Справа № 489/1031/20
Номер провадження 2/489/201/21
РІШЕННЯ

Іменем України

29 березня 2021 року місто Миколаїв

Ленінський районний суд м. Миколаєва в складі:

головуючого судді Кокорєва В. В.,

за участі секретаря судового засідання Касьяненко Д. І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 10 Ленінського районного суду м. Миколаєва цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про виділ частки з майна, що є у спільній власності, визначення порядку користування земельною ділянкою

встановив

В березні 2020 року позивач звернувся до суду із позовом про виділ частки з майна, що є у спільній частковій власності, визначення порядку користування земельною ділянкою.

В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що є власницею 8/100 часток у справі спільної часткової власності на домоволодіння АДРЕСА_1 . Співвласниками цього ж будинку є відповідачі, яким належать інші 92/100 даного домоволодіння на праві спільної часткової власності. Позивач фактично користується відокремленою частиною домоволодіння з окремим входом, яка огорожена парканом від часток інших співвласників.

Зазначає, що між сторонами хоч і не існує конфліктів щодо користування житловим будинком та спорудами, проте відповідачі відмовляються здійснювати будь-які дії щодо реального поділу будинку та визначення порядку користування земельною ділянкою. Посилаючись на викладене та те, що вона має на меті виділити належну їй частку майна в окрему адресу, позивач просить припинити право спільної часткової власності, виділивши їй в натурі 8/100 частин у спірному домоволодінні та виділити в користування частину земельної ділянки по АДРЕСА_1 .

Відповідачі правом на подачу відзиву не скористались.

Позивач та її представник в судове засідання не з`явились. Позивач надала суду заяву, в якій просила розглядати справу у її відсутність, задовольнити позов згідно висновку експертизи.

Відповідач ОСОБА_3 до суду не з`явилась, причини неявки не повідомила.

Відповідачі ОСОБА_5 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_7 надали суду заяви про розгляд справи у їх відсутність, позов визнали, просили задовольнити його згідно висновку експертизи за запропонованим варіантом. Відповідач ОСОБА_2 вказав, що він є власником частки, яка належала ОСОБА_3 .

Вивчивши матеріали справи та оцінивши в сукупності надані докази, судом встановлено такі обставини та відповідні їм правовідносини.

Позивачу згідно договору дарування від 05.11.2019 належить на праві приватної спільної часткової власності 8/100 часток житлового будинку АДРЕСА_1 (а.с.9-11).

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно ОСОБА_8 на підставі договору дарування від 30.07.2018 належить 17/100 часток спірного домоволодіння, Плюхович 17/100 часток на підставі договору дарування від 16.09.2011, ОСОБА_2 - 17/100 часток на підставі свідоцтва про право власності НОМЕР_1 від 10.01.2006, ОСОБА_4 - 38/100 часток на підставі свідоцтва про право власності НОМЕР_2 від 10.01.2006, ОСОБА_5 - 20/100 часток на підставі свідоцтва про право власності НОМЕР_3 від 10.01.2006.

ОСОБА_2 отримав 17/100 в дар від ОСОБА_3 .

Згідно висновку судової будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи № 125-060 від 23.11.2020, виходячи з конструктивних особливостей, та планування житлового будинку АДРЕСА_1 , виділити 8/100 частки з домоволодіння відповідно до ідеальних часток не можливо. Можливо з відхиленням від ідеальної частки на 3/100, збільшивши ідеальну частку позивача до 11/100 та компенсації іншим співвласникам 89/100 часток, що складає 12 387 грн. Оскільки домоволодіння тривалий час експлуатується і обслуговується співвласниками та фактично поділене експерт на розгляд суду пропонує один варіант виділу 11/100 домоволодіння, відповідно до побажань співвласника, згідно якого виділити ОСОБА_1 в житловому будинку літ. А-1 квартиру АДРЕСА_2 : приміщення: 1-1 коридор пл. 11,6 кв.м.; 1-2 житлова пл. 9,2 кв.м.; 2-4, загальною площею по квартирі АДРЕСА_2 - 20,8 кв.м., інвентарною вартістю 33 32 грн.; надвірні узаконені господарські споруди: літ. Н -душ, площею 1,1 кв. м., літ. С - вбиральню, площею 1 кв. м.; № 6 - огорожа; № І - замощення; № 8 - хвіртка, що графічно відображено у додатку № 1.

За даного варіанту реальна частка позивача складає 11/100, що на 3/100 часток більше від частки, що ідеально їй належить (8/100 часток), тому позивачем виплачується компенсація іншим співвласникам (89/100 часток), що складає 12 387 грн.

Що стосується земельної ділянки, то експерт пропонує один варіант порядку користування земельної ділянки АДРЕСА_1 . Згідно геодезичної зйомки площа земельної ділянки складає 2413 кв. м. з наступними зовнішніми розмірами: по фасаду по прямій -32,7 м., по лівій межі - по прямій 72,27м., по правій межі - по прямій 72,27 м., по тильній стороні - по прямій -32,95 м.

Відповідно до Варіанту № 1 ОСОБА_1 з часткою 11/100 виділяється частина земельної ділянки площею 358 кв.м., що складається з площі під будівлями - 34,1 кв.м. та під чистою землею - 323,9 кв. м. Іншим співвласникам - 2055 кв. м., з яких: під будівлями 307,1 кв. м. та 1747,9 кв. м. під чистою землею. Лінія роздільної межі для даного варіанту порядку користування проходить:

-від правої бокової межі вздовж фасадної межі вліво довжиною - 9,87 м.;

-далі по внутрішній розділовій межі житлового будинку, орієнтованого на праву зовнішню стіну житлового будинку;

-від правої бокової стіни житлового будинку вверх вздовж стіни довжиною - 14,49 м.;

-поворот вліво довжиною - 7,22 м.;

-поворот вверх довжиною - 10,11 м.;

-поворот вправо довжиною - 3,39 м.;

-поворот вверх до задньої торцевої межі довжиною 11,38 м.

Графічно порядок користування земельною ділянкою між співвласниками відображено у додатку № 2 до експертизи.

Статтею 367 ЦК України визначено, що майно, яке є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними.

Згідно із ч.1 ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ в натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності.

Відповідно до Пленуму Верховного Суду України у п. п. 6, 7 постанови № 7 від 04.10.1991 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» (зі змінами) зазначено, що при вирішенні справ про виділ в натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, судам належить мати на увазі, що це можливо, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку, з самостійним виходом (квартиру), яка відповідає розміру їх часток у праві власності. Виділ також може мати місце при наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири.

Згідно ст. 337 ЦК України, якщо житловий будинок, будівля або споруда розміщена на земельній ділянці, наданій у користування, то у разі їх відчуження до набувача переходить право користування тією часткою земельної ділянки на якій вони розміщені, та частиною ділянки, яка необхідна для їх обслуговування, що повністю знайшло своє відображення у висновку експерта № 125-060 від 23.11.2020.

Відповідно до п. 1 ст. 88 ЗК України, володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, що перебуває у спільній частковій власності, здійснюються за згодою всіх співвласників згідно з договором, а у разі недосягнення згоди - у судовому порядку.

Відповідно до вимог ст.88 ЗК України учасник спільної часткової власності має право вимагати виділення належної йому частки із складу земельної ділянки як окремо, так і разом з іншими учасниками, які вимагають виділення, а у разі неможливості виділення частки - вимагати відповідної компенсації. Учасник спільної часткової власності на земельну ділянку має право на отримання в його володіння, користування частини спільної земельної ділянки, що відповідає розміру належної йому частки.

На даний час угода про порядок використання і розпорядження земельною ділянкою між сторонами не укладена, тому позивач змушений звернутись в суд з даним позовом для подальшої приватизації своєї частини земельної ділянки.

У відповідності до ст. 152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Відповідно до пункту п.п. «е» п. 18 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16.04.2004 року № 7, у випадках, передбачених статтями 86-89 ЗК, володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, яка перебуває в спільній частковій власності, здійснюється за згодою всіх співвласників згідно з договором, у разі недосягнення згоди - за рішенням суду, а при перебування ділянки в спільній сумісній власності (у подружжя, членів фермерського господарства, якщо інше не передбачалось угодою між ними, співвласників жилого будинку) - за договором або законом. Учасник спільної часткової власності має право вимагати виділення належної йому частки зі складу земельної ділянки (у тому числі й разом з іншими учасниками, які цього вимагають) або виплати рештою учасників грошової компенсації за цю частку при неможливості її виділення та отримання в його володіння, користування частини спільної земельної ділянки, що відповідає розміру його частки.

Відповідно до роз`яснень, що містяться в п.19 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 16.04.2004 №7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» слідує, що у справах за позовом учасників спільної власності на землю про встановлення порядку володіння й користування спільною земельною ділянкою, на якій розташовані належні їм жилий будинок, господарські будівлі та споруди, суд з`ясовує і враховує можливість нормального користування будинком і здійснення догляду за ним, розташування господарських будівель, споруд, необхідність зведення будівель, розташування плодово-ягідних насаджень співвласників, можливість проходу з вулиці на подвір`я тощо. Враховуються також вимоги санітарних правил і правил протипожежної безпеки.

Відповідно до ст. 120 ЗК України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об`єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача. У разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди.

Оцінюючи запропонований варіант, суд, у відповідності до ст.ст. 356, 357 ч.1, 358 ЦК України, ст.ст.103, 120, 158 ЗК України, враховуючи Постанову Пленуму Верховного Суду України від 16.04.2004 №7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», а також взаємовідносини сторін, вважає за можливе провести виділ в натурі частини житлового будинку та виділ у користування частини земельної ділянки позивачу згідно висновку судової будівельно-технічної експертизи оскільки такий варіант повністю відповідає фактичному порядку користування, що склався протягом тривалого часу між співвласниками, більшість з яких не має заперечень проти такого, має відокремлені входи і не потребує додаткових переобладнань.

За такого, суд приходить до висновку про задоволення позову.

Щодо компенсації вартості перевищення частки позивача, враховуючи визнання відповідачами позову, суд вважає, що між сторонами відсутній спір про компенсацію перевищення частки. У випадку наявності спору щодо виплати відповідачі можуть звернутися до суду з позовом про примусове стягнення компенсації вартості перевищення частки.

Вимог щодо відшкодування судових витрат, сплачених при подачі позову та за проведення судової експертизи позивач не заявляла, тому відповідно до ст. 141 ЦПК України вони не підлягають розподілу.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 2-13, 259, 263-268 ЦПК України, суд

вирішив

Позов задовольнити частково.

В задоволенні вимог до ОСОБА_3 відмовити.

Виділити в натурі ОСОБА_1 належні їй 8/100 частки у праві спільної часткової власності в житловому будинку з господарськими будовами та спорудами АДРЕСА_1 у розмірі 11/100 часток, що складається з наступного: в житловому будинку літ. А-1 виділити квартиру АДРЕСА_2 , а саме приміщення: 1-1 коридор пл. 11,6 кв.м.; 1-2 житлова пл. 9,2 кв.м.; 2-4, загальною площею по квартирі АДРЕСА_2 - 20,8 кв.м., інвентарною вартістю 33 32 грн.; надвірні узаконені господарські споруди: літ. Н - душ, площею 1,1 кв. м., літ. С - вбиральню, площею 1 кв. м.; № 6 - огорожу; № І - замощення; № 8 - хвіртку, що графічно відображено у додатку № 1 до висновку судової будівельно-технічної експертизи № 125-060 від 23.11.2020.

Припинити право спільної часткової власності ОСОБА_1 на 8/100 часток у домоволодінні АДРЕСА_1 .

Визначити ОСОБА_1 порядок користування земельною ділянкою АДРЕСА_1 за варіантом № 1 судової будівельно-технічної експертизи № 125-060 від 23.11.2020 (додаток № 2).

Виділити у користування ОСОБА_1 земельну ділянку площею 358 кв.м., що складається з площі під будівлями - 34,1 кв.м. та під чистою землею - 323,9 кв. м. Іншим співвласникам залишити у користуванні 2055 кв. м., з яких: під будівлями 307,1 кв. м. та 1747,9 кв. м. під чистою землею. Лінія роздільної межі для даного варіанту порядку користування проходить:

від правої бокової межі вздовж фасадної межі вліво довжиною - 9,87 м.;

далі по внутрішній розділовій межі житлового будинку, орієнтованого на праву зовнішню стіну житлового будинку;

від правої бокової стіни житлового будинку вверх вздовж стіни довжиною - 14,49 м.;

поворот вліво довжиною - 7,22 м.;

поворот вверх довжиною - 10,11 м.;

поворот вправо довжиною - 3,39 м.;

поворот вверх до задньої торцевої межі довжиною 11,38 м.

Позивач: ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_4 .

Відповідач: ОСОБА_2 адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 .

Відповідач: ОСОБА_3 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП невідомий.

Відповідач: ОСОБА_5 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП відсутній.

Відповідач: ОСОБА_4 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_6 .

Відповідач: ОСОБА_6 , адреса: АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_7 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а у разі оголошення лише вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи - з моменту складення повного тексту рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 15.04.2021.

Суддя В. В. Кокорєв