Номер провадження 2/754/819/21 Справа №754/7869/20
07 квітня 2021 року Деснянський районний суд м.Києва в складі:
головуючого судді Скрипки О.І.
при секретарі Моторенко К.О.
представника позивача ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «Сервіс-Центр «Ліга», про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,-
Позивач ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до відповідача про відшкодування шкоди, завданої внаслідок ДТП.
Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач вказує на те, що 10.11.2017 року о 13.55 год. на перехресті вул.Саксаганського та бул.Шевченка в м.Києві з вини відповідача сталась ДТП, внаслідок якої належний їй автомобіль «Volkswagen», д.н.з. НОМЕР_1 , отримав механічні пошкодження, чим було завдано матеріальних збитків. Згідно висновку щодо вартості матеріального збитку № 145/03-18 від 23.03.2018 року, вартість відновлювального ремонту її автомобіля становить 44 640,76 грн., за проведення дослідження нею було сплачено 1200,00 грн. Вона за власний рахунок здійснила ремонт автомобіля, про що свідчать рахунок-фактура № 324 від 27.09.2018 року та акт виконаних робіт № 324 від 27.09.2018 року.
Як зазначає позивач, власником автомобіля, яким керував відповідач, є третя особа ТОВ «Сервіс-Центр «Ліга», відповідальність якої була застрахована ПрАТ «Європейський страховий альянс». Нею було подано необхідні документи до вказаної страхової компанії, яка прийняла рішення про виплату страхового відшкодування в розмірі 19 766,02 грн. Таким чином, матеріальні збитки, які їй заподіяно та не відшкодовано в досудовому порядку складають 26 074,74 грн., як різниця між вартістю відновлювального ремонту автомобіля разом з вартістю робіт та сумою виплати страхового відшкодування, яку має відшкодувати відповідач. Також, встановлення істини у справі та вини відповідача у ДТП зайняло багато часу та зусиль з її боку, зокрема, викликало необхідність звертатись у різні установи та організації з метою відновлення свого порушеного права, в зв`язку з чим нею понесено витрати на пальне на суму 1900,25 грн. Крім того, внаслідок ДТП їй була спричинена і моральна шкода, яка виразилась у душевних стражданнях, які супроводжувались почуттям розгубленості, образи та обурення за пошкоджене майно, для ремонту автомобіля вона витрачала власні кошти, змушена була витрачати час на відвідування різних установ для захисту свого порушеного права. Відтак, на її думку, внаслідок ДТП та ухилення відповідача від покладеного на нього законодавством обов`язку відшкодування завданої шкоди, було порушено звичайний спосіб її життя, вона зазнала негативного впливу на свій психологічний стан. Моральну шкоду вона оцінює у 50 000,00 грн.
Посилаючись на викладені обставини, позивач просить стягнути з відповідача різницю між фактичним розміром шкоди та виплаченим страховим відшкодуванням у розмірі 26 074,74 грн., витрати на пальне в розмірі 1900,25 грн., моральну шкоду в розмірі 50 000,00 грн., судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1681,60 грн.
Ухвалою судді Деснянського районного суду м. Києва від 02.07.2020 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_4 позовні вимоги підтримала та просила про їх задоволення.
Відповідач, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність відповідача в заочному порядку, проти чого не заперечувала представник позивача.
Представник третьої особи, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність представника третьої особи.
Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, дослідивши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.
Як встановлено судом і вбачається з матеріалів справи, 10.11.2017 року о 13.55 год. на перехресті вул.Саксаганського та бул.Шевченка на площі Перемоги в м.Києві ОСОБА_3 , керуючи автомобілем «Toyota», д.н.з. НОМЕР_2 , під час руху заднім ходом в напрямку метро «Політехнічний інститут» не був уважним, не врахував дорожньої обстановки на регульованому перехресті при ввімкненому сигналі світлофору, що дозволяє рух, не надав дорогу автомобілю «Volkswagen», д.н.з. НОМЕР_1 , що належить позивачу, під керуванням водія ОСОБА_5 , що завершував рух через перехрестя, внаслідок чого сталось зіткнення, що призвело до пошкодження транспортних засобів, чим порушив м.16.5 ПДР, за що передбачена відповідальність за ст.124 КУпАП.
Постановою Апеляційного суду м.Києва від 30.07.2018 року відповідача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та закрито щодо нього провадження у справі про адміністративне правопорушення у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП.
Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративні правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
Внаслідок даної ДТП автомобілю позивача було завдано механічних пошкоджень.
Згідно Звіту про оцінку вартості матеріального збитку, заподіяного власнику колісного транспортного засобу № 145/03-18 від 23.03.2018 року, вартість відновлювального ремонту автомобіля позивача становить 44 640,76 грн., вартість матеріального збитку складає 23 719,22 грн. Вартість проведення оцінки становить 1200,00 грн.
Відповідно до рахунку фактури та акту виконаних робіт ПП ОСОБА_6 № 324 від 27.09.2018 року, вартість відновлювального ремонту автомобіля позивача становить 44 600,00 грн.
ПрАТ «Європейський страховий альянс» було сплачено позивачу страхове відшкодування в розмірі 19 766,02 грн.
Відповідно до ст. 1166 УК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Згідно ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.
Відповідно до положень ст. 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).
Також, згідно з абзацом другим ч. 1 ст. 1192 ЦК України, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.
Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).
У зв`язку з вищевикладеним та зважаючи на те, що постанова у справі про адміністративне правопорушення, якою відповідача визнано винним у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, що сталась 10.11.2017 року, набрала законної сили і на підставі даного рішення позивачу страховою компанією частково відшкодована матеріальна шкода у розмірі 19 766,02 грн., у позивача виникло право вимоги до ОСОБА_3 на суму різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням), що становить 26 074,74 грн.
Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Згідно ч. ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідачем суду не надано жодних належних та допустимих доказів в заперечення позовних вимог, не здобуто таких доказів і в ході судового розгляду.
Оцінивши зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, а саме з відповідача на користь позивача підлягає стягненню різниця між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням), що становить 26 074,74 грн. В той же час, суд не вбачає підстав для стягнення з відповідача витрат на пальне в сумі 1900,25 грн., оскільки позивачем не надано беззаперечних доказів того, що вказані витрати вона понесла саме внаслідок неправомірних дій відповідача.
Що ж стосується вимог позивача про відшкодування моральної шкоди, то стаття 23 ЦК України встановлює, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.
Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.
Отже, для відшкодування моральної шкоди в даній справі необхідні наступні підстави: наявність душевних страждань, яких позивач зазнав у зв`язку з протиправною поведінкою щодо нього, членів його сім`ї чи близьких родичів або у зв`язку з пошкодженням його майна. Необхідними умовами також є неправомірність рішень, дій чи бездіяльності та наявність вини відповідача.
В підтвердження завдання моральної шкоди позивач посилається на заподіяння душевних страждань, пов`язаних з пошкодженням майна, було порушено звичайний спосіб її життя, вона зазнала негативного впливу на свій психологічний стан.
Суд, виходячи із засад розумності та справедливості, обґрунтування спричинення позивачу моральних страждань, вважає суму в розмірі 2500 грн. обґрунтованою та співмірною обсягу завданих моральних страждань, а тому вимоги в цій частині є такими, що підлягають частковому задоволенню.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Оскільки суд частково задовольняє позовні вимоги, то з відповідача на користь позивача належить стягнути судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1681,60 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.12, 13, 141, 183, 229, 265, 273, 280, 282 ЦПК України, суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_2 - задовольнити частково.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Рішення суду може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Деснянський районний суд м. Києва шляхом подання скарги протягом тридцяти днів з дня його складення.

Повний текст рішення складено та підписано 14 квітня 2021 року.

Суддя: