, а тому вчиняли провокації щодо пред`явлення відповідних посвідчень та ненадання завдання та дозволу на проведення, зазначених в заяві робіт.

Апелянт не надав суду жодного допустимого доказу, що проектними рішеннями передбачено влаштування вузла обліку МТХ дистанційного зняття даних показів як і доказів того, що ним порушено правила користування електричною енергією з 1997 року (з часу підключення будинку до електропостачання) чи допущено несвоєчасну оплату за використану енергію. Проектні рішення та технічні умови, видані на його ім`я, та інші дозвільні документи не передбачають встановлення лічильника з дистанційним керуванням, який намагався встановити відповідач. Натомість споживач має право самостійно придбати засіб вимірювальної техніки, який відповідає нормативно-правовим актам, що містять вимоги до таких засобів вимірювальної техніки та надати його постачальнику комерційного обліку для встановлення його на своєму об`єкті відповідно до договору про надання послуг комерційного обліку.

Апелянт перекручує обставини справи та намагається ввести суд оману, оскільки звертаючись із заявою він просив демонтувати діючий лічильник для направлення саме на судову експертизу, а не для проведення технічної перевірки та заміни електролічильника. Також, жодної письмової інформації про неможливість виконати вимоги, викладені у заяві, відповідачем не надано.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач детально описує ряд порушень, допущених працівниками відповідача з посиланням на недотримання вимог нормативно-правових актів. Просить рішення суду залишити без змін, вирішити питання про повернення помилково сплаченого судового збору за подання позовної заяви у розмірі 705 грн (а.с.147-162, том.2).

Вислухавши пояснення представників апелянта ОСОБА_1 і ОСОБА_7 , позивача ОСОБА_2 , доповідь судді, дослідивши матеріали справи та перевіривши, відповідно до ст.367 ЦПК України, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з таких підстав.

Судом встановлено, що 22.08.2011 року між ОСОБА_2 та Косівським РЕМ ВАТ «Прикарпаттяобленерго» (правонаступником якого є філія ПАТ «Прикарпаттяобленерго» «Карпатська») укладено договір про користування електричною енергією №28034145, відповідно до умов якого електропостачальник зобов`язався постачати електричну енергію до житлового будинку по АДРЕСА_1 , а споживач зобов`язувався оплачувати за надані послуги електропостачання (а.с.98-99, 136-139, том 1).

21 серпня 2018 року позивач звернувся до відповідача із заявою, в якій просив демонтувати діючий в належному йому житловому будинку по АДРЕСА_1 електролічильник для направлення на судову експертизу та встановити придбаний ним лічильник українського виробництва марки НІК 2301В, з відповідними документами (а.с.100, том 2).

Згідно акта про недопуск від 22 серпня 2018 року, складеного працівниками філії «Косівський РЕМ» АТ «Прикарпаттяобленерго» ОСОБА_3 та ОСОБА_6 , споживач ОСОБА_2 не допустив до належної споживачу електроустановки та розрахункового засобу обліку представників Косівського РЕМ, а саме не дозволив провести заміну приладу обліку для проведення експертизи по власній заяві вхідний №028/1250, чим порушив п.42 Правил користування електричною енергією для населення. Зобов`язано до 30.08.2018р. забезпечити доступ до приладу обліку. Зазначено, що в іншому випадку настануть наслідки у вигляді припинено постачання електроенергії на зазначений об`єкт з 30.08.2018 року (а.с.6, 7 том 1).

В матеріалах справи наявні акти №20 від 20.09.2018р. та №21 від 13.09.2018 року про встановлення вузла обліку (дублюючого лічильника), складеного представниками Косівського РЕМ АТ «Прикарпаттяобленерго» (особовий рахунок 28034145), встановленого на опорі енергопостачальника (до межі балансової належності із споживачем, до межі розподілу) (а.с.144-147, том 1).

На аркуші справи 168 том 1 наявне повідомлення №028/9 від 03.01.2019 року філії АТ «Карпатська» про вчинення злочину, адресоване Косівському відділу поліції ГУНП в Івано-Франківській області, із змісту якого встановлено, що 14.09.2018 року працівниками РЕМу встановлено балансуючий лічильник типу МТХ з передачею даних на опорі №61 , повітряної лінії (0,4кВ), Л-2 від ТП-206, що проходить по вул. Косівська в с. Черганівка Косівського району Івано-Франківської області. 02.01.2019р. при обстеженні працівниками філії встановлено, що балансуючий лічильник типу МТХ знищений за невідомих обставин. Даний лічильник було встановлено для фіксації обсягів споживання будинку ОСОБА_2 , що проживає по АДРЕСА_1 , живиться від опори №61. Додатково повідомлено, що ОСОБА_2 неодноразово заявляв, що особисто демонтує зазначений балансуючий лічильник (а.с.168, том 1).

Згідно довідки №028/18 від 09.01.2019р. філії АТ «Карпатська» про вчинення злочину, адресоване Косівському відділу поліції ГУНП в Івано-Франківській області, внаслідок знищення вузла обліку (контейнера КДЕ-У з 3-фазним багатофункціональним лічильником електроенергії типу «МТХ») було припинено облік електроенергії в споживача ОСОБА_2 по АДРЕСА_1 , опора №61 та завдано матеріальних збитків АТ «Прикарпаттяобленерго». Сума завданих збитків становить 9497,54 грн (а.с.169, том 1).

Згідно акта №8364-2 4016 від 03.01.2019, замінено прилад обліку електроенергії до житлового будинку по АДРЕСА_1 (а.с.221, том 1).

В матеріалах справи наявні заяви, листи, скарги-претензії позивача, адресовані Косівській філії АТ «Прикарпаттяобленерго» (а.с.20-26, том 2).

Задовольняючи позов, суд першої інстанції встановивши, що відповідач не впорядкував договірні відносини з позивачем у спосіб розірвання або односторонньої відмови від договору, порушив права позивача, склавши акт про не допуск, а також в порушення ПКЕЕ було знято пломби з приладу обліку та в подальшому припинено надання послуг.

З такими висновками суду першої інстанції не погоджується колегія суддів, виходячи з таких підстав.

Правовідносини, які виникли між сторонами, регулюються статтею 714 ЦК України, Законами України «Про захист прав споживачів», "Про електроенергетику" від 16 жовтня 1997 року № 575/97-ВР, який був чинним на час спірних правовідносин і втратив чинність з 01.07.2019 року, "Про ринок електричної енергії" від 13 квітня 2017 року № 2019-VIII, який набрав чинності з 11.06.2017 року, Правилами користування електричною енергією для населення, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 26.07.1999 року №1357 (із змінами і доповненнями).

Відповідно до статті 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

Положеннями Закону України «Про електроенергетику» визначені права, обов`язки та відповідальність енергопостачальників і електропередавальних організацій (стаття 24), відповідальність суб`єктів електроенергетики за збитки, завдані при виробництві, передачі, розподілі та постачанні електричної енергії (стаття 24-1), права споживачів електричної енергії (стаття 25), обов`язки та відповідальність споживачів енергії (стаття 26).

За змістом частин 1 та 2 статті 26 Закону України «Про електроенергетику» споживання енергії можливе лише на підставі договору з енергопостачальником. Споживач енергії зобов`язаний додержуватися вимог нормативно-технічних документів та договору про постачання енергії.

Закон України «Про ринок електричної енергії» визначає, ;що учасники ринку, які порушили нормативно-правові акти, що регулюють функціонування ринку електричної енергії, несуть відповідальність згідно із законом (ч.1 ст.77). Перелік правопорушень на ринку електричної енергії визначений ч.2 ст.77 і він є вичерпним.

Відповідно до Правил користування електричною енергією для населення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1357 від 26 липня 1999 року, які були чинними на час правовідносин і до 26.06.2018 року, якими регулювалися відносини між побутовими споживачами та енергопостачальниками і були обов`язковими для виконання усіма побутовими споживачами і енергопостачальниками незалежно від форм власності.

Заперечуючи договір про користування електричною енергією від 22.08.2011 року, позивач пояснив, що цей договір ним не підписувався, а сфальсифікований відповідачем, оскільки в п.1 умисно зазначено потужність 4 кВт, , в пункті 4 вказано напругу 220 В, що суперечить п.6 договору, в якому зазначено наявність трьохфазного обладнання. Однак, у нього не збереглися дозвільні документи та його примірник договору на користування електроенергією, оскільки такі були знищені в результаті пожежі, яка мала місце 02.12.1999 року. На підтвердження факту пожежі подав довідку №305 від 16.12.1999 року, видану Самостійною державною пожежною частиною-19 м. Косова (а.с.183, том 1). Стверджує, що в 2005 році відповідним договором між ним та Косівським РЕМ на постачання електроенергії, було зазначено потужність 15 кіловат на напругу 380В. Такий договір суду не представлено.

Згідно з п. 3 Правил користування електричною енергією для населення, споживання електричної енергії здійснюється на підставі договору про користування електричною енергією між побутовим споживачем і електропостачальником, що розробляється енергопостачальником згідно з Типовим договором про користування електричною енергією (додаток 1) і укладається на три роки.

Договір про користування електричною енергією вважається продовженим на кожен наступний рік, якщо за місяць до закінчення зазначеного строку жодна із сторін не заявила про розірвання договору або про внесення до нього змін.

В силу положень частини 1 статті 630 ЦК України договором може бути встановлено, що його окремі умови визначаються відповідно до типових умов договорів певного виду, оприлюднених у встановленому порядку.

Оскільки позивач користувався електричною енергією, зокрема і впродовж 2011- 2019 років і відсутній спір щодо виконання умов договору обома сторонами, форма договору про користування електричною енергією від 22.08.2011 року відповідає формі типового документа (типового договору), яка затверджена Правилами про користування електричною енергією для населення (типовий договір із змінами, внесеними згідно з Постановами КМ № 1607 від 26.10.2000, № 1275 від 26.09.2001, № 4 від 11.01.2006, № 591 від 23.08.2016), жодна із сторін не висловила наміру внести до нього зміни або доповнення, а умови договору щодо потужності та напруги, з якими позивач не погоджується, не впливають на вирішення цього спору, тому колегія суддів дійшла висновку, що позивач, як споживач електричної енергії, отримував послуги енергопостачальної організації на підставі укладеного договору про користування електричною енергією, який вважався продовженим на кожний наступний рік згідно п. 28 цього договору.

Суть спору полягає у тому, що позивач звернувся до енергопостачальної організації із заявою про заміну приладу обліку електричної енергії, який був встановлений енергопостачальником, на придбаний споживачем прилад за обраною ним маркою та моделлю. Прибувши до об`єкта побутового споживача ( ОСОБА_2 ), двома представниками енергопостачальної організації не були пред`явлені службові посвідчення, прилад обліку цими представниками був оглянутий і вони підтвердили цілісність пломб на ньому. Після чого була знята пломба енергопостачальної організації з лічильника, і у ході діалогу з`ясувалося, що представники енергопостачальної організації мають намір встановити прилад обліку, належний енергопостачальнику, не використавши прилад обліку, придбаний позивачем. Позивач не погодився із такими діями представників енергопостачальника, в результаті чого ними складено акт про не допуск, у якому зафіксовано, що саме позивач не дозволив провести заміну приладу обліку для проведення експертизи по власній заяві вхідний №028/1250.

У пункті 16 Правил користування електричною енергією для населення визначено, що у разі сумніву побутового споживача у правильній роботі засобу обліку він може звернутися до енергопостачальника для проведення експертизи. Після оплати побутовим споживачем вартості робіт енергопостачальник протягом 20 днів проводить експертизу. У разі підтвердження експертизою неправильної роботи засобу обліку енергопостачальник відшкодовує побутовому споживачу всі витрати, пов`язані з проведенням експертизи.

За змістом пункту 12 Правил користування електричною енергією для населення побутовий споживач має право самостійно придбати засіб обліку, який пройшов державну повірку або метрологічну атестацію (має пломбу з відбитком повірочного тавра), та надати його разом з паспортом засобу обліку електророзподільному підприємству для встановлення на своєму об`єкті.

Під час купівлі засобу обліку побутовий споживач повинен керуватися рекомендаціями електророзподільного підприємства щодо технічних характеристик такого засобу обліку, оприлюдненими на його веб-сайті.

Електророзподільне підприємство повинно прийняти в експлуатацію наданий побутовим споживачем засіб обліку з підтвердженням наявної державної повірки або метрологічної атестації та поставити його на свій баланс.

У разі встановлення на об`єкті побутового споживача засобу обліку, наданого цим споживачем електропостачальнику (електророзподільному підприємству), в калькуляції з облаштування вузла обліку не враховується вартість засобу обліку електророзподільного підприємства.

Відповідно до пункту 39 Правил користування електричною енергією для населення представник енергопостачальника під час знімання показів засобів обліку, заміни засобів обліку, виписування платіжних документів за електричну енергію та інших дій, що виконуються відповідно до цих Правил, зобов`язаний пред`являти своє службове посвідчення. Аналогічне правило містить пункт 14 договору про користування електричною енергією від 22.08.2011 року.

Пунктом 21 Правил користування електричною енергією для населення регламентовано, що у разі відмови побутового споживача в доступі до об`єкта споживача або незабезпечення побутовим споживачем безперешкодного доступу представників електропостачальника до засобу обліку для проведення ними зняття показів (контрольного огляду) такий факт фіксується в акті про недопуск.

Складений акт про недопуск підписується представниками електропостачальника (електророзподільного підприємства), присутніми під час проведення зняття показів засобу обліку (контрольного огляду), та побутовим споживачем. У разі відмови споживача від підпису представниками електропостачальника (електророзподільного підприємства) про це зазначається в акті про недопуск. Акт про недопуск без підпису споживача вважається дійсним, якщо його підписали три представники електропостачальника (електророзподільного підприємства).

Один примірник акта про недопуск надається побутовому споживачу особисто, а у разі його відсутності або відмови в отриманні надсилається засобами поштового зв`язку. У разі отримання побутовим споживачем акта про недопуск поштою дата доступу узгоджується ним з електропостачальником (електророзподільним підприємством) за телефонами, зазначеними у цьому акті, або кол-центру.

Складений акт про недопуск є підставою для проведення відключення від електропостачання, якщо протягом п`яти робочих днів від дня отримання акта про недопуск побутовий споживач не забезпечить представникам електропостачальника (електророзподільного підприємства) доступ до свого об`єкта для обстеження засобу обліку та/або не узгодить з ними дату проведення зазначеного обстеження.

За змістом пункту 2 Правил користування електричною енергією у цих Правилах термін «відмова в доступі до об`єкта побутового споживача» вживається у значенні - дії та/або бездіяльність побутового споживача (власника або користувача об`єкта споживача) та/або власника, користувача земельної ділянки, на яких розташований/розміщений об`єкт побутового споживача, внаслідок яких створюються перешкоди представникам електропостачальника (електророзподільного підприємства) виконувати свої функції, передбачені цими Правилами, що засвідчується відповідним актом про недопуск.

У пунктах 49-51 Правил користування електричною енергією для населення та пунктах 21-26 договору про користування електричною енергією визначений порядок вирішення спорів між споживачем та енергопостачальником. Так, відповідно до п. 21 договору взаємовідносини сторін, не врегульовані цим договором, регламентуються законодавством.

Спори та розбіжності, що можуть виникнути під час користування електричною енергією, якщо вони не будуть узгоджені шляхом переговорів між сторонами, вирішуються в судовому порядку (п. 22).

Розбіжності з технічних питань під час виконання умов цього договору регулюються органами Держенергонагляду згідно з правилами користування електричною енергією, правилами улаштування електроустановок, правилами безпечної експлуатації електроустановок споживача, правилами технічної експлуатації установок споживача (п.23).

У разі порушення електропостачальником умов договору споживач викликає представника електропостачальника для складання та підписання акта-претензії споживача, в якому зазначаються терміни, види, показники порушень тощо (бланк типового акта-претензії надає електропостачальник). Акт-претензія складається споживачем та представником електропостачальника і скріплюється їхніми підписами. У разі неприбуття представника електропостачальника у встановлений термін споживач має право скласти акт-претензію у довільній формі. У разі відмови представника електропостачальника від підписання акт вважається дійсним, якщо його підписали не менше ніж три споживачі, або споживач і виборна особа будинкового, вуличного, квартального чи іншого органу самоврядування (п.25).

Акт-претензія споживача подається електропостачальнику, який у десятиденний термін усуває недоліки або надає споживачеві обгрунтовану відмову щодо задоволення його претензій (п.26).

Форма типового акта-претензії затверджена додатком № 3 Правил.

Отже, з наведеного виходить, що позивач мав право у разі сумніву у роботі приладу обліку електричної енергії вимагати проведення його експертизи, а також мав право вимагати встановлення власного приладу обліку електричної енергії, за умови виконання рекомендацій електророзподільного підприємства щодо технічних характеристик такого засобу обліку, оприлюдненими на його веб-сайті.

Представник відповідача зазначає, що прилад обліку електричної енергії типу NIK не міститься в переліку приладів, рекомендованих АТ «Прикарпаттяобленерго», а позивач, маючи наміри встановити власний прилад обліку, мав придбати трифазний прилад із визначеного переліку, оскільки на його об`єкті був встановлений саме трифазний прилад. Тому енергопостачальник запропонував і мав наміри встановити позивачу трифазний прилад обліку електричної енергії, належний енергопостачальній організації замість наявного з метою проведення експертизи. на якій наполягав позивач.

Відповідачем у відзиві на позовну заяву зазначено типи трифазних приладів обліку, рекомендованих відповідачем (а.с.12-18, том 1).

Позивачем не подано суду жодних доказів про те, що він виконав рекомендації електророзподільного підприємства щодо технічних характеристик засобу обліку, який мав наміри встановити.

Безспірно судом встановлено, що представники енергопостачальної організації, прибувши до об`єкта позивача з метою демонтажу приладу обліку електричної енергії та встановлення іншого приладу обліку, допустили порушення пункту 39 Правил користування електричною енергією для населення, яке полягало у непред`явленні ними службових посвідчень.

Після огляду приладу обліку вони засвідчили цілісність пломб, пломба енергопостачальника була зірвана представником енергопостачальної організації з метою виконання демонтажу лічильника, однак позивач став вимагати встановлення власного лічильника і заявив, що не дозволяє встановлювати лічильник енергопостачальної організації.

Правилами користування електричною енергією на випадок створення перешкод представникам електропостачальника (електророзподільного підприємства) виконувати свої функції, визначені цими Правилами, передбачено засвідчення такого факту (події) відповідним актом про недопуск від 22.08.2018 року, що був складений представниками енергопостачальника і у його змісті описана сама подія, яка відбулася. Зазначений акт підписаний двома представниками електропостачальника ОСОБА_3 та ОСОБА_6 , а також самим споживачем ОСОБА_2 який виклав свої пояснення власноручно, тому є дійсним відповідно до п. 21 Правил.

Позивач не скористався своїм правом на пред`явлення претензії електропостачальнику відповідно до пунктів 49-51 Правил користування електричною енергією для населення та пунктів 21-26 договору про користування електричною енергією щодо відмови у встановленні власного приладу обліку електричної енергії типу NIK та відмови у складенні акта про зняття пломби з приладу обліку електричної енергії.

Відповідно до пунктів 8, 9 Правил користування електричною енергією для населення електроустановки побутового споживача повинні бути забезпечені засобом обліку електричної енергії для розрахунків за спожиту електричну енергію. Споживання електричної енергії без засобів обліку не допускається, крім випадків, передбачених цими Правилами.

Оскільки прилад обліку на об`єкті побутового споживача не був опломбований енергопостачальною організацією з 22.08.2018 року, тому дії відповідача, які полягали у встановленні на опорах № 29 та 30 Л-2 від ТП 206 повітряної лінії 0,4 кВ, що знаходяться на балансі відповідача під інвентарним номером 51364 (а.с.42), засобів комерційного обліку електричної енергії узгоджуються з положеннями Кодексу комерційного обліку електричної енергії, затвердженого Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.03.2018 року № 311, який набрав чинності з 19.04.2018 року.

Електропостачальником 03 січня 2019 року на об`єкті споживача встановлений новий лічильник, належний енергопостачальній організації визначеної модифікації, спір між сторонами вичерпаний.

Відповідно до вимог ст. 3 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий судовий розгляд.

Приписами ч 1 ст. 4 ЦПК України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Частинами першою та третьою статті 13 ЦПК встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Кожна особа має право на судовий захист. (статті 11,15 ЦК України).

Захист цивільних прав - це передбаченні законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника.

Відповідно до ч 1 ст. 5 ЦПК України - здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Згідно із ч. 2 ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право;відновлення становища, яке існувало до порушення;примусове виконання обов`язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди;відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

Як правило, власник порушеного права може скористатися не будь-яким, а цілком конкретним способом захисту свого права. Частіше за все спосіб захисту порушеного права прямо визначається спеціальним законом і регламентує конкретні цивільні правовідносини. Обраний позивачем спосіб захисту прав шляхом подання вказаного позову не є належним та сам по собі не сприяє ефективному відновленню прав позивача. Складений працівниками АТ«Прикарпаттяобленерго» акт про ненадання доступу до електроустановки для заміни лічильника від 22.08.2018 року, в якому міститься попередження про відключення електроенергії, є лише фіксацією факту не допуску для здійснення заміни засобу обліку, встановленого в будинку позивача, а тому оскарження такого акту, який не встановлює для споживача будь-яких обов`язків і є різновидом претензії, не передбачено чинним законодавством як спосіб захисту прав.

Згідно зі ст. 81 ЦПК України, такий акт є лише доказом, який у разі виникнення спору, має оцінюватися судом відповідно до вимог ст. 89 ЦПК України. Оскільки підстави і можливість складення акта про не допуск визначена правилами користування електричною енергією для населення, у змісті зазначеного акта відображені дійсні причини його складення, а також дотримана його форма (підписаний двома представниками електропостачальника та споживачем) і Правилами користування електричною енергією для населення визначається дійсність такого акта, тому він не може бути визнаний недійсним та скасований судом.

Пломба енергопостачальної організації була знята з лічильника в ході його демонтажу працівниками електропостачальної організації, який не був завершений у зв`язку із запереченнями позивача.

Хоча окремий акт про зняття пломби електролічильника не складений, однак ці дії відповідача не призвели до негативних наслідків для позивача, оскільки електропостачальник не пред`являв вимог до позивача про відшкодування будь-яких збитків у зв`язку з порушенням пломби. Відповідачем визнано, що пломба знята представниками електропостачальної організації і контроль за обліком електричної енергії здійснювався паралельно іншими засобами, встановленими на електроопорах.

Жодного порушення прав позивача такими діями не встановлено.

Враховучи положення закону про те, що захисту в судовому порядку підлягає лише порушене право, тобто право з настанням відповідних цивільно-правових наслідків, якими можуть бути наслідки у вигляді юридичної відповідальності, а таких для позивача в результаті дій представників відповідача не настало, тому позов є необґрунтованим.

Ухвалюючи рішення по суті позовних вимог, суд першої інстанції не звернув уваги на те, що на день ухвалення рішення на об`єкті позивача уже був встановлений інший прилад обліку електричної енергії, який опломбований відповідачем, прийнятий позивачем згідно акта від 03.01.2019 року, тому зобов`язувати відповідача опломбовувати лічильний, з якого було знято пломбу та вилучено без акту 22.08.2018 року суд не мав жодних підстав, оскільки цей засіб обліку електричної енергії уже не використовувався сторонами.

Аналіз частини другої статті 14 ЦК України свідчить, що критерії правомірності примусу суб`єкта цивільного права до певних дій (бездіяльності) пов`язуються з тим, що відповідні дії (бездіяльність) мають бути обов`язковими для такого суб`єкта.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

В постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 10 жовтня 2019 року у справі № 320/8618/15-ц (провадження № 61-4393сво18) зроблено висновок, що критерії правомірності примусу суб`єкта цивільного права до певних дій (бездіяльності) пов`язуються з тим, що відповідні дії (бездіяльність) мають бути обов`язковими для такого суб`єкта. Тлумачення статей 14,16 ЦК України дозволяє зробити висновок, що не є ефективним способом захисту зобов`язання відповідача опломбувати лічильник, який не експлуатується сторонами, оскільки такі дії не передбачають відповідного обов`язку іншого суб`єкта цивільного правовідношення та не забезпечують відновлення прав особи, що заявляє такі вимоги.

Таким чином, надавши усім доводам сторін правову оцінку, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку про відсутність порушеного права позивача, а відтак, відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 374, 376, 381-384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника Приватного акціонерного товариства «Прикарпаттяобленерго» задовольнити.

Рішення Косівського районного суду Івано-Франківської області від 03 грудня 2020 року скасувати.

Ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_2 до Приватного акціонерного товариства «Прикарпаттяобленерго» про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії відмовити.

Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Судді: І.О. Максюта

В.А. Девляшевський

Л.В. Василишин

Повний текст постанови складено 16 квітня 2021 року.