Справа № 555/1012/21
Номер провадження 2/555/300/21
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"25" серпня 2021 р. м.Березне
Березнівський районний суд Рівненської області в складі:
головуючого судді Собчука А. Ю.
за участю секретаря судового засідання Лисенко О.Л.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Березне в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя,-
ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що в період з 25 серпня 2011 року по 24 лютого 2020 року вона перебувала у зареєстрованому шлюбі із ОСОБА_2 . Їх шлюб розірвано рішенням Березнівського районного суду Рівненської області від 24 лютого 2020 року.
Позивач намагалася в добровільному порядку домовитися з відповідачем про поділ спільного майна, але відповідач в добровільному порядку відмовляється розділити спільне майно.
Посилаючись на вказані обставини, позивач просить суд поділити майно набуте під час шлюбу з відповідачем, а саме визнати спільною сумісною власністю ОСОБА_1 та ОСОБА_2 житловий будинок з надвірними будівлями та земельну ділянку площею, визнати за нею право власності на Ѕ частину житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами та визнати за нею право власності на Ѕ частину земельної ділянки.
Позивач та представник позивача подали письмові заяви про розгляд справи за відсутності позивача та його представника із зазначенням про підтримання позовних вимог у повному обсязі, наявність необхідних доказів в матеріалах справи, не заперечують проти заочного розгляду справи.
Відповідач в судове засідання не з`явився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, про що свідчать наявні в справі судові повідомлення, причину неявки суду не повідомив, відзив на позов не подав. Зі згоди позивача та представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Суд, виконуючи вимоги ст.280 ЦПК, враховуючи, що відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання без поважних причин та без повідомлення причин, не подав відзив та позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, ухвалив провести заочний розгляд справи.
При цьому, відсутність відзиву на позов із запереченнями відповідача суд не розцінює як визнання позовних вимог, оскільки подання заперечень на позов є правом, а не обов`язком відповідача і не звільняє позивача від доведення певних обставин як то передбачено ч. 3 ст. 12 та ч.1 ст.81 ЦПК України.
У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України у зв`язку з розглядом справи за відсутності сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Ухвалою суду від 02.06.2021р. відкрито провадження у цивільній справі, розгляд справи було призначено за правилами загального позовного провадження, із призначенням підготовчого судового засідання.
Ухвалою суду від 06 серпня 2021 року підготовче провадження у цивільній справі № 555/1012/21 було закрито, призначено справу до судового розгляду по суті.
Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає до задоволення.
Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.
В судовому засіданні встановлено, що з 25 серпня 2011 по року по 24 лютого 2020 року ОСОБА_1 перебувала у зареєстрованому шлюбі із ОСОБА_2 , шлюб було розірвано рішенням Березнівського районного суду Рівненської області від 24 лютого 2020 року.
Вирішуючи цивільно-правовий спір, що виник між сторонами, суд виходить з такого.
Право на поділ майна, що перебуває на праві спільної сумісної власності подружжя, належить кожному з них незалежно від того, в який момент здійснюється поділ: під час шлюбу або після його розірвання. Поділ може бути здійснений як за домовленістю подружжя, так і за судовим рішенням. В основу поділу покладається презумпція рівності часток подружжя, яка може бути спростована домовленістю подружжя або судовим рішенням.
Основою майнових відносин подружжя є положення про те, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності, незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу); вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя (ст. 60 СК України).
Здійснення подружжям права спільної сумісної власності регламентовано статтею 63 СК України, згідно з якою дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.
Розпоряджання спільним сумісним майном подружжя може відбутися шляхом його поділу, виділення частки. Поділ майна, що є у спільній сумісній власності подружжя, є підставою набуття особистої власності кожним з подружжя. Відповідно до ч. 1 ст. 70 СК України, у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.
Статтею 71 СК України встановлено, що майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними.
Відповідно до п. 30 постанови Пленуму ВСУ від 21.12.2007 № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», рівність прав кожного із подружжя на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності (якщо інше не встановлено домовленістю між ними) та необхідність взаємної згоди подружжя на розпорядження майном, що є об`єктом права його спільної сумісної власності, передбачено ч. 1 ст. 63, ч.1 ст. 65 СК.
Сутність поділу полягає в тому, що кожному з подружжя присуджуються в особисту власність конкретні речі, а також здійснюється розподіл майнових прав та обов`язків. При здійсненні поділу в судовому порядку суд має виходити з презумпції рівності часток (абзац перший пункту 22 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" від 21 грудня 2007 р. N 11).
Інших фактичних даних, які мають значення для справи, немає, питання про поділ земельної ділянки сторонами на розгляд суду не виносилося, такі позовні вимоги відсутні.
Таким чином суд, аналізуючи вищевикладене, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, виходячи з принципів розумності, виваженості та справедливості, дійшов висновку про задоволення про підставність та доведеність позовних вимог, що є підставою для їх задоволення.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.258,259,263,264,265,268,272,273,352,354,355 ЦПК України, суд,-
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя задоволити.
Поділити спільне майно подружжя, а саме житловий будинок, з надвірними будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 , визнавши за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 право власності на ідеальну частку у даному житловому будинку, з надвірними будівлями, а саме по 1/2 частини за кожним.
Заочне рішення може бути переглянуто Березнівським районним судом Рівненської області за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Рівненського апеляційного суду через Березнівський районний суд Рівненської області протягом тридцяти днів з дня складення повного заочного судового рішення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заяви про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Учасники справи:
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована та проживаюча АДРЕСА_1 , паспорт серія НОМЕР_1 , виданий Березнівським РВ УМВС України в Рівненській області, РНОКПП: НОМЕР_2 .
Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований та проживаючий АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 .
Повний текст рішення виготовлений 27.08.2021р., о 12:00 год.
Суддя А.Ю. Собчук