У Х В А Л А

28.08.2021 Справа №607/14678/21

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Сливка Л.М., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Тернопільського міськрайонного центру зайнятості про визнання права порушеним, визнання протиправним і скасування рішення та наказу про розірвання договору, стягнення моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до відповідача Тернопільського міськрайонного центру зайнятості, у якому просить: визнати його право (зобов`язання), згідно п. 2.4.1 договору №1901/215-19 порушеним, оскільки Тернопільський міськрайонний центр зайнятості перешкоджає приступати до занять у строк згідно п. 1 Договору, порушує і недотримує норму 5.2, розриває договір, відмовляється від зобов`язань в односторонньому порядку; визнати протиправним і скасувати рішення та наказ про розірвання договору (припинення реєстрації), стягнути із ОСОБА_2 , директора (керівника) Тернопільського міськрайонного центру на його ( ОСОБА_1 ) користь грошові кошти в рахунок відшкодування моральної шкоди у відповідності до локального кошторису за весь період: 04.06.2019 року 18.08.2021 року у сумі 698511,84 гривень.

Вивчивши матеріали позовної заяви, суддя приходить до висновку, що даний позов підлягає залишенню без руху, оскільки не відповідає вимогам ст. ст. 175, 177 ЦПК України.

Відповідно до п. 2 ч.3 ст.175 ЦПК України, позовна заява повинна містити: найменування суду першої інстанції, до якого подається заява; повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти.

Всупереч вказаних вимог закону у вказаній позовній заяві не зазначено: номери засобів зв`язку та адреси електронної пошти сторін.

Згідно п. 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них.

Однак, виклад обставин на обґрунтування позовних вимог та зміст позовних вимог є незрозумілим.

Зокрема позивач просить визнати його право (зобов`язання), згідно п. 2.4.1 договору №1901/215-19 порушеним, оскільки Тернопільський міськрайонний центр зайнятості перешкоджає приступати до занять у строк згідно п. 1 Договору, порушує і недотримує норму 5.2, розриває договір, відмовляється від зобов`язань в односторонньому порядку.

При цьому, позовна заява не містить жодного викладу обставин щодо того, між ким та коли укладено спірний договір, не вказано, що є предметом спірного договору, між ким та які правовідносини ним регулюються.

Також, позов не містить належного викладу обставин щодо того, яким чином відповідачем недотримується норма 5.2. Коли та за яких обставин було розірвано договір, у чому полягає відмова від зобов`язань в односторонньому порядку.

Крім цього, у п. 2 прохальної частини позову позивач просить визнати протиправним і скасувати рішення та наказ про розірвання договору (припинення реєстрації), стягнути із ОСОБА_2 , директора (керівника) Тернопільського міськрайонного центру на його ( ОСОБА_1 ) користь грошові кошти в рахунок відшкодування моральної шкоди у відповідності до локального кошторису за весь період: 04.06.2019 року 18.08.2021 року у сумі 698511,84 гривень.

Однак, позовна заява не містить викладу обставин щодо того коли та ким було винесено наказ про розірвання договору (припинення реєстрації), а також не охарактеризовано суть (зміст) вказаного наказу.

Також, відповідачем за вказаним позовом зазначено Тернопільський міськрайонний центр зайнятості, однак, у прохальній частині позову позивач просить стягнути із ОСОБА_2 грошові кошти в якості компенсації моральної шкоди у сумі 698511,84 гривень. При цьому, позовна заява не містить жодного викладу обставин на обґрунтування заявленого розміру моральної шкоди.

Згідно ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Позивачем не сплачено суму судового збору за подання вказаного позову до суду, однак долучено клопотання про звільнення його від сплати судового збору, мотивоване тим, що розмір судового збору перевищує 5 відсотків його річного розміру доходів.

Згідно із ч. 1 ст. 136 ЦПК України, суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або позивачами є: військовослужбовці; батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Таким чином, для відстрочення сплати судового збору, зменшення або звільнення від його сплати має бути в наявності дві умови у сукупності: наявність майнового стану, який не дозволяв би позивачу сплатити судовий збір у визначеному законом розмірі, а також одна із підстав, визначених пунктами 1-3 частини 1 ст. 8 Закону України «Про судовий збір».

До матеріалів заяви, позивачем долучено Відомості з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про суми виплачених доходів та утримання податків відповідь на запит у електронному вигляді, з яких убачається, що загальна сума доходу ОСОБА_1 за період із першого кварталу 2020 року по четвертий квартал 2020 року становить 4138,72 гривень.

Окрім Відомостей з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про суми виплачених доходів та утримання податків позивачем не надано жодних інших доказів на підтвердження того, що його майновий стан не дозволяє сплатити суму судового збору у визначеному законом розмірі, зокрема, доказів про відсутність у нього нерухомого майна, транспортних засобів, тощо.

Відповідно до ч.1 ст.136 ЦПК України, відстрочення або розстрочення сплати судового збору, або звільнення від сплати судового збору є правом, а не імперативним обов`язком суду. Такий висновок випливає безпосередньо із змісту наведеної норми, яка, крім того, не містить чіткого переліку обставин майнового стану, який тягне за собою в якості наслідків відстрочення, розстрочення сплати судового збору, або звільнення від їх оплати. Такий висновок випливає безпосередньо із змісту наведеної норми, яка, крім того, не містить чіткого переліку обставин майнового стану, який тягне за собою в якості наслідків відстрочення, розстрочення сплати судового збору, або звільнення від їх оплати.

Як вказував Європейський суд з прав людини у рішенні «Креуз проти Польщі» за заявою № 28249/95 від 19.06.2001 «право на суд» не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави. Гарантуючи сторонам право доступу до суду для визначення їхніх "цивільних прав та обов`язків", пункт 1 статті 6 залишає державі вільний вибір засобів, що використовуватимуться для досягнення цієї мети.

У статті 129 Конституції України визначено, що однією із засад судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

З огляду на зазначене, суддя приходить до висновку, що заявлене клопотання про звільнення від сплати судового збору не підлягає задоволенню.

Згідно з вимогами п.п. 1 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», при поданні до суду позовної заяви майнового характеру фізичною собою, сплачується судовий збір за ставкою 1% ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму працездатних осіб (908 гривень) та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (11 350 гривень).

Відповідно до вимог п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», при поданні до суду позовної заяви немайнового характеру фізичною собою, сплачується судовий збір у розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму працездатних осіб (908 грн.).

При цьому, слід звернути увагу, що Верховний Суд у своїй постанові від 28 листопада 2018 року при розгляді справи №761/11472/15-ц (провадження № 61-23674св18) зазначив, що позовна вимога про відшкодування моральної шкоди є майновою вимогою, оскільки позивач її визначив у грошовому вимірі.

В силу вимог ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

У разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

У вказаній позовній заяві позивачем заявлено дві вимоги немайнового характеру та одну вимогу майнового характеру.

Відтак, за вимоги немайнового характеру позивачу слід сплатити судовий збір у сумі 1816 гривень та 6985,12 гривень судового збору за вимогу майнового характеру.

У порушення вимог пунктів 6-7 частини 3 статті 175 ЦПК України позовна заява не містить зазначень стосовно того, чи вживалися відомості досудового врегулювання спору та відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви.

Пунктами 9 частини 3 статті 175 ЦПК України передбачено, що позовна заява повинна містити попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

Позивачкою у вказаній позовній заяві не зазначено попереднього (орієнтовного) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

У відповідності до частини 1ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

За вказаних обставин, суддя приходить до висновку, що позовну заяву слід залишити без руху, надавши позивачу строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху для усунення вищевказаних недоліків.

Зазначені в ухвалі недоліки слід усунути шляхом надання суду викладеної у новій редакції, з урахуванням вимог, зазначених у даній ухвалі, позовної заяви та її копії у кількості відповідно до кількості відповідачів.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 175, 177, 185 Цивільного процесуального кодексу України, суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Тернопільського міськрайонного центру зайнятості про визнання права порушеним, визнання протиправним і скасування рішення та наказу про розірвання договору, стягнення моральної шкоди залишити без руху, надавши позивачці строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення заявнику ухвали про залишення заяви без руху.

У випадку невиконання вказаних вимог у встановлений строк, позовна заява буде вважатися неподаною та повернута позивачу.

Головуючий суддяЛ. М. Сливка