СВАЛЯВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 306/1020/21
Провадження № 2/306/571/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 серпня 2021 року м. Свалява

Свалявський районний суд Закарпатської області у складі:

головуючого-судді Уліганинця П.І.

за участю: секретаря судового засідання Пецко Ж.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Свалява справу за позовом ОСОБА_1 до Неліпинської сільської ради про визнання права власності в порядку спадкування, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що її родичі ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 проживали разом з нею у будинку за адресою АДРЕСА_1 , який і побудували. Після смерті ОСОБА_2 його дружина прийняла за ним спадщину. ОСОБА_3 склала заповіт, яким все своє майно заповіла позивачці, яка спадщину прийняла, так як, проживала разом з померлою. Зазначає, що зареєструвати право власності на спірний житловий будинок не можна у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів, так як рішення сільської ради та будівельний паспорт не входять до переліку документів які б давали оформити право на спадщину, тому просить суд визнати за нею право власності на житловий будинок літера «А», господарську будівлю літера «Б», вбиральню літера «В» та огорожу у АДРЕСА_1 в порядку спадкування після смерті ОСОБА_3 , що померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Сторони у судове засідання не з`явилися, надали суду заяви про розгляд справи за їх відсутності. Зокрема, позивач позовні вимоги підтримала та наполягала на їх задоволенні. Представник відповідача проти задоволення позовних вимог не заперечує (а. с. 27, 31).

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов належить задовольнити зважаючи на наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 , 1939 р.н. та ОСОБА_4 , 1936 р.н., перебували у шлюбі (свідоцтво про одруження серії НОМЕР_1 від 18.03.1959 року), після реєстрації шлюбу прізвище дружини ОСОБА_5 , чоловіка ОСОБА_5 (а.с. 8).

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 від 08.11.1999 року, виданого виконавчим комітетом Неліпинської сільської ради Свалявського району, ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , актовий запис №46 (а.с. 13).

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 від 17.03.2011 року, виданого виконавчим комітетом Неліпинської сільської ради Свалявського району, ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , актовий запис №16 (а.с. 9).

Як убачається з довідки №557 від 23.06.2021 року виданої виконкомом Неліпинської сільської ради, ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 та був зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 разом з ОСОБА_3 1936 р.н. (а.с. 6).

Довідкою №558 від 23.06.2021 року, виданою виконкомом Неліпинської сільської ради, ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 та була зареєстрована за вищевказаною адресою до дня її смерті разом з : ОСОБА_6 , 1969р.н. та ОСОБА_7 , 1993 р.н. (а.с. 5).

Відповідно до довідки №2067 від 04.10.2016 року, виданою виконкомом Неліпинської сільської ради, згідно погосподарської книги, особовий рахунок № НОМЕР_4 , ОСОБА_7 , являється головою домогосподарства за адресою АДРЕСА_1 (а.с. 7).

Згідно заповіту від 07.02.2008 року, зареєстрованого в книзі нотаріальних дій за №47, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , все своє майно, яке буде належати їй на праві власності на день її смерті, і на що за законом матиме право заповіла ОСОБА_7 , 1993 р.н. (а.с. 11).

Згідно свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_5 від 19.11.2016 року, виданого виконавчим комітетом Неліпинської сільської ради Свалявського району, після реєстрації шлюбу ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_4 , змінила прізвище на « ОСОБА_8 » (а.с. 12).

Як убачається з свідоцтва № НОМЕР_6 виданого виконавчим комітетом Свалявської районної ради від 17.10.1970 року, ОСОБА_2 , на підставі рішення загальних зборів колгоспу імені 13 з`їзду КПРС с. Нліпино №15 від 05.08.1970 року, надано земельну ділянку площею 0,07 га для будівництва житлового будинку (а.с. 18).

Відповідно до технічного паспорта на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, що розташований в АДРЕСА_1 , такий складається з: «А» - житловий будинок, «Б» - господарська будівля, «В» - вбиральня. №1-3 огорожа (а.с. 19-21).

Вартість вищевказаного житлового будинку, згідно довідки №489, від 29.06.2021 року виданої ОСОБА_9 , становить 95012 грн. (а.с. 10).

Вищезгадані обставини стверджуються відповідними документами і ніким не оспорюються.

Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженою 31.01.1966 року Міністерством комунального господарства УРСР і погодженою 15.01.1966 року із Верховним Судом УРСР, було встановлено, що реєстрації підлягають всі будинки і домоволодіння з окремим порядковим номером по вулиці, провулку, площі в межах міст і селищ міського типу УРСР, що належать, зокрема, громадянам на праві особистої власності (п.п. 2, 4); будинки і домоволодіння, розташовані в сільських населених пунктах, які адміністративно підпорядковані містам або селищам міського типу, але до них не приєднані, не підлягають реєстрації (п. 6); при відсутності правовстановлюючих документів, зазначених в Інструкції, у випадках включення в міську (селищну) смугу сільських населених пунктів або у випадках їх перетворення в міста або селища міського типу бюро технічної інвентаризації при наявності погосподарських книг сільської Ради депутатів трудящих складає списки будинків та домоволодінь, які належать громадянам або колгоспним дворам, з метою їх подальшої реєстрації, а при відсутності таких книг необхідних для реєстрації питання вирішуються в кожному окремому випадку за заявою зацікавленої особи з проведенням відповідного обстеження і якщо зібрані матеріали підтверджують належність будинку заявнику, вирішується питання про оформлення права власності (п.п. 10, 20).

Таким чином, на час будівництва житлового будинку, з урахуванням також положень ст. 4 ЦК Української РСР (1963 року), реєстрація права власності на нього не вимагалася, як докази належності будинку певній особі могли бути прийняті документи, що не були передбачені Додатком №1 до згаданої Інструкції від 31.01.1966 року. Будинок з моменту побудови і до цього часу знаходиться в сільському населеному пункті, має в ньому окремий порядковий номер. Придатність будинку для проживання та належність його спадкодавцю на час його смерті ніким не оспорюється.

Ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої законом від 17.07.97 № 475/97-ВР, передбачено право фізичної чи юридичної особи безперешкодно користуватися своїм майном, не допускається позбавлення особи її власності інакше як в інтересах суспільства та на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права, визнано право держави на здійснення контролю за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.

Зміст права власності, яке полягає у праві володіння, користування та розпорядження своїм майном визначено у ст. 317 ЦК України.

Згідно з нормою ст. 319 цього кодексу власник володіє, користується і розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Він сам вирішує, що робити з своїм майном, керуючись виключно власними інтересами, виконуючи щодо цього майна будь-які дії, які не повинні суперечити закону й порушувати права інших осіб та інтересів суспільства. Діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов`язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановленим законом.

Ст. 321 ЦК України закріплений принцип непорушності права власності, передбачений ст. 41 Конституції, відповідно до ч.4 якої ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності на нерухоме майно набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлено судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорення. Таким чином, у розумінні закону, суб`єктивне право на захист це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право.

Згідно ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду з захистом свого особистого немайнового або майнового права чи інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути ... в т.ч. припинення дії, яка порушує право.

За правилами ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

За правилами ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч.1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування мають діти спадкодавця, у тому числі ..., той з подружжя, який його пережив, та батьки.

За правилами ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину … .

З огляду на вищевикладене позов є обгрунтованим.

Керуючись ст. ст. 12, 18, 81, 258, 263, 265, 273, 353 ЦПК України, ст. ст. 15, 16, 321, 328, 392, 1216, 1218, 1261, 1268 ЦК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до Неліпинської сільської ради про визнання права власності в порядку спадкування з а д о в о л ь н и т и.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , мешканкою АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_7 , право власності на житловий будинок літера «А», господарську будівлю літера «Б», вбиральню літера «В» та огорожу - №1-3 у АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Закарпатського апеляційного суду через Свалявський районний суд.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

ГОЛОВУЮЧИЙ П.І.Уліганинець

19.08.2021 року