Справа № 203/670/21
Провадження № 2/0203/615/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.08.2021 року Кіровський районний суд м. Дніпропетровська в залі суду в м. Дніпрі у складі:

головуючого судді Ханієвої Ф.М.,

за участю секретаря судового засідання Мурадли Ф.М.,

за участі:

позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку,

ВСТАНОВИВ:

08.02.2021 року до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська звернулася ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2 , в якому просить суд:

- стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , кошти на її утримання в розмірі 1/6 частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця до досягнення сином трирічного віку.

І. Стислий виклад позицій учасників справи.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила, що вони з відповідачем уклали шлюб та вони є батьками малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Як зазначила позивач, син перебуває на її утриманні. При цьому відповідач ухиляється від покладеного на нього обов`язку утримувати дитину та відмовляється виділяти кошти на утримання дитини. Крім того, відповідач ухиляється від її утримання, чим порушує її права, передбачені ч. 2, ч. 4 ст. 84 Сімейного кодексу України (далі СК України), якими передбачено, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. При визначенні розміру частки заробітку (доходу) відповідача, яка буде стягуватися як аліменти на дитину та на її утримання, позивач зазначила, що необхідно взяти до уваги те, що вона ніде не працює, знаходиться у відпустці по догляду за сином до досягнення ним трирічного віку. Водночас відповідач працює, отримує заробітну плату і тому має реальну змогу сплачувати аліменти на утримання сина та на її утримання в розмірі 1/6 частини всіх видів його заробітку (доходів) щомісячно до досягнення сином трьох років.

Тому позивач звернулась до суду з позовом про стягнення з відповідача коштів на її утримання в розмірі 1/6 частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця до досягнення сином трирічного віку.

У судовому засіданні позивач підтримала заявлені нею позовні вимоги та просила суд задовольнити їх у повному обсязі.

Відповідач у встановлений судом строк не надав відзиву на позовну заяву, водночас у судовому засіданні визнав позовні вимоги у повному обсязі та просив суд їх задовольнити. При цьому відповідач зазначив, що він працює та спроможний сплачувати кошти на утримання своєї дружини.

ІІ. Заяви, клопотання. Інші процесуальні дії у справі.

Ухвалою суду від 17.03.2021 року цивільний позов був залишений без руху та позивачу наданий строк для усунення недоліків позовної заяви.

05.04.2021 року у встановлений судом строк позивач усунула недоліки позовної заяви належним чином та у повному обсязі.

Ухвалою суду від 07.04.2021 року було відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи.

У судовому засіданні 10.08.2021 року були заслухані пояснення сторін, дослідженні письмові докази, наявні в матеріалах справи, проголошено вступну та резолютивну частини рішення суду.

ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин з посиланням на докази.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що сторони уклали шлюб, про що 21.02.2019 року складено відповідний актовий запис № 56, та вони є батьками малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копіями свідоцтва про шлюб від 21.02.2019 року серії НОМЕР_1 та свідоцтва про народження від 13.08.2019 року серії НОМЕР_2 (а.с.4-5).

За відомостями з довідки про реєстрацію місця проживання особи від 05.07.2019 року № 8944, позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , з 08.09.2006 року по теперішній час (а.с.3).

На підтвердження того факту, що на момент подання до суду виправленої редакції позовної заяви в порядку усунення недоліків від 05.04.2021 року, дитина сторін проживає разом з матір`ю позивачем ОСОБА_1 , за адресою: АДРЕСА_2 , з жовтня 2020 року, та знаходиться на її утриманні, позивач надала суду відповідний оригінал акту від 30.03.2021 року, складений та підписаний сусідами: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 (а.с.15-17).

Спірні правовідносини між сторонами виникли з приводу стягнення з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , коштів на утримання дружини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі 1/6 частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця до досягнення сином трирічного віку.

ІV. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.

Згідно зі ст. 75 Сімейного кодексу України (далі СК України), дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія , доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму встановленого законом.

Відповідно до ч. 2, ч. 4, ч. 6 ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років.

Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Дружина з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років.

Частина 4 ст. 84 СК України регламентує умову виникнення права дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини чоловік може надавати матеріальну допомогу. Принципове положення законодавця полягає у тому, що право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, і в разі розірвання шлюбу. Не перешкоджатиме виникненню цього права і застування інституту недійсності шлюбу у випадках, коли дружина не знала і не могла знати про перешкоди до реєстрації шлюбу.

Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу свої вимог та заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Частинами 1, 2, 3 ст. 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і в заємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі дока зам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Відповідно до ч. 1, ч. 6 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі, зокрема, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», від судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів.

V. Висновки суду за результатами розгляду позовної заяви.

Суд, зважаючи на те, що відповідач зобов`язаний утримувати свою дружину, з якою проживає дитина до трьох років, а також те, що відповідач визнав позов у повному обсязі, доходить висновку про необхідність задоволення позовних вимог ОСОБА_1 у повному обсязі.

З урахуванням вимог ст.ст. 141, 142 ЦПК України, а також того, що позивач звільнена від сплати судового збору, суд вирішуючи питання про розподіл судових витрат, вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 454,00 грн.

Керуючись статтями 5, 7, 10-13, 19, 23, 76-81, 89, 133, 141, 142, 206, 209, 210, 213, 228, 229, 258, 259, 263-265, 274, 275, 279 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку задовольнити повністю.

Стягувати з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_3 ; РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь дружини ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ; адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_3 ; РНОКПП НОМЕР_4 ) аліменти на її утримання у розмірі 1/6 частки з усіх видів заробітку (доходу) щомісяця, починаючи з дня подання позову 18 лютого 2021 року і до досягнення дитиною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , трьох років.

Допустити рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць до негайного виконання.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_3 ; РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь держави судовий збір у розмірі 454,00 грн (чотириста п`ятдесят чотири гривні 00 коп.).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Дніпровського апеляційного суду, що відповідає приписам підпункту 15.5 пункту 15 частини 1 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення суду складений 16.08.2021 року.

Суддя Ф.М. Ханієва