Справа № 643/4135/20
Провадження № 2/643/654/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.02.2021 рокуМосковський районний суд м. Харкова у складі : головуючого судді Майстренко О.М., за участю секретаря Шабатько Л.М. , розглянув у судовому засіданні у м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , 3-тя особа: Служба у справах дітей Московського району управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради про надання дозволу на відчуження частки нерухомого майна без згоди батька,суд,-

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про надання дозволу на вчинення правочину стосовно нерухомого майна без згоди батька та просить суд надати ОСОБА_3 , яка діє від імені неповнолітнього сина - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , як законному представнику, укласти та підписати договір купівлі-продажу ј частки квартири за адресою: АДРЕСА_1 та договір дарування синові - ОСОБА_4 1/3 частки квартири АДРЕСА_2 без згоди батька дитини ОСОБА_2 .

В обґрунтування позову позивачка посилається на те, що 20 листопада 2004 року ОСОБА_3 , зареєструвала шлюб з ОСОБА_2 . ІНФОРМАЦІЯ_2 у сторін народився син - ОСОБА_4 (актовий запис № 664 від 12.05.2005р.). Згідно рішення Московського районного суду м.Харкова від 09 листопада 2017 року шлюб між позивачем та відповідачем розірвано, і з цього часу сторони проживають окремо.

Згідно договору купівлі-продажу від 15 жовтня 2010 року позивачу ОСОБА_3 , належить ѕ частини трьохкімнатної ізольованої квартири АДРЕСА_3 , а її неповнолітньому синові ј частка цієї ж квартири (реєстр, номер 10189828), де позивачка разом з дитиною до певного періоду часу проживали та були зареєстровані.

Після смерті бабусі позивачки ОСОБА_5 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 та смерті дідуся ОСОБА_6 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 , в порядку спадкування за заповітом позивачка стала єдиною власницею трьохкімнатної квартири АДРЕСА_4 (номер запису про право власності 31249266). З урахуванням того, що квартира на АДРЕСА_5 , вона розташована в більш сучасному будинку, виходячи з інтересів сина, позивачка прийняла рішення переїхати з сином саме в квартиру на АДРЕСА_5 . Після переїзду позивачка та її дитина зареєструвалися в квартирі , що підтверджується довідкою Реєстру територіальної громади від 24.10.2019 року..

На даний час позивачка прийняла рішення про продаж квартири АДРЕСА_6 , адже вона розташована на п`ятому поверсі п`ятиповерхового будинку, без ліфту, через протікання даху перебуває в плачевному стані. Зазначеним житлом ніхто не користується, воно псується і в той же час потребує постійної оплати комунальних послуг та додаткових витрат на його утримання, що для позивача дуже важко. Водночас для збереження прав власності сина позивачка має намір подарувати йому 1/3 частку квартири АДРЕСА_7 . Приймаючи до уваги той факт, що син житлом забезпечений, має в квартирі реєстрацію, позивачка звернулася до колишнього чоловіка ОСОБА_2 прийти до органу опіки та піклування Московського району м.Харкова за адресою: м.Харків, вул.Р.Плоходька, 3 для надання дозволу на продаж частки житла, яка належить дитині в квартирі АДРЕСА_6 , адже вона має намір забезпечити його 1/3 частиною власності в квартирі АДРЕСА_7 шляхом укладення договору дарурання.Проте відповідач, проявивши повну байдужість до інтересів сина, не з`явився до Служби у справах дітей , відмовився надавати позивачу згоду на продаж житла, у зв`язку з чим позивачка звернулась до суду.

Позивачка ,представник позивача в судове засідання не з`явились , позов підтримали, просили його задовольнити, справу розглядати за їх відсутності, проти винесення заочного рішення не заперечували

Відповідач в судове засідання не з`явився , про час і місце судового розгляду повідомлявся належним чином, про причини неявки в судове засідання не повідомив.

Представник третьої особи - Служби у справах дітей Московського району управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради в судове засідання не з`явився, просив слухати справу у відсутність 3-ї особи та прийняти рішення на розсуд суду з урахуванням інтересів дитини.

Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею

У зв`язку з тим, що розгляд справи відбувався за відсутності сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідив матеріали справи, вважає, що заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено , що 20 листопада 2004 року ОСОБА_3 зареєструвала шлюб з ОСОБА_2 .

ІНФОРМАЦІЯ_2 у сторін народився син - ОСОБА_4 , згідно копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Московського районного управління юстиції 12.05.2005 року , актовий запис № 664 .

Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 09 листопада 2017 року шлюб між позивачем та відповідачем розірвано.

Згідно копії договору купівлі-продажу ,посвідченого приватним нотаріусом ХМНО Костенко С.А. 15.10.2010 року , реєстровий № 2870 , ОСОБА_3 належить ѕ частини трьохкімнатної ізольованої квартири АДРЕСА_3 , а ОСОБА_4 ј частка цієї ж квартири (реєстр, номер 10189828).

Квартира АДРЕСА_7 належить на праві власності ОСОБА_3 , відповідно копії свідоцтв про право на спадщину за заповітом , виданого 18.04.2019 року приватним нотаріусом ХМНО Васьковою Ю.В., реєстровий номер 462 та копії свідоцтва про право на спадщину за заповітом , виданого 18.04.2019 року приватним нотаріусом ХМНО Васьковою Ю.В., реєстровий номер 464 , після смерті бабусі позивачки ОСОБА_5 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 та смерті дідуся ОСОБА_6 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Відповідно довідки про реєстрацію місця проживання виданої Управлінням реєстрації місця проживання Департаменту реєстрації та цифрового розвитку Харківської міської ради від 24.10.2019 року № 02-19964-2019 ОСОБА_4 , 27.04.2005 року зареєстрований за адресою: АДРЕСА_8 .

На даний час позивачка ОСОБА_3 прийняла рішення про продаж квартири АДРЕСА_6 та для збереження прав власності сина позивачка має намір подарувати йому 1/3 частку квартири АДРЕСА_7 .

Син позивачки ОСОБА_4 являється малолітнім, то позивачка не може вчинювати правочин стосовно нерухомого майна без згоди батька,так як відповідач без поважних причин не дає дозвіл на укладення договору дарування.

Згідно cт. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.

Частиною першою статті 64 Конституції України передбачено, що конституційні права і свободи людини не можуть бути обмежені.

Керуючись ч.ч.7,8 ст.7 Сімейного Кодексу України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, встановлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншим договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Регулювання сімейних відносин має бути здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.

Відповідно до ст.З Конвенції про права дитини, прийнятою 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20 листопада 1989р., підписану Українською РСР 21 лютого 1990р., ратифіковану постановою Верховної Ради України № 789-ХП від 27.02.1991р., передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Згідно ч.2 ст.154 Сімейного Кодексу України батьки мають право звертатися до суду, органів державної влади, органів місцевого самоврядування та громадських організацій за захистом прав та інтересів дитини, а також непрацездатних сина, дочки як їх законні представники без спеціальних на те повноважень.

Відповідно до ст.11 Сімейного Кодексу України від 26 квітня 2001 року № 2402-111 «Про охорону дитини» предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Згідно ст.361 ЦК України співвласник має право самостійно розпорядитися своєю часткою у праві спільної часткової власності.

Відповідно до ч.3 ст.17 Закону України «Про охорону дитинства» батьки або особи, які їх замінюють, не мають права без дозволу органів опіки і піклування, наданого відповідно до закону, укладати договори, які підлягають нотаріальному посвідченню та/або державній реєстрації, відмовлятися від належаних дитині майнових прав, здійснювати поділ, обмін, відлучення житла, зобов`язуватися від імені дитини порукою, видавати письмові зобов`язання.

Згідно ч.2 ст.177 СН України батьки малолітньої дитини не мають право без дозволу органу опіки та піклування вчиняти такі правочини щодо її майнових прав: укладати договори, які підлягають нотаріальному посвідченню та (або) державній реєстрації, в тому числі договори щодо поділу або обміну житлового будинку, квартири.

Відповідно до ч.б ст.177 СН України при вчиненні одним із батьків правочинів щодо майна малолітньої дитини вважається, що він діє за згодою другого з батьків.

Відповідно до ч. 5 ст. 177 СК України, де зазначено, що на вчинення одним із батьків правочинів щодо транспортних засобів та нерухомого майна малолітньої дитини повинна бути письмова нотаріально засвідчена згода другого з батьків.

Якщо той з батьків, хто проживає окремо від дитини протягом не менш як шість місяців, не бере участі у вихованні та утриманні дитини або якщо місце його проживання невідоме, правочини, зазначені в абзаці другому цієї частини, можуть бути вчинені без його згоди.

Згідно ч.7 ст.177 СК України, батьки вирішують питання про управління майном дитини спільно, якщо інше не передбачено договором між ними. Спори, що виникають між. батьками щодо управління майном дитини, можуть вирішуватися органом опіки та піклування або судом.

Відповідно до частини першої статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до статті 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Частиною першою статті 80 ЦПК України визначено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Аналізучи зібрані докази в їх сукупності , а також обставини, передбачені ст. 177 СК України , суд вважає, що не виконуючи свої обов`язки , відповідач своїми діями позбавляє неповнолітню дитину на поліпшення , збільшення та покращення житлових умов, а тому позовні вимоги про надання дозволу на вчинення правочину стосовно нерухомого майна без згоди батька підлягають задоволенню, оскільки його відмова від вчинення правочину порушує права неповнолітньої дитини .

На підставі викладеного, керуючись, ст. ст. 177, СК України ,ст.ст. 12,13,77,79, 81,263,264,27,354, ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ :

ПозовОСОБА_1 до ОСОБА_2 , 3-тя особа: Служба у справах дітей Московського району управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради про надання дозволу на відчуження частки нерухомого майна без згоди батька - задовольнити.

Надати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП: НОМЕР_2 , яка діє від імені неповнолітнього сина - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 , як законному представнику, укласти та підписати договір купівлі-продажу ј частки квартири за адресою: АДРЕСА_1 , та договір дарування на ім`я ОСОБА_4 1/3 частки квартири АДРЕСА_2 без згоди батька дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП : НОМЕР_4 .

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач має право оскаржити рішення суду в загальному порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його оголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Майстренко О.М.