Справа № 638/881/19
Провадження № 4-с/638/164/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 серпня 2021 року Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого Невеніцина Є.В.,

за участю секретаря Суркової М.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Харкові в приміщенні суду скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця індустріального відділу державної виконавчої служби у м.Харкові Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Харків), -

в с т а н о в и в:

13.07.2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на бездіяльність державного виконавця, в якій просить зобов`язати державного виконавця повідомити боржнику належним чином про відкриття виконавчого провадження, про його права і обов`язки; вжити заходів судового контролю. Вимоги скарги обґрунтовує тим, що є стягувачем у виконавчому провадженні №62763997, проте станом на сьогодні жодної виплати боржником не здійснено. 24.06.2021 року ОСОБА_1 звернувся до державного виконавця із заявою в якій просив належним чином повідомити боржника про відкрите виконавче провадження, роз`яснити боржнику його права та обов`язки, вчинити інші дії, проте заяву не було розглянуто.

У судове засідання стягувач, боржник, державний виконавець не з`явились, про слухання скарги повідомлялись, причин неявки не повідомили, клопотань з процесуальних питань суду не надходило.

Частинами 1,2 статті 450 ЦПК України визначено, що скарга розглядається у десятиденний строк у судовому засіданні за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржуються. Неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Суд, дослідивши матеріали скарги, дійшов наступних висновків.

Відповідно до статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно з частини 1 статті 448 ЦПК України скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Як вбачається з автоматизованої програми документообігу суду «Д-3» вироком Дзержинського районного суду м.Харкова від 17.04.2020 року (справа №638/881/19, провадження №1-кп/638/578/20) ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України, позов потерпілого ОСОБА_1 , задоволено та присуджено стягнути з засудженого грошову компенсацію завданої матеріальної шкоди в розмірі 13808,00 грн.

За відомостями загальнодоступної автоматизованої системи виконавчого провадження за заявою стягувача ОСОБА_1 в Індустріальному відділі державної виконавчої служби у м.Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) 07.08.2020 року відкрито виконавче провадження відносно ОСОБА_2 №62752997.

24.06.2021 року ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку звернувся до державного виконавця із заявою, в якій просив належним чином повідомити боржника про його права та обов`язки, надати письмову відповідь на заяву.

Відомостей щодо розгляду вищевказаної заяви суду не надано.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Згідно зі статтею 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 1 статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Державний виконавець є представником влади і здійснює примусове виконання судових рішень, постановлених іменем України, та рішень інших органів (посадових осіб), виконання яких покладається на державну виконавчу службу, у порядку, передбаченому законом.

Обов`язки та права державного виконавця передбачені статтею 18 Закону України «Про виконавче провадження», серед яких, останній зобов`язаний розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання.

В порушення вищевказаної норми суду не надано відомостей щодо розгляду заяви стягувача від 24.06.2021 року.

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Тобто, суб`єктивне право на захист - це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право. При цьому, під порушенням слід розуміти такий стан суб`єктивного права, за якого воно зазнало протиправного впливу з боку правопорушника, внаслідок чого суб`єктивне право особи зменшилося або зникло як таке, порушення права пов`язано з позбавленням можливості здійснити, реалізувати своє право повністю або частково. Захист, відновлення порушеного або оспорюваного права чи охоронюваного законом інтересу відбувається, в тому числі, шляхом звернення до суду зі скаргою в порядку ст.ст.447,448 ЦПК України.

При цьому нормами статті 451 ЦПК України та Закону України «Про виконавче провадження» визначено способи захисту прав та інтересів. Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення.

Вимога на захист цивільного права має відповідати змісту порушеного права та характеру правопорушення, забезпечити поновлення порушеного права, а у разі неможливості такого поновлення - гарантувати особі можливість отримання нею відповідного відшкодування. Тобто, ефективний спосіб захисту має бути таким, що відповідає змісту порушеного права, та таким, що забезпечує реальне поновлення прав особи, за захистом яких вона звернулась до суду, відповідно до вимог законодавства.

Враховуючи вищевикладене, оскільки суду не надано відомостей щодо розгляду заяви стягувача від 24.06.2021 року, суд приходить до висновку про необхідність зобов`язати державного виконавця розглянути зазначену заяву.

При цьому, вимоги скарги про зобов`язання державного виконавця виконати дії, викладені в заяві від 24.06.2021 року є передчасними та не підлягають задоволенню, оскільки суду не надано відомостей про відмову у задоволенні заяви стягувача, а відтак скарга в цій частині передчасна.

У відповідності до ч.1 ст.453 ЦПК України, про виконання ухвали, постановленої за результатами розгляду скарги, відповідний орган державної виконавчої служби, приватний виконавець повідомляють суд і заявника не пізніше ніж у десятиденний строк з дня її одержання.

На підставі викладеного, керуючись ст. 64-1 Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст.449,450,451ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця індустріального відділу державної виконавчої служби у м.Харкові Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Харків) задовольнити частково.

Зобов`язати державного виконавця Індустріального відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) розглянути в установлені законом строки заяву ОСОБА_1 від 24.06.2021 року у виконавчому провадженні №62752997.

У задоволенні скарги в іншій частині відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Головуючий Є.В.Невеніцин