Провадження № 2/127/1917/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 серпня 2021 рокум. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області у складі:

головуючого судді Іщук Т.П.,

за участі секретаря судового засідання Коваленко Д.І.,

за участі позивача ОСОБА_1 , її представника - адвоката Мишковської Т.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Вінниці в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Вінницької міської ради про встановлення факту проживання однією сім`єю,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Вінницької міської ради про встановлення факту проживання однією сім`єю її сестри ОСОБА_2 , як померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . Свій позов мотивувала тим, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 перебували в шлюбі з 30 жовтня 1973 року, який розірваний 30 жовтня 1990 року. Однак після розірвання шлюбу подружжя не припинило сімейних відносин та продовжили проживати разом, вели спільне господарство та мали спільний бюджет. Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина, яку ОСОБА_2 прийняла, так як проживала на момент його смерті однією сім`єю, однак спадщину не встигла оформити, остання померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Позивач бажає реалізувати свої право на спадщину, однак відсутність доказів спільного проживання ОСОБА_2 та ОСОБА_3 змушує її звернутися до суду з даним позовом та просити встановити факт проживання її сестри однією сім`єю з ОСОБА_3 з 17 травня 1987 року по день смерті останнього.

Відповідач своїм правом на відзив не скористався.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 24 травня 2021 року справу призначено до розгляду у порядку загального позовного провадження з роз`ясненням процесуальних прав учасників справи, зокрема, щодо надання у визначені строки відповідачем відзиву на позов.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 12 липня 2021 року (без винесення окремого процесуального документа із занесенням до протоколу судового засідання) витребувані копії спадкових справ щодо майна померлих ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

В судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали з підстав, викладених в позовній заяві, просили позов задовольнити. Позивач вказувала, що розірвання шлюбу було викликане наміром ОСОБА_3 виїхати на постійне проживання до іншої країни. При цьому зазначала, що в померлих є син, який має постійне місце проживання в іншій країні, спадщину він не прийняв та не бажає її приймати.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, про дату,час та місце розгляду справи був повідомлений в порядку, визначеному чинним законодавством.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_4 , яка є сусідкою померлих та є головою ОСББ, показала, що з останніми вони знайомі тривалий час, адже разом працювали на заводі, згодом придбавали квартири в одному будинку (будинок є кооперативним). ОСОБА_2 та ОСОБА_3 все життя були разом, вели спільне господарство, мали спільні витрати, спільно утримували квартиру, турбувалися один про одного, надавали взаємну допомогу. ОСОБА_2 здійснила поховання ОСОБА_3 .

Допитана як свідок ОСОБА_5 , яка була подругою померлої ОСОБА_2 , показала, що їй було відомо, що шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 був розірваний, однак вони не припиняли сімейних відносин, мешкали однією сім`єю, мали спільний бюджет, кошти завжди зберігала ОСОБА_2 , вели спільне господарство, турбувалися один про одного, ОСОБА_6 дуже важко переживала смерть чоловіка.

Допитані як свідки ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які є сусідами померлих, підтвердили факт постійного проживання однією сім`єю ОСОБА_2 та ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 . При цьому відмічали ніжні, турботливі стосунки між ними, взаємний догляд, спільне проведення вільного часу, свят, ведення спільного господарства, спільного бюджету, спільне утримання квартири та придбання необхідного майна, здійснення ОСОБА_2 поховання ОСОБА_3 .

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення учасників справи, показання свідків, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню.

Судом установлені наступні фактичні обставини справи та правовідносини, врегульовані нормами СК України та ЦК України стосовно проживання однією сім`єю та наслідків такого проживання.

Судом установлено, що ОСОБА_3 та ОСОБА_2 з 30 жовтня 1973 року по 30 жовтня 1990 року перебували у зареєстрованому шлюбі.

30 жовтня 1990 року шлюб між ними розірваний, що підтверджується свідоцтвами про розірвання шлюбу серій НОМЕР_1 від 30 жовтня 1990 року та НОМЕР_2 від 20 листопада 1990 року, повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб №6 від 26 жовтня 2020 року.

ОСОБА_3 та ОСОБА_2 проживали та були зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується довідками з Департаменту адміністративних послуг від 19 березня 2021 року №18379 та №18385.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 від 03 квітня 2020 року (а.с.15). Після його смерті відкрилась спадщина, до складу якої входить квартира АДРЕСА_2 , яка належала йому на праві власності відповідно до свідоцтва про право приватної власності на житло від 21 серпня 1998 року №360. Спадкова справа щодо майна померлого не заводилася, про що свідчить повідомлення Першої вінницької державної нотаріальної контори від 23 липня 2021 року за №1585/02-14.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_4 від 21 жовтня 2020 року (а.с.16). Спадкова справа щодо майна померлої ОСОБА_2 була відкрита за заявою ОСОБА_1 , позивачки по справі. Остання є рідною сестрою померлої, що підтверджується свідоцтвами про народження серії НОМЕР_5 від 21 квітня 1949 року та серії НОМЕР_6 від 07 лютого 1964 року, а також свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_7 від 17 лютого 1983 року. Заяв інших осіб про прийняття спадщини після померлої матеріали спадкової справи не містять.

Відповідно до довідки ОСББ «Чайковського-13» від 19 березня 2021 року №171 ОСОБА_3 та ОСОБА_2 проживали однією сім`єю за адресою: АДРЕСА_1 , з 17 травня 1976 року до дня смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

ОСОБА_3 та ОСОБА_2 проживали однією сім`єю, вели спільне господарство, мали спільний бюджет, піклувались один про одного, проживали як чоловік та дружина, були пов`язані спільним побутом та мали взаємні права та обов`язки. Відсутність реєстрації шлюбу та наявність причин, що слугували для його розірвання, не впливали на характер їхніх сімейних відносин. ОСОБА_2 здійснила поховання ОСОБА_3 . Дані обставини підтверджують свідки ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 . Про проживання однією сім`єю та взаємність притаманну подружжю свідчать і фотографії померлих.

Відповідно до ст. 3 Сімейного Кодексу України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Відповідно до вимог законодавства членами сім`ї можуть бути визнані інші особи, які не є родичами за умови постійного проживання разом та ведення спільного господарства.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування», справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. При вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом.

До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім`ї, тощо.

Відповідно до ст. 1264 ЦК України до спадкоємців четвертої черги за законом відносяться особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини.

З огляду на наведене вище, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, та враховуючи те, що обставини, на які посилається позивач, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а вимоги ґрунтуються на вимогах закону, суд вважає доведеним факт спільного постійного проживання однією сім`єю ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , по дату смерті останнього, однак не з 17 травня 1986 року, а з 30 березня 1990 року, зважаючи, що до цієї дати останні перебували в зареєстрованому шлюбі та факт їх проживання однією сім`єю не підлягає встановленню в судовому порядку.

Позивачка по справи є спадкоємицею майна після смерті її сестри ОСОБА_2 та встановлення даного факту впливає на вирішення її права на спадкування майна після померлої ОСОБА_2 , а тому позов, з огляду на викладене, підлягає частковому задоволенню.

Питання судових витрат суд вирішує з урахуванням заяви позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст. 3 СК України, ст.1264 ЦК України, ст. 13, 81, 141, 263-265, 354 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Встановити факт постійного проживання однією сім`єю ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 з 30 жовтня 1990 року по дату смерті останнього.

В решті вимог - відмовити.

Судові витрати залишити за позивачем.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Учасники справи:

ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_8 ,

АДРЕСА_3 , .

Повний текст рішення складений 25.08.2021.

Суддя: