Справа № 202/4372/20
Провадження № 2/202/362/2021
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

12 серпня 2021 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська

головуючої судді: Бєсєди Г.В.

за участю секретаря: Голобородько О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до територіальної громади в особі Дніпровської міської ради, ОСОБА_2 про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності в порядку спадкування, -

ВСТАНОВИВ:

До Індустріального районного суду м. Дніпропетровська звернувся ОСОБА_1 з позовом до територіальної громади в особі Дніпровської міської ради, ОСОБА_2 про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності в порядку спадкування.

В обґрунтування своїх вимог зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його мати ОСОБА_3 , після смерті якої відкрилася спадщина 1/3 частини квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , однак нотаріусШостої дніпровської нотаріальної контори відмовив йому у видачі свідоцтва про прийняття спадщини. Наголошував, що з травня 2000 року постійно проживав разом із матір`ю за адресою: АДРЕСА_1 , сплачував комунальні послуги, здійснював догляд за своєю матір`ю та фактично прийняв спадщину після її смерті. Фактично вступив в управління та володіння спадковим майном, а тому просить суд визнати право власності в порядку спадкування на 1/3 частину квартири АДРЕСА_2 , після смерті ОСОБА_3 .

ОСОБА_1 та його представник з`являлися в судові засідання, позов підтримала та просила задовольнити. ОСОБА_1 зазначав, що з травня 2000 року постійно проживав за адресою: АДРЕСА_1 та після смерті матері фактично вступив в управління та володіння спадковим майном, а саме сплачував комунальні послуги, здійснював ремонті роботи та постійно проживав в житловому приміщенні.

Представник Дніпровської міської ради в судові засідання не з`являвся, про розгляд справи повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомив. Надав відзив на позовну заяву в якому зазначав, що Дніпровською міською радою права позивача порушено не було та спір з позивачем відсутній. Просив суд в задоволенні позовних вимог відмовити.

ОСОБА_2 в судові засідання не з`являлася, про розгляд справи була повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила.

Суд, заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши письмові докази, допитавши свідків, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданим відділом реєстрації актів громадянського стану Індустріального районного управління юстиції м. Дніпропетровська, 03.07.2001 року.

ОСОБА_1 є сином померлої ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , виданим 24.11.1979 року ЗАЦС Індустріального району м. Дніпропетровська.

03.09.2016 року ОСОБА_1 звернувся до Шостої дніпропетровської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини.

Постановою державного нотаріуса Шостої дніпропетровської державної нотаріальної контори від 05.10.2016 року гр. ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на спадщину за законом після смерті ОСОБА_3 у зв`язку із відсутністю документів, що підтверджують факт спільного проживання ОСОБА_1 та спадкоємця ОСОБА_3 .

ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_1 на підставі права власності належить по 1/3 частини квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується договором купівлі продажу від 06.05.2000 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Черняком О.О., зареєстрованого в реєстрі за № 1859.

01.03.1994 року шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 було розірвано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії НОМЕР_3 , виданим відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Індустріальної районної Ради народних депутатів м. Дніпропетровська, 01.03.1994 року.

Інформація про наявність інших спадкоємців, передбачених законодавством України, на спадщину, що відкрилась після смерті ОСОБА_3 у матеріалах спадкової справи № 627/2016 відсутня.

Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

У разі відкриття спадщини до 01 січня 2004 року до вирішення спірних правовідносин, пов`язаних зі спадкуванням такої спадщини, застосовується законодавство чинне, на час відкриття спадщини, зокрема, відповідні норми ЦК УРСР, у тому числі щодо обсягу спадкової маси та кола спадкоємців за законом.

Відповідно до статті 527 ЦК УРСР спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця.

Для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини (стаття 548 ЦК УРСР).

Частиною першою статті 549 ЦК УРСР визначено дії, що свідчать про прийняття спадщини, а саме визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Пунктом 113 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 14 червня 1994 року № 18/5, чинної на час виникнення спірних правовідносин, передбачено, що доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів чи відповідної місцевої державної адміністрації про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом з ним, або про те, що спадкоємцем було взято майно спадкодавця; довідка державної податкової служби, страховика чи іншого органу про те, що спадкоємцем після відкриття спадщини сплачувались податки або страхові платежі по обов`язковому страхуванню, квитанція про сплату податку, страхового платежу; копія рішення суду, що набрало законної сили, про встановлення факту своєчасного прийняття спадщини; запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець був постійно прописаний в спадковому будинку (квартирі) в період шести місяців після смерті спадкодавця, та інші документи, що підтверджують факт вступу спадкоємця в управління чи володіння спадковим майном.

В судовому засіданні в якості свідків були допитані ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , ОСОБА_6 які повідомили суду, що вони знали померлу ОСОБА_3 . Підтверджували факт того, що ОСОБА_3 та ОСОБА_1 після купівлі у 2000 році квартирі за адресою: АДРЕСА_1 постійно там проживали. ОСОБА_1 після смерті матері продовжував постійно проживати у зазначеній квартирі, проводив ремонти у квартирі, користувався квартирою і усім майном, що там знаходиться, після смерті матері.

Актом від 16.06.2020 року, який складено ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_6 та посвідченим ТОВ «К.О.Д.», підтверджено, що ОСОБА_1 дійсно проживав за адресою: АДРЕСА_1 з 23.05.2000 року.

Матеріали справи свідчать, що відкрилась спадщина на 1/3 частини квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 після смерті ОСОБА_3 та позивач ОСОБА_1 дійсно вступив в управління та володіння спадковим майном до спливу шестимісячного строку з дня відкриття спадщини відповідно до статті 549 ЦК УРСР та продовжує ним користуватись.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» при вирішенні вимог про встановлення факту прийняття спадщини і місця її відкриття суд має виходити з положень статей 526 і 549 ЦК, згідно з якими місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця, а якщо воно невідоме - місце знаходження майна або його основної частини. Діями ж, що свідчать про прийняття спадщини, є фактичний вступ заявника в управління чи володіння спадковим майном у межах шестимісячного строку з дня відкриття спадщини або подання ним протягом цього строку до державної нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини заяви про її прийняття.

Враховуючи викладене, суд вважає доведеними позовні вимоги ОСОБА_1 щодо визнання за ним права власності на1/3 частину квартири АДРЕСА_2 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 .

Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 89, 264, 293, 294, 315, 316, 319 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до територіальної громади в особі Дніпровської міської ради, ОСОБА_2 про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності в порядку спадкування задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 ) право власності в порядку спадкування на 1/3 частину квартири АДРЕСА_2 , після смерті ОСОБА_3 .

Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції, а в разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення зазначених вище строків, або після перегляду рішення в апеляційному порядку, якщо його не скасовано.

Повний текст рішення складено 25.08.2021 року.

Суддя: Г.В. Бєсєда