ЄУН № 336/7716/20
пр. № 2/336/1240/2021
РІШЕННЯ

Іменем України

12 квітня 2021 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Дацюк О.І., при секретарі Скибі О.Б., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів, зміну способу стягнення аліментів, звільнення від сплати заборгованості по аліментам, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась з позовом до ОСОБА_2 , вказавши, що сторони є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на утримання якої судовим наказом від 01.06.2018 року з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 стягнуто аліменти в розмірі 1/4 частки усіх видів доходу (заробітку), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Посилаючись, що наразі у позивача змінився сімейний стан, оскільки вона народила іншу дитину - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , просила зменшити розмір аліментів, що стягуються на утримання ОСОБА_3 до 1/6 частки заробітку, а також змінити спосіб їх стягнення шляхом перерахування на особистий банківський рахунок ОСОБА_3 . Також позивач вказувала, що має заборгованість по сплаті аліментів в сумі 19215,98 гривень, яка утворилась після народження ОСОБА_4 , від сплати якої просила її звільнити.

Ухвалою від 18.01.2021 року позовну заяву було залишено без руху.

29.01.2021 року позивачем надано документи на підтвердження сплати судового збору.

Ухвалою суду від 10.02.2021 року було відкрите провадження у справі та справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

25.02.2021року відповідачем подано заяву про розгляд справи в порядку загального позовного провадження, яка ухвалою суду від 01.03.2021 року залишена без задоволення.

03.03.2021 року відповідачем подано відзив на позовну заяву, за змістом якого ОСОБА_2 заперечив проти задоволення позову ОСОБА_1 , вказуючи, що належним чином піклується про дітей, підстав зменшувати розмір утримання ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 немає, чоловік ОСОБА_1 отримує заробітну плату, яка є спільною сумісною власністю подружжя, та надає ОСОБА_1 можливість сплачувати аліменти на утримання доньки. Також відповідач вказував на відсутність підстав для звільнення ОСОБА_1 від сплати заборгованості по аліментам.

03.03.2021 року відповідачем подане клопотання про витребування доказів.

14.03.2021 року позивачем подано відповідь на відзив на позовну заяву, одночасно позивачем подані заперечення проти задоволення клопотання відповідача про витребування доказів.

Ухвалою суду від 19.03.2021 року судом відмовлено у задоволенні клопотання відповідача про витребування доказів.

29.03.2021 року відповідачем подані заперечення на відповідь на відзив ОСОБА_1 на позовну заяву.

07.04.2021 року ОСОБА_1 подані додаткові письмові докази.

Сторонами інші клопотання та заяви до суду не подавались, а судом не вирішувались.

При дослідженні письмових доказів, наданих позивачем, встановлено наступне.

ОСОБА_2 та ОСОБА_1 є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що ідтверджено копіями свідоцтв про народження.

ОСОБА_1 також є матір`ю ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьком якого являється ОСОБА_5 , з яким ОСОБА_1 перебуває у шлюбі (копії свідоцтв про шлюб та про народження).

Згідно із копією довідки ЗКП міського електротранспорту «Запоріжелектротранс» ОСОБА_1 працює у ЗКП міського електротранспорту «Запоріжелектротранс» на посаді економіста сектору інноваційних проектів планово-економічного відділу управління з 28.11.2017 року та з 23.04.2019 року по 30.01.2022 року перебуває у відпустці по догляду за дитиною до трьох років.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 30.10.2014 року місце проживання неповнолітньої ОСОБА_3 визначено разом із батьком ОСОБА_2 .

Рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 02.06.2016 року з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання ОСОБА_3 та ОСОБА_3 стягнуто аліменти в розмірі 1/3 частки заробітку (доходу), але не меш 30; прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 25.09.2015 року до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Судовим наказом, виданим Шевченківським районним судом м. Запоріжжя 01.06.2018 року, з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 стягнуто аліменти в розмірі ј частки заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 22.05.2018 року до досягненя ОСОБА_3 повноліття.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 19.10.2018 року з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання повнолітнього ОСОБА_6 стягнуто аліменти в розмірі 1/6 частки від заробітку (доходу), починаючи з 22.05.2018 року на період навчання, але не більше ніж до досягнення ОСОБА_3 23річного віку.

Відповідно до розрахунку заборгованості Шевченківського ВДВС станом на 13.10.2020 року ОСОБА_1 не має заборгованості по сплаті аліментів на утримання ОСОБА_3 .

Згідно із розрахунком Шевченківського ВДВС від 06.10.2020 року станом на 30.09.2020 року ОСОБА_1 має заборгованість по аліментам на утримання ОСОБА_3 в сумі 19215,99 гривень, яка утворилась за період з вересня 2018 року по вересень 2020 року.

Відповідно до копії довідки КП «Запоріжелектротранс» від 20.05.2019 року ОСОБА_1 отримувала заробітну плату з січня 2018 року по лютий 2019 року, а також допомогу по тимчасовій непрацездатності у зв?язку з вагітністю.

Згідно із копіями довідок УПСЗН ЗМР по Шевченківському району ОСОБА_1 отримує допомогу при народженні дитини в сумі 860 гривень.

Також з ОСОБА_1 стягуються на користь ОСОБА_2 безпідставно отримані грошові кошти в сумі 34338,51 гривні у відповідності до ухвали Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 27.08.2020 року, якою допущено поворот виконання рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 02.06.2016 року по цивільній справі № 336/5397/15-ц, пр. № 2/336/71/2016 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на неповнолітніх дітей, додаткових витрат та встановлення факту нецільового витрачання аліментів, за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) та стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 грошові кошти в сумі 34338,51 гривень, безпідставно стягнені за рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 02.06.2016 року.

Позивачем також надані копії паспортів на імена ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Судом не оцінюються численні документи щодо стану здоров?я ОСОБА_7 та ОСОБА_8 та витрат на їх лікування, адже позивачем не надано документального підтвердження наявності родинних стосунків її із вказаними особами, а рівно і того, що вона взагалі надає зазначеним особам якусь матеріальну допомогу чи сплачує вартість їх лікування.

Крім того, позивач не вказала з яких саме доходів вона надає матеріальну допомогу на утримання батьків.

Судом не надається оцінка копіям декларацій ОСОБА_5 , адже джерело походження цих документів суду не відомо, вірність зазначених у них відомостей не перевірялась. Крім того, ОСОБА_5 не має зобов?язань з утримання ОСОБА_3 , яку мають утримувати її батьки.

Документи на підтвердження того, що ОСОБА_1 перебувала на лікуванні у 2018 році судом досліджені, але, на переконання суду, такі документи не доводять наявність у ОСОБА_1 будь-яких захворювань станом на день звернення з позовом чи вирішення справи судом.

При вирішенні спору суд виходить з наступного.

Як вказує ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Таким чином, підставою для зменшення розміру аліментів, які стягнуті рішенням суду, є зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я платника чи одержувача аліментів, які настали після ухвалення судом рішення про стягнення аліментів.

З досліджених судом документів вбачається, що після стягнення з ОСОБА_1 аліментів на утримання ОСОБА_3 , ОСОБА_1 стала матір?ю ОСОБА_4 , щодо якого набула обов?язку з його утримання.

Наразі ОСОБА_1 має документально підтверджені обов?язок зі сплати аліментів на утримання ОСОБА_3 до досягнення останнім двадцятитрирічного віку або завершення навчання (1/6 частка від заробітку), обов?язок зі сплати аліментів на утримання ОСОБА_3 91/4 частка від доходу), а також обов`язок з утримання ОСОБА_4 .

Враховуючи, що ОСОБА_1 народила ОСОБА_4 , тож її сімейний стан змінився, а кількість утриманців та обсяг зобов?язань збільшились, тож суд вважає справедливим зменшити розмір аліментів на утримання ОСОБА_3 до 1/5 частки заробітку (доходу) позивача, тож у цій частині позов має бути задоволений частково.

При вирішенні спору щодо того, що аліменти на утримання ОСОБА_3 слід перераховувати на особистий банківський рахунок дитини, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 179 СК України аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини.

Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини.

Неповнолітня дитина має право брати участь у розпорядженні аліментами, одержаними на її утримання.

Неповнолітня дитина має право на самостійне одержання аліментів та розпорядження ними відповідно до Цивільного кодексу України.

В обґрунтування необхідності змінити порядок сплати аліментів шляхом їх перерахування на особистий рахунок дитини ОСОБА_1 вказувала, що ОСОБА_3 досягла шістнадцяти років, а відповідач неналежним чином утримує дітей, у зв`язку із чим у ОСОБА_3 зокрема розвинулись ряд хвороб.

Водночас жодних доказів того, що ОСОБА_2 не здійснює належний догляд за ОСОБА_3 та не виявляє достатньою турботи про стан її здоров`я позивачем не надано.

З тексту постанови Апеляційного суду Запорізької області від 03.05.2018 року, яка надана ОСОБА_2 , вбачається, що ОСОБА_1 на цій підставі намагалась змінити місце проживання ОСОБА_3 , натомість судом апеляційної інстанції їй було в цьому відмовлено. Цільове використання виплачених ОСОБА_1 аліментів та належність батьківської турботи про ОСОБА_3 має перевірятись органом опіки та піклування, натомість ОСОБА_1 не надала доказів того, що вона ініціювала відповідні перевірки.

Враховуючи, що ОСОБА_3 проживає постійно із батьком, на час вирішення спору судом досягла шістнадцяти років, самостійно до суду не зверталась з вимогою про зміну способу стягнення аліментів та не виявляла бажання розпоряджатись аліментами самостійно, суд не вбачає підстав для задоволення позову в цій частині.

При вирішенні позовних вимог ОСОБА_1 про звільнення її від сплати заборгованості по аліментам суд виходить з наступного.

Ст. 197 ч. 2 СК України визначено, що за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв`язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення.

З наданого позивачем розрахунку вбачається, що у період часу з вересня 2018 року по вересень 2020 року ОСОБА_1 не виконувала обов?язку зі сплати аліментів на утримання ОСОБА_3 належним чином в установленому розмірі, у зв`язку із чим утворилась заборгованість в сумі 19215, 99 гривень.

В обґрунтування підстав для звільнення від сплати цієї заборгованості позивач посилалась на народження ОСОБА_4 , та потребування батьками позивача матеріальної підтримки з боку ОСОБА_1 .

Водночас, як вже зазначено вище судом, будь-яких доказів наявності родинних зв?язків ОСОБА_1 із ОСОБА_7 та ОСОБА_8 позивачем не надано, як не надано і доказів того, що вона дійсно надає будь-яку матеріальну допомогу вказаним особам.

Щодо вагітності ОСОБА_1 та народження ОСОБА_4 , то ці події суд не відносить до обставин, що можуть бути передумовою для звільнення позивача від сплати аліментів на утримання доньки, адже народження ОСОБА_4 є добровільним та усвідомленим вибором ОСОБА_1 , яка на той час мала обов?язки з надання матеріальної підтримки двом старшим дітям.

Крім того, після спливу відпустки у зв?язку із пологами позивач мала можливість повернутись до роботи, натомість нею не скористалась, а рішення ОСОБА_1 здійснювати догляд за ОСОБА_9 не має вплинути на право ОСОБА_3 на отримання матеріальної допомоги з боку матері.

Враховуючи вищевказане, суд не вбачає підстав для задоволення позову в частині вимог про звільнення від сплати заборгованості по аліментам.

При вирішенні питанні про розподіл судових витрат, суд виходить з того, що вимога позивача про зменшення розміру аліментів задоволена частково (а саме 50% від заявлених вимог), тож з відповідача на користь позивача має бути стягнути 50% судового збору, що сплачений за цю вимогу.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 76-81, 141, 258, 259, 263-265, 274-279 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів, зміну способу стягнення аліментів, звільнення від сплати заборгованості по аліментам задовольнити частково.

Зменшити розмір аліментів, що стягуються з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , та стягувати з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , аліменти в розмірі 1/5 частини усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням суду законної чинності до досягнення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , повноліття.

В іншій частині у задоволенні позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 420,40 гривень (чотириста двадцять гривень 40 коп).

Відповідно до ст. 265 ч. 5 ЦПК України зазначаються наступні відомості:

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , адреса проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , адреса проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. З урахуванням положень п. 15.5 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України апеляційна скарга подається через суд першої інстанції.

Суддя О.І. Дацюк

Повне судове рішення складене 12 квітня 2021 року