РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 серпня 2021 року

м. Рівне

Справа № 569/21725/20

Провадження № 22-ц/4815/778/21

Рівненський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Шимківа С.С.,

суддів: Гордійчук С.О., Хилевича С.В.,

учасники справи:

позивач Акціонерне товариство "Акцент-Банк",

відповідач ОСОБА_1 ,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 24 лютого 2021 року (ухвалене у складі судді Ковальова І.М.) у справі за позовом акціонерного товариства "Акцент-Банк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

в с т а н о в и в :

У грудні 2020 року акціонерне товариство "Акцент-Банк" звернулося до Рівненського міського суду Рівненської області з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості у розмірі 37669 гривень 97 копійок.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 08 серпня 2016 року ОСОБА_1 приєдналася до Умов та Правил надання банківських послуг в A-Банку з метою укладання кредитного договору № Б/Н та отримання кредитної картки. На підставі вказаної Анкети-Заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг A-Банку відповідачу надано кредит у вигляді встановлення кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 44.40 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана нею Анкета-Заява разом з Умовами та правилами і Тарифами, які викладені на банківському сайті https://a-bank.com.ua/terms, складає між сторонами кредитний договір, що підтверджується її підписом у Анкеті-Заяві. Акціонерне товариство "Акцент-Банк" свої зобов`язання за договором та угодою виконало в повному обсязі, а саме надало відповідачу кредит у розмірі, відповідно до його умов. Боржник не повертала своєчасно кредитору грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що призвело до виникнення заборгованості, яка станом на 16 листопада 2020 року становить 37669 гривень 97 копійок і складається з наступного: 26048 гривень 89 копійок заборгованість за кредитом; 11471 гривня 08 копійок - заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 0,00 гривень пеня. Зауважує, що Банк неодноразово вживав заходів досудового врегулювання спору шляхом направлення відповідачу SMS-повідомлень та дзвінків з вимогою виконати взяті на себе зобов`язання. На даний час вона продовжує ухилятися від виконання кредитного зобов`язання не погашаючи заборгованість, що є порушенням законних прав акціонерного товариства "Акцент-Банк". Просить суд стягнути з ОСОБА_1 на користь акціонерного товариства "Акцент-Банк" заборгованість у розмірі 37669 гривень 97 копійок.

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 24 лютого 2021 року позов акціонерного товариства "Акцент-Банк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь акціонерного товариства "Акцент-Банк" заборгованість за кредитним договором №б/н від 08 серпня 2016 року у розмірі 37669 гривень 97 копійок станом на 16 листопада 2020 року, яка складається з наступного: 26048 гривень 89 копійок заборгованість за кредитом; 11471 гривня 08 копійок заборгованість по відсоткам за користування кредитом та понесені судові витрати по справі, а саме сплачений судовий збір у розмірі 2102,00 гривні.

У решті позовних вимог позивачу відмовлено.

Ухвалюючи оскаржуване рішення суд першої інстанції виходив з того, що заявлені позовні вимоги підлягають до часткового задоволення, а саме стягненню з відповідача на користь позивача підлягає сума заборгованості за кредитом в розмірі 26048,89 грн., оскільки матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці надані банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов та правил розуміла відповідач, ознайомилася та погодилася з ними, підписуючи Анкету-заяву про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг "А-Банку", а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами, порядку та умов збільшення розміру кредиту на розмір боргових зобов`язань, сплати неустойки (пені, штрафів).

За таких обставин, місцевий суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для стягнення з відповідача заборгованості за відсотками нарахованими за користування кредитом, у розмірі відсоткової ставки визначеної з урахуванням Тарифів Банку та Умов та правил надання банківських послуг, яку сторони в письмовому вигляді не обумовлювали.

Не погоджуючись із рішенням місцевого суду, ОСОБА_1 оскаржила його в апеляційному порядку.

У поданій апеляційній скарзі зазначає, що місцевий суд вказавши про часткове задоволення позовних вимог фактично задовольнив їх у повному обсязі, тобто мотивувальна частина рішення не відповідає його резолютивній частині. Крім того, заперечує щодо заявленого позивачем до стягнення розміру заборгованості, оскільки кредитні кошти нею повернуті у повному обсязі.

Просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити.

У поданому на апеляційну скаргу відзиві позивач просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення місцевого суду без змін.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про часткове задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 08 серпня 2016 року відповідач підписала Анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у А-Банку.

Як зазначено у позовній заяві відповідач отримала кредит у вигляді встановлення кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 44,40% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

До кредитного договору позивачем додано Витяг з Умов та правил надання банківських послуг з тарифами.

Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами банку», які викладені на банківському сайті, складає між ним та банком договір про надання банківських послуг (далі договір), що підтверджується підписом у заяві.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Згідно ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Виконання зобов`язань, реалізація, зміна та припинення певних прав у договірному зобов`язанні можуть бути зумовлені вчиненням або утриманням від вчинення однією із сторін у зобов`язанні певних дій чи настанням інших обставин, передбачених договором, у тому числі обставин, які повністю залежать від волі однієї із сторін.

Частиною 1 ст. 626 ЦК України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ч.1 ст.628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

За змістом ч.1 ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст.1055 ЦК України).

Запропоновані банком умови публічного договору повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома. Аналіз положень ст.ст.633, 634 ЦК України дає підстави для висновку, що споживач послуг банку (особа, яка підписує Анкету-заяву) приєднується до тих умов, з якими ця особа ознайомлена.

Аналіз положень ст.ст.549, 551,1048,1049,1050,1056-1 ЦК України дають підстави для висновку, що у разі укладення договору кредитного договору, проценти за користування кредитом та неустойка може встановлюватись законом та договором.

Як зазначено у позовній заяві, у зв`язку з зазначеним порушеннями зобов`язань а кредитним договором та з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості відповідача станом на 16 листопада 2020 року має заборгованість: 26048,89 грн. заборгованість за кредитом; 11471,08 грн. заборгованість по відсоткам за користування кредитом.

У Анкеті-заяві позичальника процентна ставка за користування кредитом, умови та порядок її зміни, порядок та умови збільшення розміру кредиту на розмір боргових зобов`язань, порядок обчислення та розміри відповідальності за порушення зобов`язання у вигляді неустойки (пені, штрафів), не зазначені. Позивач, обґрунтовуючи право вимоги у цій частині, крім розрахунку заборгованості за договором станом на 16 листопада 2020 року, посилається на Витяг з Тарифів Банку (надалі Витяг з Тарифів) та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в банку як невід`ємні частини спірного договору.

Витягом з Тарифів, а також Витягом з Умов та правил, наданими позивачем на підтвердження позовних вимог, визначені, в тому числі: процентна ставка, права та обов`язки клієнта (позичальника) і банку, відповідальність сторін, зокрема, умови, порядок нарахування та розмір пені за несвоєчасне погашення кредиту та/або процентів, штрафу за порушення строків платежів за будь-яким із грошових зобов`язань, дії банку при нарахуванні відсотків у випадку недостатності коштів та вичерпання кредитного ліміту.

При цьому, матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці Витяг з Тарифів та Витяг з Умов та правил розуміла відповідач, ознайомилася та погодилася з ними, підписуючи Анкету-заяву про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг «А-Банку», а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами, порядку та умов збільшення розміру кредиту на розмір боргових зобов`язань, сплати неустойки (пені, штрафів).

Відповідно до наданого до позовної заяви Витягу з Умов та правил, зміни до цих Умов і Правил надання банківських послуг вносяться Банком щомісяця в однобічному порядку у випадках, не заборонених законодавством України. Отже, умови надання послуг залежать від волевиявлення і дій однієї сторони (банку). При цьому, Тарифи, Умови та Правил надання послуг неодноразово змінювались з часу виникнення спірних правовідносин до моменту звернення до суду з даним позовом. За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та правила банківських послуг, за відсутності у Анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, умов та порядку нарахування пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, умов та порядку збільшення розміру кредиту на розмір боргових зобов`язань, надані позивачем Витяг з Тарифів та Витяг з Умов та правил не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного з відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин.

Отже, Витяг з Тарифів та Витяг з Умов та Правил, надані до позовної заяви, не можуть розцінюватись як частина кредитного договору, укладеного між сторонами шляхом підписання відповідачем Анкети-заяви. А тому відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, встановлену у формі сплати процентів за користування кредитними коштами та збільшення розміру кредиту на розмір боргових зобов`язань, а також відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року (справа № 342/180/17, провадження № 14-131цс19).

Доцільність застосування цих висновків при відсутності заперечень щодо умов відповідного договору зі сторони відповідача та навіть при заочному розгляді справи підтверджена у низці постанов Верховного Суду, у т.ч.: від 09 жовтня 2019 року в справі № 180/1801/16-ц; від 31 липня 2019 року в справі № 755/1907/16-ц; від 24 липня 2019 року в справі № 203/3169/16-ц; від 31 липня 2019 року в справі 755/13316/16-ц; від 13 листопада 2019 року в справі № 755/17260/16-ц; від 24 липня 2019 року в справі №755/20484/15-ц; 21 жовтня 2019 року в справі №576/439/18; від 22 серпня 2019 року в справі № 243/515/16-ц; від 16 жовтня 2019 року в справі № 180/1706/16-ц; від 11 вересня 2019 року в справі № 753/23698/15-ц; від 30 жовтня 2019 року в справі № 355/558/18; від 04 вересня 2019 року в справі №382/1131/18.

Вимог про стягнення процентів за користування позиченими коштами та інших сум за прострочення виконання грошового зобов`язання, з підстав та у розмірах, встановлених актами законодавства, зокрема ст.ст. 625, 1048 ЦК України, позивач не пред`явив.

За таких обставин відсутні правові підстави для стягнення з відповідача заборгованості за відсотками нарахованими за користування кредитом, у розмірі відсоткової ставки визначеної з урахуванням Тарифів Банку та Умов та правил надання банківських послуг, яку сторони в письмовому вигляді не обумовлювали.

Беручи до уваги Анкету-заяву та виходячи з положень ст.ст.626, 628, 1046 ЦК України, місцевим судом вірно встановлено, що між сторонами по справі було укладено договір позики, за узгодженими умовами якого банк передав у власність відповідачу грошові кошти, а останній зобов`язався повернути позикодавцеві таку ж їх суму. При цьому, укладений між сторонами кредитний договір від 08 серпня 2016 року у вигляді підписання відповідачем Анкети-заяви, не містить і строку повернення кредиту (користування ним).

Відповідно до ч.2 ст.530 ЦК України, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

За змістом ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.

Враховуючи, що строк повернення отриманих грошових коштів сторонами у Анкеті-заяві не встановлено, зобов`язання з їх повернення виникає у відповідача протягом строку, визначеного законом, з дня пред`явлення позивачем вимоги про це, тобто у даній справі - з дня пред`явлення позову.

Таким чином, суд першої інстанції у мотивувальній частині оскаржуваного рішення дійшов вірного висновку про часткове задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитом у розмірі 26048,89 грн..

Разом з цим, рішення суду підлягає скасуванню, оскільки резолютивна його частина не відповідає мотивувальні частині, а саме: у розмірі грошових коштів, які визначені судом до стягнення.

Доводи апелянта в частині повного виконання договірних зобов`язань не заслуговують на увагу, оскільки не підтвердженні жодними належними та допустимими доказами.

Судовий збір понесений відповідачем за подання апеляційної скарги підлягає стягненню з позивача пропорційно до її задоволення.

Керуючись ст.ст. 367, 376, 381-384, 389-391 ЦПК України, Рівненський апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 24 лютого 2021 року скасувати.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства "Акцент-Банк" заборгованість за кредитним договором №б/н від 08 серпня 2016 року у розмірі 26048,89 грн..

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з Акціонерного товариства "Акцент-Банк" на користь ОСОБА_1 судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі пропорційному до її задоволення 972,70 грн..

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Суддя-доповідач Шимків С.С.

Судді: Гордійчук С.О.

Хилевич С.В.