№ 207/2686/20
№ 2/207/551/21
05 квітня 2021 року Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області в складі:
головуючого судді Подобєд О.К.
при секретарі Онищенко Н.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Кам`янське цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості та неустойки (пені) за несвоєчасну сплату аліментів,-
У жовтні 2020 року позивачка ОСОБА_1 звернулась до суду із позовною заявою доОСОБА_2 про стягнення заборгованості та неустойки (пені) за несвоєчасну сплату аліментів. В обґрунтування позову позивачка зазначила, що Рішенням Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 29.07.2016 року з відповідача на її користь стягуються аліменти на утримання дитини доньки - ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі ј частини з усіх видів заробітку, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 29.06.2016 року і до досягнення дитиною повноліття. 28.02.2018 року рішенням Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області було збільшено розмір аліментів та стягнуто аліменти на утримання дитини доньки - ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі ј частини з усіх видів заробітку, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно. Відповідач свій обов`язок зі сплати аліментів належним чином не виконував, внаслідок чого у період з 29 червня 2016 року по 30 вересня 2020 року у нього утворилась заборгованість у розмірі 23 022 грн. 33 коп. У зв`язку з чим позивачка вимушена звернутися до суду з позовною заявою про стягнення заборгованості та пені за прострочення сплати аліментів.
21.10.2020 року Ухвалою суду відкрито провадження по справі, розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження.
18.12.2020 року через канцелярію суду надійшов відзив на позовну заяву відповідача в якому він просить відмовити у задоволенні позову у зв`язку з тим, що діючим законодавством передбачено стягнення заборгованості із сплати аліментів не шляхом ухваленого судового рішення, а в межах виконавчого провадження, а також вважає розмір пені наведеної позивачкою порахований не вірно.
28.12.2020 року через канцелярію суду надійшла уточнена позовна заява позивачки, в якій вона просить стягнути з ОСОБА_2 пеню за несвоєчасну сплату аліментів на утримання дитини за період з 29.06.2016 року по 30.10.2020 року в розмірі 15 601,24 грн. та заборгованість зі сплати аліментів в розмірі 25 637,33 грн.
Позивачка ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась через канцелярію суду надала заяву про розгляд справи без її участі позовні вимоги підтримує.
Відповідач у судове засідання не з`явився. Про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.
Відповідно до положень ч.1 ст. 280 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Враховуючи наявність у справі достатніх матеріалів про права та обов`язки сторін та те, що представник позивача проти заочного розгляду справи не заперечує, суд, на підставі ч.1 ст. 280 та відповідно до ч.1 ст. 281 ЦПК України, постановив ухвалу про заочний розгляд справи.
На підставі ч.2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, вислухавши думку позивачки та відповідача, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково виходячи з наступного.
В судовому засіданні встановлено, що сторони перебували у шлюбі від якого мають доньку ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьком якої є ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Рішенням Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 29.07.2016 року з відповідача на користь позивачки стягувались аліменти на утримання дитини доньки - ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі ј частини з усіх видів заробітку, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 29.06.2016 року і до досягнення дитиною повноліття. 28.02.2018 року рішенням Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області було збільшено розмір аліментів та стягнуто з відповідача аліменти на утримання дитини доньки - ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі ј частини з усіх видів заробітку, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно.

Вказане рішення суду набрало законної сили і на його виконання видано виконавчий лист, який пред`явлено до виконання.

Відповідач виконував свій обов`язок по сплаті аліментів не в повному обсязі, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка відповідно до розрахунку заборгованості по сплаті аліментів, з 29 червня 2016 року по 30 листопада 2020 році, становить 25 637 грн. 33 коп.

Докази сплати заборгованості по аліментам на час розгляду справи відповідачем не було надано.

Відповідно до вимог ст.195 СК України заборгованість за аліментами, присудженими у частці від заробітку (доходу), визначається виходячи з фактичного заробітку (доходу), який платник аліментів одержував за час, протягом якого не провадилося їх стягнення.

За правовою природою аліментні зобов`язання - це періодичні платежі, які боржник зобов`язаний сплачували щомісячно. Несвоєчасна сплата аліментів передбачає настання негативних наслідків матеріального характеру у вигляді стягнення неустойки (пені).

Верховний Суд України у справі № 6-149 цс14 зробив правовий висновок про те, що оскільки зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинно виконуватися щомісяця, то при розгляді спорів про стягнення на підставі ч.1 ст.196 СК України пені від суми несплачених аліментів, суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів по кожному з цих періодичних платежів, встановити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконано, та з урахуванням встановленого обчислити розмір пені, виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши їх загальну суму.

В Постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 року у справі № 572/1762/15-ц, щодо розгляду спорів про стягнення на підставі ч. 1 ст. 196 СК України, зазначено, що у вказаній статті не встановлено будь-яких обмежень періоду нарахування пені, навпаки, в ній зазначено, що пеня нараховується за кожен день прострочення.

Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення.

Отже, вирішуючи вказаний спір, суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, встановити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконано, та з урахуванням встановленого обчислити розмір пені, виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня їх фактичної сплати чи до дня ухвалення судом рішення, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму.

Досліджені в судовому засіданні надані позивачкою розрахунки щодо стягнення з відповідача розміру неустойки (пені) у сумі 15 601,24 гривень судом не беруться до уваги оскільки вказаний розрахунок є не зрозумілим та складений без додержання вимог статті 196 СК України, оскільки в цьому розрахунку не вірно зазначені всі суми простроченої заборгованості та кількість днів цієї простроченої заборгованості.

Враховуючи вищевикладене суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Сума заборгованості по аліментам підлягає стягненню у повному обсязі, а суму пені необхідно стягнути частково у розмірі 7 526 гривні 19 копійок.

Відповідно до вимог статті 141 ЦПК України у разі задоволення позову судові витрати покладаються на відповідача, а тому стягненню на користь держави з відповідача підлягають судові витрати в сумі 840,80 грн.

Керуючись ст. ст. 7, 12, 17, 18, 76, 141, 259, 263-265 ЦПК України, -

У Х В А Л И В :

Позовну заявуОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості та неустойки (пені) за несвоєчасну сплату аліментів задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН НОМЕР_1 неустойку (пеню) за несплату аліментів в розмірі 7 526 (сім тисяч п`ятсот двадцять шість) гривні 19 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН НОМЕР_1 заборгованість зі сплати аліментів на утримання дитини за період з 29.06.2016 року по 30.10.2020 року в розмірі 25 637 (двадцять п`ять тисяч шістсот тридцять сім) гривень 33 копійки.

Стягнути з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_1 судовий збір на користь держави в сумі 840 гривні 80 копійок.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач та третя особа має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України. Повторне заочне рішення позивач та відповідач можуть оскаржити в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржено з загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Повний текс Заочного рішення складено 14.04.2021 року

Суддя О.К. Подобєд