Справа № 206/2033/20
Провадження № 2/206/38/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.08.2021 Самарський районний суд м. Дніпропетровська

у складі:

головуючий суддя Маштак К.С.

за участю:

секретаря судового засідання Різниченко Я.М.

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача Захарової Г.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпро цивільну справу за позовом Дніпровської міської ради до ОСОБА_2 , Товариства з обмеженою відповідальністю «ДЖЕРМАН ДНІПРО», треті особи: приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Деллалов Антон Олексійович, Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради про звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки шляхом знесення будівлі, визнання недійсним іпотечного договору та скасування записів про державну реєстрацію права власності та за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ДЖЕРМАН ДНІПРО» до Дніпровської міської ради та ОСОБА_2 , треті особи: приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Деллалов Антон Олексійович, Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради про визнання договору дійсним та визнання добросовісним набувачем.

І. Стислий виклад позиції представників позивача за первісним позовом, представників позивача за зустрічним позовом, представників відповідача за первісним позовом.

Представник позивача за первісним позовом звернувся до суду в інтересах Дніпровської міської ради з позовною заявою, в якій з урахуванням уточнених позовних вимог зазначив, що за інформацією, що міститься в Держаному реєстрі речових прав на нерухоме майно, міській раді стало відомо, що приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Деллаловим А.О., як державним реєстратором до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 06.08.2019 внесено запис про право власності № 32766779 за ОСОБА_2 на об`єкт нерухомого майн автозаправну станцію, загальною площею 3,4 кв.м., яка складається з літ. А господарський блок, літ. Б під Г операторська, літ. В під Г резервуар, літ. Г навіс, літ. Д вбиральня, літ. Е під Г колонка, І мостіння та розташована за адресою: АДРЕСА_1 . Підставою виникнення права власності є дозвіл на виконання будівельних робіт, серія та номер: 175/2010-04, виданий 20.07.2010 Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Дніпропетровській області та декларація про готовність об`єкта до експлуатації, серія та номер: ДП 7, виданий 21.08.2011 Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Дніпропетровській області. З метою з`ясування наявності у органів державного архітектурно-будівельного контролю дозвільних документів на будівництво спірного об`єкту, міською радою було скеровано відповідні запити. Департаментом державної архітектурно-будівельної інспекції у Дніпропетровській області повідомлено, що згідно з даними реєстру, ведення якого розпочато з 20.05.2011, та відповідно до пошуку серед матеріалів архівних справ Інспекції Державного архітектурно-будівельного контролю у Дніпропетровській області (з 01.01.2008 по 20.05.2011) відсутня інформація щодо реєстрації декларації про готовність об`єкта до експлуатації № ДП 7 від 21.08.2011 та щодо видачі дозволу на виконання будівельних робіт o 175/2010-04. Також, листом Управління державного архітектурно-будівельного контролю Дніпровської міської ради від 19.03.2020 надано інформацію, що в архіві Управління відсутня інформація щодо реєстрації документів, що дають право на виконання будівельних робіт та засвідчують прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкту за адресою: АДРЕСА_1 . Таким чином, правовстановлюючі документи, на підставі яких за ОСОБА_2 було зареєстровано право власності на автозаправну станцію за адресою: АДРЕСА_1 , уповноваженим органом не видавались. Для отримання дозволу на виконання будівельних робіт (автозаправної станції) ОСОБА_2 повинен був надати до заяви документи, що засвідчують право власності або право користування земельною ділянкою на якій розташована зазначена автозаправна станція. Для з`ясування питання щодо передачі даної земельної ділянки в оренду до департаменту по роботі з активами Дніпровської міської ради також було направлено запит. Так, департаментом по роботі з активами Дніпровської міської ради листом від 26.03.2020 повідомлено, що станом на 19.03.2020 за результатами пошуку за адресою земельної ділянки у Системі не виявлено реєстраційних записів щодо договорів оренди землі, укладених між міською радою та ОСОБА_2 на земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1 . Таким чином, зазначена земельна ділянка ОСОБА_2 міською радою в оренду, чи користування не передавалась. Земельна ділянка, на якій розташовано вказане самочинно побудоване нерухоме майно належить територіальній громаді міста Дніпро, в особі Дніпровської міської ради та віднесена до земель комунальної власності. Отже, спірний об`єкт, побудований на замовлення ОСОБА_2 підлягає знесенню за рахунок останнього, а земельна ділянка приведенню у придатний для використання стан. Спірне нерухоме майно було побудоване на земельній ділянці не відведеній для вказаної мети та за відсутності декларації про початок будівельних робіт та декларації про готовність об`єкту до експлуатації, вказане свідчить про відсутність правових підстав вважати, що ОСОБА_2 набув право власності на нього. Однак, всупереч відсутності правових підстав на спірне майно у ОСОБА_2 , між ТОВ «ДЖЕРМАН ДНІПРО» та ОСОБА_2 було укладено іпотечний договір від 14.08.2019. Предметом іпотеки за цим договором є нерухоме майно, зокрема: автозаправна станція, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 3,4 кв.м. Відповідно до договору, право власності на вищезгадану автозаправну станцію належить іпотекодавцю, зареєстроване за іпотекодавцем в Держаному реєстрі речових прав на нерухоме майно 09.08.2019 приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Деллаловим А.О. На підставі іпотечного договору приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Деллаловим А.О., як державним реєстратором до державного реєстру речових прав на нерухоме майно внесено запис про іпотеку. В подальшому, на підставі нотаріально посвідченої заяви від 07.10.2019 вказане нерухоме майно за іпотечним договором перейшло до ТОВ «ДЖЕРМАН ДНІПРО» про що приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Деллаловим А.О. в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно зроблено запис про право власності на об`єкт нерухомого майна. Отже, станом на теперішній час власником автозаправної станції за адресою: АДРЕСА_1 є ТОВ «ДЖЕРМАН ДНІПРО». Оскільки спірний об`єкт нерухомого майна є об`єктом самочинного будівництва, ОСОБА_2 в силу закону не набув права власності на нього, та у останнього були відсутні правові підстави для розпорядження даним об`єктом, оскільки право розпоряджатись майном є складовою частиною права власності. Так, на підставі неіснуючого дозволу на виконання будівельних робіт, виданого Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Дніпропетровській області та декларації про готовність об`єкта до експлуатації, виданої Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Дніпропетровській області було зареєстровано право власності за ОСОБА_2 на спірний об`єкт, щодо якого в подальшому останнім здійснено розпорядження, шляхом укладення договору іпотеки на користь ТОВ «ДЖЕРМАН ДНПРО», яке є предметом спору, без відповідних правових підстав, оскільки в силу закону ОСОБА_2 не набув право власності та не міг визнаватись власником. Враховуючи вищевикладене, порушення законних прав та інтересів територіальної громади міста в особі органу місцевого самоврядування - Дніпровської міської ради полягає у тому, що визнання судовим рішенням права власності на об`єкт самочинного будівництва на земельній ділянці, що належить до комунальної власності без згоди власника Дніпровської міської ради та укладення наступних правочинів, порушує законне право міської ради на користування та розпорядження земельною ділянкою та встановлений законодавством порядок набуття прав на об`єкти нерухомості, набуття прав та реалізації прав на землю (земельну ділянку) комунальної власності, а також майнові інтереси територіальної громади міста Дніпро, в особі Дніпровської міської ради щодо користування та розпорядження землею, що є порушенням економічних інтересів громади. За таких обставин, представник позивача просив визнати недійсним іпотечний договір, що укладався 14.08.2019 між ОСОБА_2 та ТОВ «ДЖЕРМАН ДНПРО», посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Деллаловим А.О., та зареєстрований в реєстрі за № 296. Припинити право власності на нерухоме майно - автозаправну станцію, загальною площею 3,4 кв.м., яка складається з літ, А - господарський блок, літ. Б під Г - операторська, літ. В під Г - резервуар, літ. Г - навіс, літ. Д - вбиральня, літ. Е під Г - колонка, І - мостіння, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101, та скасувати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно записи про державну реєстрацію права власності за наступними особами: за ОСОБА_2 , номер запису про право власності: 32766779, внесений 06.08.2019 приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Деллаловим А.О., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101; за ТОВ «ДЖЕРМАН ДНІПРО», номер запису про право власності: 33662937, внесений 10.10.2019 приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Деллаловим А.О., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101; номер запису про іпотеку: 32822644, внесений 14.08.2019 приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Деллаловим А.О., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101; номер запису про обтяження: 32822647, внесений 14.08.2019 приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Деллаловим А.О., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101. Зобов`язати ОСОБА_2 повернути земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1 , привівши її у придатний для використання стан, шляхом знесення самочинно побудованої автозаправної станції, загальною площею 3,4 кв.м. (т. 1 а.с. 1-9, 49-58).

Не погоджуючись із викладеними у первісному позові обставинами, представник відповідача ТОВ «ДЖЕРМАН ДНІПРО» подала до суду відзив на позовну заяву зазначивши, що даний позов не підлягає задоволенню ані повністю, ані частково через незаконність та необґрунтованість позовних вимог, заявлених позивачем, відсутність у позивача права на звернення до суду з таким позовом в порядку цивільного судочинства, та той факт, що ТОВ «ДЖЕРМАН ДНІПРО» є добросовісним набувачем нерухомого майна автозаправної станції, загальною площею 3,4 кв.м., опис: літ. А господарський блок, літ. Б під Г операторська, літ. В під Г резервуар, літ. Г навіс, літ. Д вбиральня, літ. Е під Г колонка, І мостіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 . Доводи позивача щодо нібито наявності правових підстав для задоволення позову, вважає безпідставними та необґрунтованими, оскільки перелічена мотивація не відповідає дійсності і фактичним обставинам справи та не має належного правового обґрунтування. Позивач не подав до суду належних, допустимих, достовірних, достатніх та необхідних доказів на підтвердження обставин, наведених в його позовній заяві, та своїх позовних вимог. Більш того, обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, не відповідають дійсності, у зв`язку з чим ТОВ «ДЖЕРМАН ДНІПРО» категорично не погоджується з ними і не визнає їх (т. 1 а.с. 191-209).

Крім того, представник ТОВ «ДЖЕРМАН ДНІПРО» звернувся до суду з зустрічною позовною заявою, в якій зазначив, що первісний позов не підлягає задоволенню ані повністю, ані частково через незаконність та необґрунтованість позовних вимог, заявлених позивачем за первісним позовом, відсутність у позивача за первісним позовом права на звернення до суду з таким позовом в порядку цивільного судочинства, та тим фактом, що відповідач за первісним позовом ТОВ «ДЖЕРМАН ДНІПРО» є добросовісним набувачем нерухомого майна автозаправної станції, загальною площею 3,4 кв.м., опис: літ. А господарський блок, літ. Б під Г операторська, літ. В під Г резервуар, літ. Г навіс, літ. Д вбиральня, літ. Е під Г колонка, І мостіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 . Зазначене нерухоме майно на законних підставах належить ТОВ «ДЖЕРМАН ДНІПРО» і ДМР заявляється вимога про визнання недійсним Іпотечного договору, на підставі якого ТОВ «ДЖЕРМАН ДНІПРО» набув права власності на спірне нерухоме майно (автозаправну станцію за вищевказаною адресою), а отже, є достатньо законних та обґрунтованих підстав для того, щоб подати даний зустрічний позов щодо предмету спору. 14 серпня 2019 року було укладено іпотечний договір між ТОВ «ДЖЕРМАН ДНІПРО» та ОСОБА_2 , який був посвідчений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Деллаловим А.О. та зареєстрований в реєстрі за № 296. При цьому приватним нотаріусом ДМНО Деллаловим А.О. було цілком законно й правомірно внесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно: запис про іпотеку, запис про обтяження, що підтверджується наданою позивачем за первісним позовом Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна. На момент укладання іпотечного договору нерухоме майно: автозаправна станція, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , належало іпотекодавцю ОСОБА_2 на праві приватної власності і його право на вищезгадану автозаправну станцію було зареєстровано за іпотекодавцем в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 09.08.2019 приватним нотаріусом ДМНО Деллаловим А.О., про що зазначено у п. 1.2 Іпотечного договору. Дана обставина підтверджується наданою позивачем за первісним позовом Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна. Іпотечний договір було посвідчено приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Деллаловим А.О. та зареєстровано в реєстрі за № 296. При цьому приватним нотаріусом були встановлені особи громадян, які підписали договір, перевірено їх дієздатність, а також правоздатність та дієздатність юридичної особи ТОВ «ДЖЕРМАН ДНІПРО» та повноваження його представника, про що зазначено у договорі. Також нотаріусом було перевірено належність ОСОБА_2 нерухомого майна, що є предметом іпотеки, те, що під забороною відчуження (арештом), податковою заставою, іпотекою чи обтяженням вказане нерухоме майно не перебуває. Таким чином, і ТОВ «ДЖЕРМАН ДНІПРО», і приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Деллалов А.О. виконали усі передбачені законом вимоги під час укладання і посвідчення вищеописаного іпотечного договору від 14.08.2019. Також при укладенні іпотечного договору ОСОБА_2 заявляв та гарантував, що ані укладення цього договору, ані створення будь-яких інших договірних відносин, які стосуються цього договору, ані виконання будь-яких зобов`язань за цим договором і такими відносинами не порушує чинне законодавство України. Предмет іпотеки знаходиться у його власності, відсутні будь-які обставини, які будь-яким чином можуть негативно вплинути на предмет іпотеки або права іпотекодавця стосовно нього або на іпотеку, створену цим договором на користь іпотекодержателя. При підписанні іпотечного договору у сторін були відсутні жодні претензії до його змісту. Тобто ОСОБА_2 та приватний нотаріус ДМНО Деллалов А.О. запевнили і переконали ТОВ «ДЖЕРМАН ДНІПРО» в особі його представника в тому, що правовстановлюючі документи на нерухоме майно, вказані як предмет іпотеки в іпотечному договорі, у повному обсязі відповідають вимогам чинного законодавства України. Жодні підстави не довіряти приватному нотаріусу, що діяв як державний реєстратор, у ТОВ «ДЖЕРМАН ДНІПРО» та його представника були відсутні. На виконання норм чинного законодавства України, ОСОБА_2 07.10.2019 було складено заяву, яка була посвідчена приватним нотаріусом ДМНО Деллаловим А.О. та зареєстрована в реєстрі за № 368, яка підтверджує укладення 13.08.2019 між відповідачами за первісним позовом договору позики грошей, укладення між відповідачами за первісним позовом в забезпечення вимог за договором позики іпотечного договору, предметом якого є нерухоме майно автозаправна станція, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , згідно з яким у разі невиконання ОСОБА_2 зобов`язань ТОВ «ДЖЕРМАН ДНІПРО» має право звернути стягнення на вказаний предмет іпотеки. Вказаною заявою відповідач за зустрічним позовом підтвердив, що на підставі п. 5.4. вищевказаного договору іпотеки він не заперечує проти проведення реєстрації права власності на ім`я ТОВ «ДЖЕРМАН ДНІПРО» на вказаний предмет іпотеки. 15.10.2019 приватним нотаріусом ДМНО Деллаловим А.О., як державним реєстратором було зареєстровано право приватної власності на об`єкт нерухомого майна автозаправну станцію, загальною площею 3,4 кв.м., за власником ТОВ «ДЖЕРМАН ДНІПРО», що внесений 10.10.2019, підставою виникнення права власності є видані приватним нотаріусом ДМНО Деллаловим А.О. заява серія та номер 368, видана 07.10.2019, та договір іпотеки, підставою внесення запису про право власності є рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 184696442 від 15.10.2019 про реєстрацію права власності, виданим Приватним нотаріусом ДМНО Деллаловим А.О. та наданою позивачем за первісним позовом Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна. ТОВ «ДЖЕРМАН ДНІПРО і приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Деллалов А.О. під час вказаного переоформлення права власності на предмет іпотеки і вчинення реєстраційних дій виконали усі передбачені законом вимоги, до того ж ОСОБА_2 , як власник майна, також надав свою згоду на вчинення таких дій. Дії ОСОБА_2 , як іпотекодавця, з одного боку, та ТОВ «ДЖЕРМАН ДНІПРО» як іпотекодержателя, з іншого боку, до укладення іпотечного договору від 14.08.2019 року були спрямовані на набуття певних цивільних прав та обов`язків щодо передачі від ОСОБА_2 до ТОВ «ДЖЕРМАН ДНІПРО» в іпотеку об`єкту нерухомого майна предмету іпотеки, всі передбачені законодавством України вимоги були додержані при вчиненні вказаного правочину. При переході права власності до ТОВ «ДЖЕРМАН ДНІПРО» також не вбачається жодних порушень чинного законодавства України. Що стосується документів, які дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкту автозаправної станції по АДРЕСА_1 позивач сам надав суду копію декларації про готовність об`єкта до експлуатації № ДП 7 від 21.08.2011 та дозвіл на виконання будівельних робіт від 20.07.2010. При цьому дозвільна документація для будівництва автозаправної станції за адресою: АДРЕСА_1 була видана Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Дніпропетровській області 20.07.2010, тобто до набрання чинності Порядку «Ведення єдиного реєстру документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, відомостей про повернення на доопрацювання, відмову у видачі, скасування та анулювання зазначених документів». Отже, станом на час видачі дозволу на виконання будівельних робіт № 175-1/2010-04 від 20.07.2010 відмов у реєстрації таких декларацій та у видачі таких дозволів і сертифікатів ще не існувало. Споруди (об`єкти), розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , були збудовані ще у 2011 році, є нерухомим майном, що підтверджується Технічним паспортом. Що стосується декларації про готовність об`єкту до експлуатації, позивач за первісним позовом надав суду її копію, а лист Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Дніпропетровській області від 19.03.2020 № 1004-1.14/714 та лист Управління державного архітектурно-будівельного контролю Дніпровської міської ради від 19.03.2020 № 4/1-124 вказують тільки на відсутність інформації щодо реєстрації вказаної декларації, але в жодному разі не на відсутність такої декларації та її реєстрації. Таким чином, рішення про реєстрацію права власності на вказане нерухоме майно за адресою: АДРЕСА_1 , було прийнято на підставі належних документів, право власності на вказане нерухоме майно виникло і було зареєстровано за ОСОБА_2 . Що стосується земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 , ТОВ «ДЖЕРМАН ДНІПРО» зверталося до Міського голови ДМР з клопотанням про надання дозволів на розроблення проектів відведення земельних ділянок, зокрема, по об`єкту, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 з клопотанням № вх. 36/299 від 21.01.2020, однак до теперішнього часу ТОВ «ДЖЕРМАН ДНІПРО» не отримало відповідь на вказане клопотання, хоча всі строки на його розгляд давно минули. З урахуванням викладеного, позивач за зустрічним позовом вважає, що є достатньо законних та обґрунтованих підстав для визнання дійсним іпотечного договору, укладеного 14.08.2019 між ТОВ «ДЖЕРМАН ДНІПРО» та ОСОБА_2 , який був посвідчений приватним нотаріусом ДМНО Деллаловим А.О. та зареєстрований в реєстрі за № 296. За таких обставин, представник ТОВ «ДЖЕРМАН ДНІПРО» просив, визнати дійсним іпотечний договір, укладений 14.08.2019 року між ТОВ «ДЖЕРМАН ДНІПРО» як іпотекодержателем та ОСОБА_2 як іпотекодавцем, який був посвідчений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Деллаловим А.О. та зареєстрований в реєстрі за № 296. Визнати ТОВ «ДЖЕРМАН ДНІПРО» добросовісним набувачем об`єкту нерухомого майна автозаправної станції, загальною площею 3,4 кв.м., опис: літ. А господарський блок, літ. Б під Г операторська, літ. В під Г резервуар, літ. Г навіс, літ. Д вбиральня, літ. Е під Г колонка, І мостіння, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101 (т. 2 а.с. 141-165).

Також, представником ТОВ «ДЖЕРМАН ДНІПРО» були подані письмові пояснення, в яких зазначено, що іпотечний договір від 14.08.2019, укладений між ОСОБА_2 та ТОВ «ДЖЕРМАН ДНІПРО» був укладений в письмовій формі, посвідчений нотаріально та містить всі істотні умови договору, тобто у повному обсязі відповідає нормам чинного законодавства України та жодним чином їм не суперечить. Твердження позивача: щодо нібито відсутності документів, які дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкту автозаправної станції по АДРЕСА_1 не має жодного відношення до фактичних обставин справи та об`єктивної реальності, є недоведеними і спростовується наявними доказами. Отже, позивачем не доведено ті обставини, на які він посилається як на підставу своїх позовних вимог, відповідно неможливо говорити про обґрунтованість позовних вимог. Крім того, вимоги позивача не відповідають законодавству, тобто є незаконними (т. 2 а.с. 166-183).

Представник позивача за первісним позовом правом на подання відповіді на відзив та відзиву на зустрічну позовною заявою не скористався.

В судовому засідання представник позивача за первісним позовом та представник відповідача за зустрічним позовом ОСОБА_1 просив задовольнити вимоги первісного позову та відмовити в задоволенні зустрічної позовної заяви.

В судовому засіданні представник позивача за зустрічним позовом та представник відповідача за первісним позовом ОСОБА_3 зазначила, що порушень щодо оформлень немає, ТОВ «ДЖЕРМАН ДНІПРО» виконав всі обов`язки. Тому просила відмовити в задоволені первісного позову та задовольнити в повному обсязі зустрічний позов.

Відповідач ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_4 зловживаючи своїми процесуальними правами, крім заяв про відкладення судового засідання, які не відповідають вимогам чинного законодавства, інших документів, які б могли пояснити суть заявлених до відповідача ОСОБА_2 вимог до суду не надавали.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Деллалов А.О. повідомлений про дату, час та місце проведення судового засідання, у судові засідання не з`явився, правом на подання письмових пояснень не скористався.

ІІ. Заяви, клопотання. Інші процесуальні дії у справі.

08.05.2020 міським головою Дніпровської міської ради подану позовну заяву з додатками (т. 1 а.с. 1-33).

08.05.2020 міським головою Дніпровської міської ради подано заяву про забезпечення позову, яка ухвалою суду від 08.05.2020 була повернута заявнику (т. 1 а.с. 35-39, 41-42).

13.05.2020 позовну заяву було залишено без руху, як таку що не відповідала вимогам передбаченим ЦПК України (т. 1 а.с. 45-46).

25.05.2020 до канцелярії суду надійшла заява про усунення недоліків з додатками (т. 1 а.с. 49-142).

29.05.2020 відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання на 23.07.2020 (т. 1 а.с. 143).

22.07.2020 від представника ТОВ «ДЖЕРМАН ДНІПРО» надійшла заява про ознайомлення з матеріалами даної цивільної справи з якими остання ознайомилась 09.09.2020 та заява про відкладення судового засідання (т. 1 а.с. 147-153).

23.07.2020 підготовче судове засідання відкладено на 11.08.2020 у зв`язку з клопотанням представника відповідача ТОВ «ДЖЕРМАН ДНІПРО» на 11.08.2020 (т. 1 а.с. 155).

10.08.2020 на електронну адресу суду від представника позивача надійшло клопотання про відкладення судового засідання (т. 1 а.с. 159-163).

10.08.2020 на адресу суду надійшла заява представника відповідача ТОВ «ДЖЕРМАН ДНІПРО» про відкладення судового засідання (т. 1 а.с. 164-166).

11.08.2020 підготовче судове засідання відкладено на 07.09.2020 у зв`язку з неявкою сторін (т. 1 а.с. 167).

07.09.2020 закінчено підготовчі дії, закрито підготовче провадження, призначено розгляд справи по суті та оголошено перерву до 22.09.2020 у зв`язку зі станом здоров`я представника відповідача ТОВ «ДЖЕРМАН ДНІПРО» (т. 1 а.с. 177).

21.09.2020 на електронну адресу суду від представника відповідача Проніна Ю.А. надійшла заява про відкладення судового засідання (т. 1 а.с. 188-190).

22.09.2020 до канцелярії суду надійшов відзив від представника відповідача ТОВ «ДЖЕРМАН ДНІПРО» з додатками та заява про поновлення процесуального строку на подання відзиву (т. 1 а.с. 191-240).

22.09.2020 ухвалою суду було відмовлено у поновлені процесуального строку на подання відзиву представнику відповідача ТОВ «ДЖЕРМАН ДНІПРО», відкладено розгляд справи по суті на 12.10.2020 (т. 2 а.с. 1-2).

08.10.2020 до канцелярії суду надійшла апеляційна скарга представника відповідача ТОВ «ДЖЕРМАН ДНІПРО» на ухвалу Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 22.09.2020 про відмову у поновлені процесуального строку на подання відзиву (т. 2 а.с. 14-26).

12.10.2020 розгляд справи відкладено на 07.12.2020 у зв`язку з неявкою сторін та направленням матеріалів справи до Дніпровського апеляційного суду (т. 2 а.с. 94).

13.10.2020 до канцелярії суду надійшла апеляційна скарга позивача на ухвалу Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 26.05.2020 (т. 2 а.с. 37-44).

10.11.2020 постановою Дніпровського апеляційного суду апеляційну скаргу ТОВ «ДЖЕРМАН ДНІПРО» задоволено, ухвалу Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 22.09.2020 скасовано, справу направлено для продовження розгляду питання щодо прийняття відзиву ТОВ «ДЖЕРМАН ДНІПРО» (т. 2 а.с. 74-75).

10.11.2020 постановою Дніпровського апеляційного суду апеляційну скаргу Дніпровської міської ради задоволено частково, ухвалу Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 26.05.2020 скасовано, заяву Дніпровської міської ради про забезпечення позову задоволено частково, заборонено ТОВ «ДЖЕРМАН ДНІПРО», а також будь-яким іншим особам вчиняти будь-які дії (купівля-продаж, міна, найм, виділ часток та інше) по відчуженню, реалізації, передачі іншим особам та переоформлення документів на нерухоме майно, а саме щодо автозаправної станції, загальною площею 3,4 кв.м., яка складається з літ. А господарський блок, літ. Б під Г операторська, літ. В. під Г резервуар, літ. Г - навіс, літ. Д вбиральня, літ. Е під Г колонка, І мостіння, що розташовані по вул. Маршала Малиновського, буд. 92 в м. Дніпро, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101 (т. 2 а.с. 76-88).

07.12.2020 на електронну адресу суду надійшла заява представника відповідача ТОВ «ДЖЕРМАН ДНІПРО» та представника позивача про відкладення судового засідання (т. 2 а.с. 103-104).

07.12.2020 відкладено судове засідання на 24.12.2020 (т. 2 а.с. 108).

24.12.2020 на електронну адресу суду надійшла заява представника відповідача ТОВ «ДЖЕРМАН ДНІПРО» про відкладення судового засідання (т. 2 а.с. 112).

24.12.2020 визнано неповажною причину неявки представника відповідача ТОВ «ДЖЕРМАН ДНІПРО», поновлено строк для подання відзиву та прийнято відзив, встановлено строк для подання відповіді на відзив, відкладено судове засідання на 22.01.2021 (т. 2 а.с. 114-115).

21.01.2021 на електронну адресу суду надійшли заяви представників відповідачів ОСОБА_2 та ТОВ «ДЖЕРМАН ДНІПРО» про відкладення судового засідання (т. 2 а.с. 125-128).

22.01.2021 представник позивача відмовився від свого права на подання відповіді на відзив, судове засідання відкладено на 22.02.2021 (т. 2 а.с. 131).

22.02.2021 відкладено судове засідання на 23.03.2021 у зв`язку з неявкою відповідачів та їх представників (т. 2 а.с. 135).

22.02.2021 від представника відповідача ТОВ «ДЖЕРМАН ДНІПРО» на електронну адресу суду надійшла заява про відкладення судового засідання (т. 2 а.с. 139-140).

18.03.2021 до канцелярії суду від представника відповідача ТОВ «ДЖЕРМАН ДНІПРО» надійшла зустрічна позовна заява, письмові пояснення, клопотання про приєднання доказів до матеріалів справи, заява про поновлення процесуального строку на подання клопотання про приєднання доказів до матеріалів справи, клопотання про витребування доказів, заява про поновлення процесуального строку на подання клопотання про витребування доказів (т. 2 а.с. 161-227).

23.03.2021 на електронну адресу суду надійшла заява представника відповідача Проніна Ю.А. про відкладення судового засідання (т. 2 а.с. 229-230).

23.03.2021 в судовому засіданні судом відмовлено в задоволенні заяви представника відповідача про відкладення судового засідання, прийнято до спільного розгляду зустрічну позовну заяву, встановлені строки для поданні відзиву, відповіді на відзив та заперечення, задоволено клопотання представника відповідача ТОВ «ДЖЕРМАН ДНІПРО» про приєднання доказів до матеріалів справи, задоволено клопотання представника відповідача ТОВ «ДЖЕРМАН ДНІПРО» про витребування доказів, судове засідання відкладено на 22.04.2021 (т. 2 а.с. 235-238).

22.04.2021 відкладено судове засідання на 21.05.2021 (т. 3 а.с. 3).

18.05.2021 на електронну адресу суду надійшло клопотання представника позивача про відкладення судового засідання (т. 3 а.с. 9-10).

21.05.2021 на електронну адресу суду надійшла заява представника відповідача ОСОБА_2 про відкладення судового засідання (т. 3 а.с. 19).

21.05.2021 відкладено судове засідання на 04.06.2021 (т. 3 а.с. 20).

04.06.2021 відкладено судове засідання на 02.08.2021 у зв`язку з невиконанням ухвали суду про витребування доказів (т. 3 а.с. 25).

02.08.2021 відкладено судове засідання на 10.08.2021 у зв`язку з перебуванням судді у нарадчій кімнаті та оголошенням повного тексту вироку по кримінальній справі № 206/1329/21 (т. 3 а.с. 33).

10.08.2021 закінчено підготовчі дії, розпочато розгляд справи по суті, заслухано виступи зі вступними словами представника позивача та представника відповідача ТОВ «ДЖЕРМАН ДНІПРО», досліджено матеріали справи, заслухано виступи у судових дебатах та проголошено вступну та резолютивну частини рішення (т. 3 а.с. 36-38).

ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

20.07.2010 ОСОБА_2 було видано дозвіл на виконання будівельних робіт № 175-1/2010-04 начальником відділу інспекції Дніпропетровського Регіонального ДАБК у Дніпропетровській області на виконання будівельних робіт, а саме будівництво автозаправної станції по АДРЕСА_1 (т. 1 а.с. 20-21, 80-81).

21.08.2011 Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Дніпропетровській області зареєстровано декларацію про готовність об`єкта до експлуатації ДП 7, будівництво автозаправної станції по АДРЕСА_1 , замовником якої був ОСОБА_2 на підставі дозвільного документу від 20.07.2010 № 175-1/2010. Дата початку будівництва 20.07.2010, дата закінчення 20.07.2011, строк введення об`єкта в експлуатацію серпень 2011 року. Загальна площа господарського блоку 3,4 кв.м. В даній декларації ОСОБА_2 просив вважати закінчений будівництвом об`єкт готовим до експлуатації (т. 1 а.с. 22-28, 73-79).

25.12.2013 ТОВ «КОНЦЕПТ К» виготовлено технічний паспорт на виробничий будинок, а саме автозаправну станцію за адресою: АДРЕСА_1 , інвентаризаційна справа № 11113 на замовлення ОСОБА_2 .

Відповідно до технічного паспорту експлікація автозаправної станції складається з літ. А господарський блок, літ. Б під Г операторська, літ. В під Г резервуар, літ. Г навіс, літ. Д вбиральня, літ. Е під Г колонка, І мостіння, загальна площа приміщення 3,4 кв.м.

Згідно характеристики будинку, господарських будівель та споруд зазначені об`єкти, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 побудовані у 2011 році (т. 1 а.с. 67-72, 231-237, т. 2 а.с. 205-211).

Згідно витягів № 177029196 від 09.08.2019 та № 178203221 від 21.08.2019 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, власником автозаправної станції загальною площею 3,4 кв.м., розташованої за адресою: АДРЕСА_1 був ОСОБА_2 , дата реєстрації 06.08.2019, на підставі декларації про готовність об`єкта до експлуатації, серія та номер ДП 7 виданого 21.08.2011 Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Дніпропетровській області та на підставі дозволу на виконання будівельних робіт, серія та номер 175/2010-4 виданого 20.07.2010 Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Дніпропетровській області, державний реєстратор приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Деллалов А.О. (т. 1 а.с. 82-83).

14.08.2019 укладено договір іпотеки між ОСОБА_2 та ТОВ «ДЖЕРМАН ДНІПРО», від імені керівника Ніколаєвої В.М., посвідчений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріально округу Деллаловим А.О., зареєстрований в реєстрі № 296.

Відповідно до п. 1.1 вказаного договору, іпотекодавець передав іпотекодержателю в іпотеку предмет іпотеки, опис якого наведено в статті 1.2. іпотечного договору, і така іпотека, створена цим договором, забезпечує виконання зобов`язань іпотекодавця, що витікають з Договору позики 13.08.2019, укладеного між іпотекодавцем та іпотекодержателем, з урахуванням всіх змін, доповнень, нових редакцій, додаткових угод, договорів про внесення змін тощо.

Як зазначено у п. 1.2 договору, предметом іпотеки за цим договором є нерухоме майно: автозаправна станція, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , опис об`єкту: літ. А господ. блок, площею 3,4 кв.м., літ. Б під Г операторська, літ. В під Г резервуар, літ. Г навіс, літ. Д вбиральня, І мостіння, та належить іпотекодавцю, право власності на вищезгадану автозаправну станцію зареєстровано за іпотекодавцем в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 09.08.2019 приватним нотаріусом ДМНО Деллаловим А.О.; номер запису про право власності іпотекодавця 32766712; реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101. Вартість майна згідно звіту про оцінку, проведену ТОВ «НІК-ЕКСПЕРТ» від 13.08.2019 становить 28952 грн. Строк виконання зобов`язань боржника за основним договором до 31.10.2019.

В п.п. 2.1.4, п. 2.1 договору, іпотекодавець заявляв та гарантував, що ані укладення цього договору, ані створення будь-яких інших договірних відносин, які стосуються цього договору, ані виконання будь-яких зобов`язань за цим договором і такими відносинами не порушує, зокрема, чинне законодавство України.

Окрім того, в п.п. 2.2.1. п. 2.2 договору, іпотекодавець гарантував предмет іпотеки знаходиться у його власності, до моменту укладання цього договору нікому не відчужений, під забороною спору, в тому числі судового, щодо предмета іпотеки немає, будь-яких прав щодо предмета іпотеки у третіх осіб як в межах України, так і за межами України немає, та немає будь-яких обтяжень предмета іпотеки, не існує договорів, правочинів, домовленостей, положень, умов, прав або будь-яких інших обставин, які будь-яким чином можуть негативно вплинути на предмет іпотеки або права іпотекодавця стосовно нього або на іпотеку, створену цим договором на користь іпотекодержателя.

Відповідно до п.п. 2.2.2. п. 2.2 договору, відсутність заборони відчуження (арешту) майна та відсутність обтяжень відчужуваного майна іпотекою перевірено у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

П.п. 2.2.5. п. 2.2. договору зазначено, що предмет іпотеки не знаходиться у спільній частковій власності, не є часткою, паєм.

Згідно з п. 5.2. договору, звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється за вибором іпотекодержателя: - на підставі рішення суду; або - на підставі виконавчого запису нотаріуса; або - шляхом передачі іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання зобов`язань, забезпечених іпотекою за цим договором, в порядку, встановленому окремим договором; або - в інший спосіб, передбачений чинним законодавством України, або визначений домовленістю сторін.

У п. 5.4. договору міститься застереження про задоволення вимог іпотекодержателя: у разі виникнення у іпотекодержателя права звернути стягнення на предмет іпотеки в рахунок виконання зобов`язання за основним договором у порядку, передбаченому ст. 37 Закону України «Про іпотеку», іпотекодержатель може прийняти рішення про прийняття предмету іпотеки у свою власність; в разі застосування даного способу звернення стягнення на предмет іпотеки цей договір є правовстановлюючим документом, який підтверджує право власності іпотекодержателя на предмет іпотеки та є правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на предмет іпотеки; в разі обрання іпотекодержателем даного способу звернення стягнення на предмет іпотеки, право власності на предмет іпотеки переходить до іпотекодержателя у порядку, визначеному цим застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя і не потребує додаткового оформлення угод між іпотекодержателем та іпотекодавцем; зазначене застереження вважається договором про задоволення вимог іпотекодержателя; іпотекодавець бере на себе обов`язок вчиняти всі залежні від нього дії, які можуть стати необхідними для переходу права власності на предмет іпотеки до іпотекодержателя, а також дії, які не є необхідними, але можуть зробити процес переходу права власності належним, простим та максимально швидким; дане застереження визначається сторонами як договір про задоволення вимог іпотеко держателя (т. 1 а.с. 15-19, 84-88, 92-97, 100-104, 222-227, т. 2 а.с. 196-201).

14.08.2019 рішенням про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 48243639 приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріально округу Деллаловим А.О. проведено державну реєстрацію іншого речового права, іпотека на автозаправну станцію з реєстраційним номером 101, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 (т. 1 а.с. 89).

Відповідно до витягу № 177527277 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іпотеки від 14.08.2019, приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Деллаловим А.О. зареєстровано договір іпотеки (номер запису про іпотеку 32822644), серія та номер 296, виданий 14.08.2019 приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Деллаловим А.О. Строк виконання основного зобов`язання 31.10.2019, розмір основного зобов`язання 28952,00 грн., іпотекодержатель ТОВ «ДЖЕРМАН ДНІПРО», іпотекодавець ОСОБА_2 (т. 1 а.с. 90).

07.10.2019 приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Деллаловим А.О. зареєстровано заяву № 368, відповідно до якої ОСОБА_2 не заперечує проти проведення реєстрації права власності на ім`я ТОВ «ДЖЕРМАН ДНІПРО» на предмет іпотеки, а саме: автозаправної станції, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (т. 1 а.с. 9, 33, 228, т. 2 а.с. 102).

15.10.2019 приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Деллаловим А.О. зареєстровано заяву № 377, відповідно до якої керівник ТОВ «ДЖЕРМАН ДНІПРО» просив вважати договір іпотеки № 296 таким, що припинив дію та припинити обтяження та іпотеку в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно на автозаправну станцію, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (т. 1 а.с. 107, 110).

15.10.2019 рішенням про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 49156517 приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріально округу Деллаловим А.О. проведено державну реєстрацію права власності, форма власності: приватна, на автозаправну станцію з реєстраційним номером 101, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , за суб`єктом: ТОВ «ДЖЕРМАН ДНІПРО» (т. 1 а.с. 105).

Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 184694417 від 15.10.2019, номер запису про право власності 33662937, право власності на автозаправну станцію за адресою: АДРЕСА_1 на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 49156517 від 15.10.2019 приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Деллалова А.О., зареєстровано за ТОВ «ДЖЕРМАН ДНІПРО» (т. 1 а.с. 98, 106, 229-230, т. 2 а.с. 203-204).

17.10.2019 рішенням про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 49216154 приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріально округу Деллаловим А.О. проведено державну реєстрацію іншого речового права, іпотеки на автозаправну станцію з реєстраційним номером 101, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 (т. 1 а.с. 108).

17.10.2019 відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іпотеки № 185169123, приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Деллаловим А.О., припинено іпотеку (номер запису про іпотеку 32822644) на підставі заяви, серія та номер № 296, виданої 15.10.2019 (т. 1 а.с. 109).

17.10.2019 рішенням про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 49216295 приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріально округу Деллаловим А.О. проведено державну реєстрацію обтяження, заборони на нерухоме майно на автозаправну станцію з реєстраційним номером 101, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 (т. 1 а.с. 111).

Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію обтяження № 185170294 від 17.10.2019, приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріально округу Деллаловим А.О. на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 48243642 від 14.08.2019, припинено обтяження на нерухоме майно, а саме автозаправну станцію, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 (т. 1 а.с. 112).

21.01.2020 керівником ТОВ «ДЖЕРМАН ДНІПРО» було направлено клопотання, вх. № 36/299 до міського голови Філатова Б.А. з проханням надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, орієнтовною площею 0,0100 га, яка розташована в Самарському районі за адресою: АДРЕСА_1 , на ділянці розміщена автозаправна станція (т. 1 а.с. 238, т. 2 а.с. 212).

Листом № 1004-1.14/714 від 19.03.2020 від Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Дніпропетровській області направленого Департаменту правового забезпечення ДМР повідомлено, що згідно з даними реєстру документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, відомостей про повернення на доопрацювання, відмову у видачі, скасування та анулювання зазначених документів, розпочатого з 20.05.2011, та відповідно до пошуку серед матеріалів архівних справ Інспекції Державного архітектурно-будівельного контролю у Дніпропетровській області (з 01.01.2008 по 20.05.2011) відсутня інформація щодо реєстрації декларації про готовність об`єкта до експлуатації № ДП 7 від 21.08.2011 та видачі дозволу на виконання будівельних робіт № 175/2010-4 (т. 1 а.с. 10, 62).

В листі № 4/1-124 від 19.03.2020 від Управління державного архітектурно-будівельного контролю ДМР направленому директору Департаменту правового забезпечення ДМР зазначено, що в архіві Управління відсутня інформація, щодо реєстрації декларації про готовність об`єкта до експлуатації № ДП 7 від 21.08.2011 та видачі дозволу на виконання будівельних робіт № 175/2010-4 виданих Інспекцією державного архітектурно-будівельної інспекції у Дніпропетровській області (т. 1 а.с. 11, 63).

Листом від 26.03.2020 Департаменту по роботі з активами ДМР повідомлено директора Департаменту правового забезпечення ДМР про те, що за наявною станом на 19.03.2020 інформацією за результатами пошуку за адресою земельної ділянки в системі Муніципальної земельної інформаційної системи м. Дніпропетровська, виявлено реєстраційні записи щодо цивільно-правових угод, укладених між міською радою та юридичними і фізичними особами на земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1 (т. 1 а.с. 12-14, 64-66).

Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, довідка № 207635965 від 27.04.2020, право власності на автозаправну станцію загальною площею 3,4 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровано приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Деллаловим А.О. за ТОВ «ДЖЕРМАН ДНІПРО» на підставі заяви, серія та номер 368, виданої 07.10.2019, приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Деллаловим А.О. та договору іпотеки, серія та номер 296, посвідченого 14.08.2019 приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Деллаловим А.О.

Попереднім власником автозаправної станції є ОСОБА_2 на підставі декларації про готовність об`єкта до експлуатації, серія та номер ДП 7 виданої 21.08.2011 Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Дніпропетровській області та на підставі дозволу на виконання будівельних робіт, серія та номер 175/2010-4 виданого 20.07.2010 Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Дніпропетровській області (т. 1 а.с. 29-32, 114-117).

Відповідно до листа № 3/436-01.1-19/698 від 06.05.2020 від відділу реєстрації майнових прав управління у сфері державної реєстрації Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур ДМР направленого директору департаменту правового забезпечення ДМР зазначено, що станом на 06.05.2020 документи реєстраційної справи № 101 на об`єкт нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 до вищезазначеного відділу не надходили (т. 1 а.с. 121).

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, довідка № 210162819, сформована 26.05.2020, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101, а саме автозаправна станція, загальною площею 3,4 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , належить на праві власності зареєстрованому 10.10.2019 ТОВ «ДЖЕРМАН ДНІПРО» (т. 1 а.с. 131-132).

ІV. Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення первісного та зустрічного позовів. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», ДМР є представницьким органом місцевого самоврядування.

Відповідно до ст. 144 Конституції України, органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов`язковими до виконання на відповідній території.

Відповідно до п. 34 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», органи місцевого самоврядування при вирішенні питань місцевого значення, віднесених Конституцією України та законами України до їх компетенції, є суб`єктами владних повноважень, які виконують владні управлінські функції, зокрема нормотворчу, координаційну, дозвільну, реєстраційну, розпорядчу. Як суб`єкт владних повноважень орган місцевого самоврядування Дніпровська міська рада вирішує в межах закону питання в галузі земельних відносин.

Відповідно до статті 83 Земельного кодексу України, землі, які належать на праві власності територіальним громадам міст є комунальною власністю. Отже, право комунальної власності на землю (земельні ділянки), виникає і без реєстрації в силу спеціальних вимог закону.

Відповідно до частини 1 статті 122 Земельного кодексу України, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування, із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Згідно вимог частини 1 статті 116 Земельного кодексу України, громадяни та юридичні особи набувають права власності та право користування земельними ділянками із земель комунальної власності на підставі рішення органу місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 12 Земельного кодексу України, до повноважень міських рад у галузі земельних відносин належить розпорядження землями територіальних громад, надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності, передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб, вилучення земельних ділянок із земель комунальної власності, здійснення контролю за використанням та охороною земель комунальної власності, додержанням земельного та екологічного законодавства.

Відповідно до п. 34 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», визначено, що вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин здійснюється виключно на пленарних засіданнях міської ради.

Судом встановлено, що 06.08.2019 на підставі декларації про готовність об`єкта до експлуатації № ДП 7 виданого 21.08.2011 Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Дніпропетровській області та на підставі дозволу на виконання будівельних № 175/2010-4 виданого 20.07.2010 Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Дніпропетровській області, приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Деллаловим А.О. зареєстровано право приватної власності на автозаправну станцію за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація прав проводиться в такому порядку: 1) прийняття/отримання документів для державної реєстрації прав, формування та реєстрація заяви в базі даних заяв; 2) виготовлення електронних копій документів, поданих для державної реєстрації прав, шляхом сканування (у разі подання документів у паперовій формі) та їх розміщення у Державному реєстрі прав; 3) встановлення черговості розгляду заяв, зареєстрованих у базі даних заяв; 4) перевірка документів та/або відомостей Державного реєстру прав, відомостей реєстрів (кадастрів), автоматизованих інформаційних систем на наявність підстав для зупинення розгляду заяви, зупинення державної реєстрації прав, відмови у проведенні державної реєстрації прав та прийняття відповідних рішень; 5) прийняття рішення про державну реєстрацію прав (у разі відсутності підстав для зупинення розгляду заяви, зупинення державної реєстрації прав, відмови у проведенні державної реєстрації прав); 6) відкриття розділу в Державному реєстрі прав та/або внесення до відкритого розділу або спеціального розділу Державного реєстру прав відповідних відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, про об`єкти та суб`єктів цих прав; 7) формування витягу з Державного реєстру прав про проведену державну реєстрацію прав для подальшого використання заявником; 8) видача/отримання документів за результатом розгляду заяви. Перелік документів, необхідних для державної реєстрації прав, та порядок державної реєстрації прав визначаються Кабінетом Міністрів України у Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Згідно п. 7 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року № 1127, у редакції чинній на момент спірних правовідносин, для державної реєстрації прав заявник подає оригінали документів, необхідних для відповідної реєстрації, та документ, що підтверджує сплату адміністративного збору за державну реєстрацію прав.

Відповідно до п. 41 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року № 1127, у редакції чинній на момент спірних правовідносин, для державної реєстрації права власності на новозбудований об`єкт нерухомого майна подаються: 1) документ, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта; 2) технічний паспорт на об`єкт нерухомого майна; 3) документ, що підтверджує присвоєння об`єкту нерухомого майна адреси; 4) письмова заява або договір співвласників про розподіл часток у спільній власності на новозбудований об`єкт нерухомого майна (у разі, коли державна реєстрація проводиться щодо майна, що набувається у спільну часткову власність); 5) договір про спільну діяльність або договір простого товариства (у разі, коли державна реєстрація проводиться щодо майна, будівництво якого здійснювалось у результаті спільної діяльності).

Документ, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта, не вимагається у разі, коли реєстрація такого документа здійснювалася в Єдиному реєстрі документів.

У такому разі державний реєстратор відповідно до наданих заявником у відповідній заяві відомостей про реєстраційний номер документа, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта, обов`язково перевіряє наявність реєстрації такого документа в Єдиному реєстрі документів, відсутність суперечностей між заявленими правами та відомостями, що містяться в цьому Реєстрі.

Документ, що підтверджує присвоєння об`єкту нерухомого майна адреси, не вимагається у разі, коли державна реєстрація права власності проводиться на індивідуальний (садибний) житловий будинок, садовий, дачний будинок, збудований на земельній ділянці, право власності на яку зареєстровано в Державному реєстрі прав. У такому разі заявник в поданій заяві обов`язково зазначає відомості про кадастровий номер відповідної земельної ділянки.

Документ, що підтверджує присвоєння об`єкту нерухомого майна адреси, також не вимагається у разі, коли адреса отримана під час реалізації експериментального проекту з присвоєння адрес об`єктам будівництва та об`єктам нерухомого майна та зазначена в документі, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта. У такому разі державний реєстратор відповідно до зазначених заявником у відповідній заяві відомостей про реєстраційний номер документа, що згідно з вимогами законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта, обов`язково перевіряє відсутність суперечностей між заявленою адресою та відомостями, що містяться в цьому Реєстрі.

Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, вважає необхідним зазначити наступне.

Так, порядок ведення єдиного реєстру документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, відомостей про повернення на доопрацювання, відмову у видачі, скасування та анулювання зазначених документів, який був затверджений Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 24.06.2011 № 92, та зареєстрований в Міністерстві юстиції України 19 липня 2011 року за № 885/19623, набрав чинності 05.08.2011.

Однак, дозвіл на виконання будівельних робіт автозаправної станції за адресою: АДРЕСА_2 був виданий Інспекції Державного архітектурно-будівельного контролю у Дніпропетровській області 20.07.2010. Отже, станом на час видачі дозволу на виконання будівельних робіт порядку ведення єдиного реєстру документів ще не існувало.

Таким чином, посилання представника позивача на той факт, що відповідно до листа № 1004-1.14/714 від 19.03.2020 від Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Дніпропетровській області в якому зазначено, що згідно з даними реєстру документів відсутня інформація щодо видачі дозволу на виконання будівельних робіт № 175/2010-4, є недоречними, оскільки такий дозвіл виданий у 2010 році і тому не може бути наявний у вказаному Єдиному реєстрі.

Споруди (об`єкти), розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , були збудовані ще у 2011 році, є нерухомим майном, що підтверджується Технічним паспортом по інвентарній справі № 11113 від 25.12.2013, виготовленим ТОВ «КОНЦЕПТ К».

Оскільки, документ, що підтверджує присвоєння об`єкту нерухомого майна адреси не вимагається у разі, коли адреса отримана під час реалізації експериментального проекту з присвоєння адрес об`єктам будівництва та об`єктам нерухомого майна та зазначена в документі, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта.

Судом встановлено, що 21.08.2011 Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Дніпропетровській області зареєстровано декларацію про готовність об`єкта до експлуатації № ДП 7, а саме: будівництво автозаправної станції по АДРЕСА_1 , замовником якої був ОСОБА_2 .

Представник позивача зазначив у позовній заяві, що в листі № 4/1-124 від 19.03.2020 від Управління державного архітектурно-будівельного контролю ДМР зазначено, що в архіві Управління відсутня інформація, щодо реєстрації декларації про готовність об`єкта до експлуатації № ДП 7 від 21.08.2011.

Відповідно п. 2 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 квітня 2011 року № 461, у редакції чинній на момент спірних правовідносин, прийняття в експлуатацію об`єктів, що належать до I - III категорії складності, та об`єктів, будівництво яких здійснено на підставі будівельного паспорта, проводиться шляхом реєстрації Державною архітектурно-будівельною інспекцією та її територіальними органами поданої замовником декларації про готовність об`єкта до експлуатації.

Згідно п. 17 Порядку, реєстрація декларації здійснюється з дотриманням вимог Закону України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності». Декларація приймається в дозвільному центрі за місцезнаходженням об`єкта. Реєстрацію декларації здійснює Інспекція за місцезнаходженням об`єкта на безоплатній основі.

Відповідно до п. 18 Порядку, один примірник декларації після проведення реєстрації повертається замовнику, а другий - залишається в Інспекції, яка її зареєструвала.

Таким чином, єдиним документом, що надається замовнику на підтвердження реєстрації декларації про готовність об`єкта до експлуатації, є сама декларація з відміткою про її реєстрацію, проставленою Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Дніпропетровській області.

Тому відсутність в реєстрі інформації про реєстрацію декларації та незбереження в матеріалах архівних справ є безпідставним та необґрунтованим твердженням, оскільки ані ОСОБА_2 , ані наступний власник нерухомого майна, не мали можливості внести інформацію про реєстрацію вказаної декларації до відповідних реєстрів і передати її в архів, оскільки такі обов`язки покладаються на відповідальні державні органи.

Суд, крім іншого, звертає увагу на невірне тлумаченням представником позивача інформації наданої з листів від Управління державного архітектурно-будівельного контролю ДМР та Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Дніпропетровській області, оскільки в них зазначено щодо відсутності інформації, але ніяким чином не зазначено щодо того, що відповідні документи взагалі не видавались ОСОБА_2 .

На виконання вимог, передбачених п. 41 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року № 1127, ОСОБА_2 для державної реєстрації права власності на новозбудований об`єкт нерухомого майна були подані всі документи, тому суд приходить до висновку, що додержуючись вимог законодавства, ОСОБА_2 , законно зареєстрував право своєї власності на автозаправну станцію, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

З огляду на встановлені судом обставини, та той факт, що ОСОБА_2 було законно отримано рішення про реєстрацію права власності на вказане нерухоме майно на підставі належних документів, твердження представника позивача про те, що нерухоме майно по вказаній адресі є самочинно побудованим та, відповідно, має бути знесеним за рахунок ОСОБА_2 - не відповідає дійсності, оскільки відповідно до наданих документів самим представником позивача, ОСОБА_2 не було здійснено самочинного будівництва та відповідно останній законно набув право власності на автозаправну станцію при цьому ні яким чином не порушуючи право власності на земельну ділянку позивача Дніпровської міської ради.

Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Стаття 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод закріплює три правила: 1) у першому реченні першого абзацу - загальне правило, що фіксує принцип мирного володіння майном; 2) у другому реченні того ж абзацу - охоплює питання позбавлення майна й обумовлює таке позбавлення певними критеріями; 3) у другому абзаці - визнає право договірних держав, серед іншого, контролювати використання майна в загальних інтересах. Друге та третє правила, які стосуються конкретних випадків втручання у право мирного володіння майном, мають тлумачитися у світлі загального принципу, закладеного у першому правилі.

Критеріями сумісності заходу втручання у право на мирне володіння майном із гарантіями статті 1 Першого протоколу до Конвенції є те, чи ґрунтувалося таке втручання на національному законі, чи переслідувало легітимну мету, що випливає зі змісту вказаної статті, а також, чи є відповідний захід пропорційним легітимній меті втручання у право.

Втручання держави у право мирного володіння майном повинно мати нормативну основу у національному законодавстві, яке є доступним для заінтересованих осіб, чітким, а наслідки його застосування - передбачуваними.

Якщо можливість втручання у право мирного володіння майном передбачена законом, Конвенція надає державам свободу розсуду щодо визначення легітимної мети такого втручання: або з метою контролю за користуванням майном відповідно до загальних інтересів, або для забезпечення сплати податків, інших зборів чи штрафів.

Втручання у право мирного володіння майном, навіть якщо воно здійснюється згідно із законом і з легітимною метою, буде розглядатися як порушення статті 1 Першого протоколу до Конвенції, якщо не буде встановлений справедливий баланс між інтересами суспільства, пов`язаними з цим втручанням, й інтересами особи, яка зазнає такого втручання. Отже, має існувати розумне співвідношення (пропорційність) між метою, досягнення якої передбачається, та засобами, які використовуються для її досягнення. Справедливий баланс не буде дотриманий, якщо особа-добросовісний набувач внаслідок втручання в її право власності понесе індивідуальний і надмірний тягар, зокрема, якщо їй не буде надана обґрунтована компенсація чи інший вид належного відшкодування у зв`язку з позбавленням права на майно.

Таким чином, суд приходить до висновку щодо того, що оскільки відповідач ТОВ «ДЖЕРМАН ДНІПРО» володіє майном законно, а позивач ДМР, в свою чергу, не довівши мету втручання у право на мирне володіння майном добросовісного набувача, задоволення вимог про повернення земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 , приведення її у придатний стан для використання, шляхом знесення самочинно побудованої автозаправної станції призведе до порушення статтю 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Також, представник позивача просив припинити право власності на нерухоме майно автозаправну станцію оскільки спірний об`єкт нерухомого майна є об`єктом самочинного будівництва, ОСОБА_2 в силу закону не набув права власності на нього, та у останнього були відсутні правові підстави для розпорядження даним об`єктом, оскільки право розпоряджатись майном є складовою частиною права власності.

Дослідивши наявні докази в матеріалах справи, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону (частини перша та друга статті 319 ЦК України).

Згідно із частиною першою статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Стаття 321 ЦК України закріплює конституційний принцип непорушності права власності, передбачений статтею 41 Конституції України. Він означає, що право власності є недоторканим, власник може бути позбавлений або обмежений у його здійсненні лише відповідно і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 346 ЦК України, право власності припиняється у разі: 1) відчуження власником свого майна; 2) відмови власника від права власності; 3) припинення права власності на майно, яке за законом не може належати цій особі; 4) знищення майна; 5) викупу пам`яток культурної спадщини; 6) примусового відчуження земельних ділянок приватної власності, інших об`єктів нерухомого майна, що на них розміщені, з мотивів суспільної необхідності відповідно до закону; 8) звернення стягнення на майно за зобов`язаннями власника; 9) реквізиції; 10) конфіскації; 11) припинення юридичної особи чи смерті власника; 12) визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави.

Частиною 6 ст. 81 ЦПК України визначено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч. 2 ст. 89 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

З поданої позовної заяви суд не вбачає жодної підстави припинення за відповідачем ОСОБА_2 права власності на автозаправну станцію, як і жодного доказу, що свідчить про неправомірність реєстрації такого права. Більш того, реєстрація декларації про готовність об`єкту до експлуатації № ДП 7 від 21.08.2011 Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Дніпропетровській області, що є органом державної влади, а в подальшому і реєстрація за ним права власності на вказаний об`єкт приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Деллаловим А.О., що діяв як державний реєстратор, підтверджує відсутність у Держави жодних претензій до ОСОБА_2 щодо обсягу наданих документів для визнання об`єкту готовим до експлуатації.

Посилання представника позивача, що він заперечує проти визнання права власності на нерухоме майно за особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, є необґрунтованим і не повинно прийматися до уваги, оскільки в даній справі не ставиться питання про визнання права власності на самочинно збудоване нерухоме майно, ані ОСОБА_2 , ані ТОВ «ДЖЕРМАН ДНІПРО».

За таких обставин, суд не вбачає жодних законних та обґрунтованих підстав для задоволення позовних вимог в частині припинення права власності за ОСОБА_2 .

Що стосується позовних вимоги про скасування в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно записів про державну реєстрацію права власності за: ОСОБА_2 , номер запису про право власності: 32766779, внесений 06.08.2019; ТОВ «ДЖЕРМАН ДНІПРО», номер запису про право власності: 33662937, внесений 10.10.2019; номер запису про іпотеку: 32822644, внесений 14.08.2019; номер запису про обтяження: 32822647, внесений 14.08.2019, слід зазначити наступне.

Так, правовідносини пов`язані з державною реєстрацією прав на нерухоме майно та їх обтяжень врегульовані Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 № 1952-ІV (далі - Закон).

Відповідно до ч. 1 ст. 2, ч. 2 ст. 3 Закону, державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, яка є обов`язковою.

Згідно з ч. 5 ст. 3 Закону, державна реєстрація прав є публічною, проводиться органом державної реєстрації прав, який зобов`язаний надавати інформацію про зареєстровані права та їх обтяження в порядку, встановленому цим Законом

Абзацом 2 частини 1 статті 9 Закону визначено, що у випадку, передбаченому цим Законом, державним реєстратором є нотаріус як спеціальний суб`єкт, на якого покладаються функції державного реєстратора прав на нерухоме майно.

Зокрема, абзацами 2-3 частини 5 статті 3 Закону передбачено, що державна реєстрація прав власності, реєстрація яких проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, під час вчинення нотаріальної дії з нерухомим майном, об`єктом незавершеного будівництва проводиться нотаріусом, яким вчиняється така дія, державна реєстрація прав у результаті вчинення нотаріальної дії з нерухомим майном, об`єктом незавершеного будівництва проводиться нотаріусом, яким вчинено таку дію.

За змістом частини 9 статті 15 Закону, державна реєстрація прав, їх обтяжень у результаті вчинення нотаріальної дії (надання відмови в ній) проводиться одночасно з вчиненням такої дії.

Абзацом 7 пункту 2 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, що затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2013 року №868, встановлено, що нотаріус, яким вчинено нотаріальну дію з нерухомим майном, проводить державну реєстрацію прав, набутих виключно у результаті вчинення такої дії, крім випадків, визначених Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

В силу вимог п. 1 ч. 2 ст. 9 Закону нотаріус, як спеціальний суб`єкт, здійснює функції державного реєстратора, в тому числі, встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема: відповідність обов`язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення (у випадках, встановлених законом); відповідність повноважень особи, яка подає документи на державну реєстрацію прав та їх обтяжень; відповідність відомостей про нерухоме майно, наявних у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та поданих документах; наявність обтяжень прав на нерухоме майно, зареєстрованих відповідно до вимог цього Закону; наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або договір (угода) пов`язує можливість проведення державної реєстрації виникнення, переходу, припинення прав на нерухоме майно або обтяження таких прав.

Отже, аналіз наведених норм матеріального права свідчить про те, що чинне законодавство наділяє нотаріуса окремими повноваженнями державного реєстратора прав на нерухоме майно, які виникають у нього лише у результаті здійснення нотаріальних дій, та які реалізуються одночасно з вчиненнями таких дій.

Крім цього, відповідно до ч. 1 ст. 15 Закону, державна реєстрація прав та їх обтяжень проводиться в такому порядку: 1) прийняття і перевірка документів, що подаються для державної реєстрації прав та їх обтяжень, реєстрація заяви; 2) встановлення факту відсутності підстав для відмови в державній реєстрації прав та їх обтяжень, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та/або їх обтяжень; 3) прийняття рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, відмову в ній або зупинення державної реєстрації; 4) внесення записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно; 5) видача свідоцтва про право власності на нерухоме майно у випадках, встановлених статтею 18 цього Закону; 6) надання витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про зареєстровані права та/або їх обтяження.

Згідно з ч. 4 ст. 15 Закону, державній реєстрації підлягають виключно заявлені права та їх обтяження за умови їх відповідності законодавству і поданим документам.

У частині другій статті 26 Закону, зазначеного вище, унормовано порядок внесення записів до Державного реєстру прав, змін до них та їх скасування.

У разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування записів про проведену державну реєстрацію прав, а також у випадку, передбаченому підпунктом «а» пункту 2 частини 6 статті 37 цього Закону до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав.

В той же час, Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо протидії рейдерству», який набрав чинності з 16 січня 2020 року, статтю 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» викладено у новій редакції, а саме: відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, не підлягають скасуванню та/або вилученню.

У разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, державний реєстратор чи посадова особа Міністерства юстиції України (у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону) проводить державну реєстрацію набуття, зміни чи припинення речових прав відповідно до цього Закону.

Ухвалення судом рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а також скасування державної реєстрації прав допускається виключно з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав).

Таким чином, такий спосіб судового захисту порушених прав як скасування записів про проведену державну реєстрацію прав законом не передбачений. Наразі способами судового захисту порушених прав та інтересів особи є судове рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав; судове рішення про визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав; судове рішення про скасування державної реєстрації прав.

При цьому, з метою ефективного захисту порушених прав законодавець уточнив, що ухвалення зазначених судових рішень обов`язково має супроводжуватися одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав).

До подібних висновків прийшов Верховний Суд у своїх постановах від 03.02.2021 по справі 278/3367/19-ц, від 20.08.2020 по справі № 916/2464/19.

Крім того, позивачем не надано жодного рішення суду про визнання недійсною чи скасування декларації про готовність об`єкту до експлуатації № ДП 7 від 21.08.2011. Так само не надано суду доказів підробки чи фальсифікації документів на спірний об`єкт ОСОБА_2 чи будь-якою іншою особою. Відсутнє жодне кримінальне провадження з цього приводу та, як пояснив суду представник ДМР, позивач до теперішнього часу до правоохоронних органів з відповідними заявам не звертався, що свідчить про наявність сумнівів і у самого позивача щодо підробності таких документів.

За таких обставин, позовні вимоги Дніпровської міської ради про скасування записів в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно не підлягає задоволенню.

Також, суд не може залишити поза увагою ті обставини, що автозаправна станція займає земельну ділянку вже протягом 10 років, та жодних претензій за цей час щодо самовільного захоплення земельної ділянки у позивача до власників автозаправної станції не виникало, поки ТОВ «ДЖЕРМАН ДНІПРО» не звернулося з відповідним клопотанням до ДМР з метою оформлення прав на вказану земельну ділянку.

Що стосується вимоги ДМР щодо визнання недійсним іпотечного договору, укладеного 14.08.2019 між ОСОБА_2 та ТОВ «ДЖЕРМАН ДНІПРО», посвідченого приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Деллаловим А.О. за № 297, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про іпотеку», іпотека - це вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Іпотека виникає на підставі договору, закону або рішення суду. До іпотеки, яка виникає на підставі закону або рішення суду, застосовуються правила щодо іпотеки, яка виникає на підставі договору, якщо інше не встановлено законом (стаття 3 Закону України «Про іпотеку»).

Відповідно до ст. 18 Закону України «Про іпотеку», іпотечний договір укладається між одним або декількома іпотекодавцями та іпотекодержателем у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню. Іпотечний договір повинен містити такі істотні умови: 1) для іпотекодавця та іпотекодержателя - юридичних осіб відомості про: для резидентів - найменування, місцезнаходження та ідентифікаційний код в Єдиному державному реєстрі юридичних та фізичних осіб - підприємців; для нерезидентів - найменування, місцезнаходження та державу, де зареєстровано особу; для іпотекодавця та іпотекодержателя - фізичних осіб відомості про: для громадян України - прізвище, ім`я, по батькові, місце проживання із зазначенням адреси та індивідуальний ідентифікаційний номер у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків та інших обов`язкових платежів; для іноземців, осіб без громадянства - прізвище, ім`я, по батькові (за наявності), адресу постійного місця проживання за межами України; 2) зміст та розмір основного зобов`язання, строк і порядок його виконання та/або посилання на правочин, у якому встановлено основне зобов`язання;

3) опис предмета іпотеки, достатній для його ідентифікації, та/або його реєстраційні дані, у тому числі кадастровий номер. У разі іпотеки земельної ділянки має зазначатися її цільове призначення; 4) посилання на видачу заставної або її відсутність. У разі відсутності в іпотечному договорі однієї з вказаних вище істотних умов він може бути визнаний недійсним на підставі рішення суду.

Дослідивши копію іпотечного договору, суд приходить до висновку, що він відповідає вимогам викладеним в ст. 18 Закону України «Про іпотеку».

Відповідно до ст. 37 Закону України «Про іпотеку», іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання.

Договір про задоволення вимог іпотекодержателя чи іпотечний договір, який містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя, є документами, що підтверджують перехід права власності на предмет іпотеки до іпотекодержателя та є підставою для внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Право власності іпотекодержателя на предмет іпотеки виникає з моменту державної реєстрації права власності іпотекодержателя на предмет іпотеки на підставі договору про задоволення вимог іпотекодержателя чи відповідного застереження в іпотечному договорі.

Судом встановлено, що приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Деллаловим А.О. було перевірено відсутність перешкод для реєстрації за ТОВ «ДЖЕРМАН ДНІПРО» права власності на предмет іпотеки. Жодні підстави не довіряти приватному нотаріусу, що діяв як державний реєстратор, у ТОВ «ДЖЕРМАН ДНІПРО» та його представника і не було.

Тобто звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом передачі іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання зобов`язань, забезпечених іпотекою за договором, здійснено цілком законно, з суворим дотриманням умов укладених між відповідачами договорів та чинного законодавства України, іпотекодержатель прийняв автозаправну станцію у свою власність, право власності на предмет іпотеки перейшло до іпотекодержателя і було належним чином зареєстровано шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Під час переоформлення права власності на автозаправну станцію і вчинення реєстраційних дій, виконано усі передбачені законом вимоги, до того ж ОСОБА_2 , як власник майна також надав свою згоду на вчинення таких дій.

Відповідно до ст. 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та двохсторонніми, багатосторонніми (договори).

Згідно з ч. 2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Стаття 203 ЦК України вимагає від осіб, які вчиняють правочини, щоб зміст правочинів не суперечив Цивільному кодексу України, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам (ч. 1); щоб особа, яка вчиняє правочин, мала необхідний обсяг цивільної дієздатності (ч. 2); щоб волевиявлення учасника правочину було вільним і відповідало його внутрішній волі (ч. 3); щоб правочин вчинявся у формі, встановленій законом (ч. 4).

Відповідно до ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Дії ОСОБА_2 як іпотекодавця, з одного боку, та ТОВ «ДЖЕРМАН ДНІПРО» як іпотекодержателя, з іншого боку, при укладанні договору від 14.08.2019 року були спрямовані на набуття певних цивільних прав та обов`язків щодо передачі від ОСОБА_2 ТОВ «ДЖЕРМАН ДНІПРО» в іпотеку об`єкту нерухомого майна предмету іпотеки, всі передбачені законодавством України вимоги були додержані при вчиненні вказаного правочину. При переході права власності до ТОВ «ДЖЕРМАН ДНІПРО» також відсутні жодні порушення чинного законодавства України.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 328 ЦК України, право власності вважається придбаним правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність придбання права власності не встановлена судом.

Окрім цього, позовна вимога про визнання іпотечного договору недійсним фактично є похідною від вимоги про скасування запису про право власності за ОСОБА_2 , номер запису про прав власності: 32766779, внесеного приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Деллаловим А.О. 06.08.2019 на підставі декларації про готовність об`єкта до експлуатації № ДП 7 та дозволу на виконання будівельних робіт № 175/2010-4.

Отже, оскільки в задоволенні вимоги про скасування запису про право власності за ОСОБА_2 має бути судом відмовлено, то підстави для визнання договору іпотеки недійсним також відсутні, оскільки ОСОБА_2 будучи власником автозаправної станції мав права володіння, користування та розпоряджання своїм майном на власний розсуд.

Крім того, посилання представника позивача щодо невідповідності номеру, за яким іпотечний договір від 14.08.2019 зареєстрований в реєстрі, зазначеного у інформаційній довідці з державного реєстру прав на нерухоме майно, в якій зазначений № 296, і в матеріалах реєстраційної справи, в якій міститься іпотечний договір від 14.08.2019 за № 297, таке твердження не відповідає фактичним обставинам справи, є безпідставним, не доведеним і таким, що спростовуються наявними доказами, оскільки укладений і посвідчений договір 14.08.2019, був зареєстрований в реєстрі за № 296, про що зазначено у самому іпотечному договорі. В ньому ж вказано, що за № 297 зареєстрована заборона відчуження майна, але в жодному разі не договір.

З приводу зустрічних позовних вимог заявлених представником відповідача ТОВ «ДЖЕРМАН ДНІПРО» про визнання договору дійсним та визнання добросовісним набувачем, враховуючи вищевикладене, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 2 ст. 16 ЦК України, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

Особа, законний інтерес або право якої порушено, може скористатися способом захисту, який прямо передбачений нормою матеріального права або може скористатися можливістю вибору між декількома способами захисту, якщо це не заборонено законом. Якщо ж спеціальні норми не встановлюють конкретних заходів, то особа має право обрати спосіб із числа передбачених ст. 16 ЦК з урахуванням специфіки порушеного права й характеру правопорушення.

З огляду на вищенаведене, пред`явлення зустрічного позову про визнання добросовісним набувачем не є належним способом судового захисту: добросовісність набуття - це не предмет позову, а одна з обставин, що має значення для справи та підлягає доказуванню за позовом про витребування майна.

Також, відповідно до ч. 2 ст. 215 ЦК України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним.

Таким чином, ЦК України передбачено визнання дійсним нікчемного правочину, а не будь-якого правочину, про недійсність якого заявлено позовну вимогу.

Оскільки позовні вимоги за первісним позов не підлягають задоволенню, а правочин не визнавався нікчемним, суд приходить до висновку, що вимоги зустрічної позовної заяви про визнання договору дійсним також не підлягають задоволенню.

При цьому, цивільне законодавство не містить визначення поняття способів захисту цивільних прав та інтересів. За їх призначенням вони можуть вважатися визначеним законом механізмом матеріально-правових засобів здійснення охорони цивільних прав та інтересів, що приводиться в дію за рішенням суду у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Однак відсутність законодавчо закріпленого визначення поняття «спосіб захисту права та/або інтересу» не виключає виокремлення матеріально-правового та процесуально-правового аспектів захисту цивільного права та інтересу.

Так матеріально-правовий аспект захисту цивільних прав та інтересів насамперед полягає у з`ясуванні, чи має особа таке право або інтерес та чи були вони порушені або було необхідним їх правове визначення.

В свою чергу процесуально-правовий аспект захисту права полягає в тому, що суди розглядають в порядку відповідного виду судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із відповідних відносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства. При цьому вказаний аспект включає в себе не лише правильність обрання передбаченого законом або договором способу захисту, але і необхідність належного правового обґрунтування вимог відповідними нормами права.

Тобто, саме на позивача покладено обов`язок у позовній заяві викласти обставини, якими він обґрунтовує свої вимоги, зазначити докази, що підтверджують вказані обставини, а також вказати правові підстави позову, а суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, при розгляді справи повинен надати правильну правову кваліфікацію відносинам сторін, виходячи з фактів, установлених під час розгляду справи, і не застосовує самостійно для прийняття рішення ті норми матеріального і процесуального права, предметом регулювання яких є відповідні правовідносини, якщо позивач не обґрунтовує ними свої вимоги з наданням відповідних доказів, і застосування цих норм призводить до зміни предмета позову або обраного способу захисту прав та інтересів.

Тобто, на думку суду, виходячи з аксіоми цивільного судочинства jura novit curia - «суд знає закон», при розгляді справи суд дійсно повинен надати правильну правову кваліфікацію відносинам сторін, яка проте не може бути застосована судом для вирішення спору по суті за відсутності відповідного клопотання позивача у справі, оскільки інший підхід суду порушив би принцип диспозитивності судового процесу та правомірні очікування як позивача (який звертається саме з певним чином обґрунтованою в правовому аспекті вимогою) так і відповідача (який заперечуючи проти позову наводить доводи саме щодо тих підстав та обґрунтувань, які наводяться позивачем у справі).

Такого висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 23.09.2019 по справі № 917/1739/17.

Вирішуючи позов по суті, суд, також, звертає увагу, що, відповідно до положень ст.ст. 12, 13, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із практикою Європейського суду з прав людини за своєю природою змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і відповідно - правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, - із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає.

Так, згідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно положень ст. 5 ЦПК України суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

За змістом ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Враховуючи встановлені судом обставини справи, вищевикладені норми матеріального та процесуального права, вислухавши доводи та пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні в ній докази, суд приходить до обґрунтованого висновку, що в задоволенні позовних вимог за первісним позовом та в задоволенні позовних вимог за зустрічним позовом необхідно відмовити повністю.

Оскільки в задоволенні позовних вимог за первісним позовом відмовлено в повному обсязі, враховуючи положення ч. 9 ст. 158 ЦПК України, суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 41, 144 Конституції України, ст.ст. 1, 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», ст.ст. 12, 83, 116, 122 Земельного Кодексу України, ст.ст. 3, 9, 15, 18, 26, 37 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», ст.ст. 17, 18 Закону України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності», ст.ст. 1, 3, 18, 37 Закону України «Про іпотеку», ст.ст. 15, 16, 202, 203, 207, 215, 316, 317, 319, 321, 328, 346, 391 ЦК України,ст.ст. 1-4, 10, 12, 13, 76-89, 95, 134, 137, 141, 151, 175, 258, 259, 264, 265 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

В задоволенні позовних вимог Дніпровської міської ради до ОСОБА_2 , Товариства з обмеженою відповідальністю «ДЖЕРМАН ДНІПРО», треті особи: приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Деллалов Антон Олексійович, Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради про звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки шляхом знесення будівлі, визнання недійсним іпотечного договору та скасування записів про державну реєстрацію права власності - відмовити повністю.

В задоволенні зустрічних позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «ДЖЕРМАН ДНІПРО» до Дніпровської міської ради та ОСОБА_2 , треті особи: приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Деллалов Антон Олексійович, Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради про визнання договору дійсним та визнання добросовісним набувачем відмовити повністю.

У зв`язку з ухваленням рішення щодо повної відмови у задоволенні позову, скасувати заходи забезпечення позову застосовані постановою Дніпровського апеляційного суду від 10.11.2020, що полягали у забороні ТОВ «ДЖЕРМАН ДНІПРО», а також будь-яким іншим особам вчиняти будь-які дії (купівля-продаж, міна, найм, виділ часток та інше) по відчуженню, реалізації, передачі іншим особам та переоформлення документів на нерухоме майно, а саме щодо автозаправної станції, загальною площею 3,4 кв.м, яка складається з літ. А господарський блок, літ. Б під Г операторська, літ. В. під Г резервуар, літ. Г - навіс, літ. Д вбиральня, літ. Е під Г колонка, І мостіння, що розташовані по АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101.

Реквізити сторін:

Дніпровська міська рада місцезнаходження: проспект Дмитра Яворницького, 75, м. Дніпро, ;

ОСОБА_2 - місце реєстрації: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 ;

ТОВ «ДЖЕРМАН ДНІПРО» - місцезнаходження: проспект Героїв, 11 Л, м. Дніпро, ;

Приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Деллалов Антон Олексійович місцезнаходження: АДРЕСА_4 ;

Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради місцезнаходження: проспект Дмитра Яворницького, 75, .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Дніпровського апеляційного суду через суд першої інстанції, що відповідає приписам пункту 15, підпункту 15.5 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 20.08.2021.

Головуючий суддя: К.С. Маштак