Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

Справа №377/153/21

Провадження №2/377/161/21

21 квітня 2021 року Славутицький міський суд Київської області у складі: головуючої - судді Бабич Н.С., за участю секретаря судового засідання - Гуміної В.М., за відсутності учасників справи, розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Славутичі, за правилами спрощеного позовного провадження, цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

У С Т А Н О В И В:

До суду надійшла позовна заява, у якій позивач, посилаючись на ст. ст. 110, 112 СК України, просить розірвати шлюб між ним та ОСОБА_2 , зареєстрований 16 квітня 2002 року Відділом державної реєстрації актів громадянського стану Славутицького міського управління юстиції Київської області, актовий запис № 39.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач та відповідач перебувають у шлюбі, зареєстрованому 16 квітня 2002 року Відділом державної реєстрації актів громадянського стану Славутицького міського управління юстиції Київської області, актовий запис № 39. За час шлюбу у них народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Підставами для розірвання шлюбу є різниця характерів, відсутність взаєморозуміння та довіри, небажання йти на компроміс. Через постійні розбіжності у поглядах на життя між сторонами систематично виникають конфлікти, а відносини перестали бути нормальними, щасливими та морально збагаченими. Шлюбні відносини між позивачем та відповідачем фактично припинені, спільне господарство не ведеться, подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, збереження сім`ї і подальше спільне життя з відповідачем неможливе. Між сторонами досягнуто згоди щодо місця проживання та утримання дитини. Спірних питань по майну, набутому за час шлюбу, немає.

Ухвалою судді від 22 березня 2021 року, після виконання вимог, передбачених ч. 6 ст. 187 ЦПК України, відкрито провадження у справі та призначено судове засідання на 21 квітня 2021 року.

У призначене судове засідання позивач не з`явився, про дату, часу і місце розгляду справи повідомлений належним чином. На електронну адресу суду надіслав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить задовольнити.

Відповідач, будучи належним чином повідомлена про дату, час і місце розгляду справи, у призначене судове засідання не з`явилася. Через канцелярію суду подала заяву, в якій просила судовий розгляд справи проводити без її участі, позовні вимоги визнала повністю.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи судом встановлено, що згідно із свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 , виданим 16 квітня 2002 року відділом реєстрації актів громадянського стану Славутицького міського управління юстиції Київської області, копія якого долучена до матеріалів справи, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 16 квітня 2002 року зареєстрували шлюб у Відділі реєстрації актів громадянського стану Славутицького міського управління юстиції Київської області, про що 16 квітня 2002 року складено відповідний актовий запис № 39. Після укладення шлюбу присвоєні прізвища: чоловіку - ОСОБА_1 дружині - ОСОБА_2 .

Під час шлюбу у них народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , актовий запис № 109, батьком якого є позивач, матір`ю - відповідач, що підтверджено свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Славутицького міського управління юстиції Київської області 06 липня 2004 року, копія якого долучена до матеріалів справи.

Як вбачається із змісту позовної заяви, причиною звернення позивача до суду стало те, що шлюбні відносини між позивачем та відповідачем фактично припинені, між ними відсутнє взаєморозуміння та у них різні погляди на життя і сімейні стосунки. Спільне господарство сторони не ведуть. Подальше примирення та збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивача.

Відповідно до положень ст. 51 Конституції України, ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на добровільній згоді жінки та чоловіка, примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Зі статті 5 Протоколу № 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 р., ратифікована Україною 17 липня 1997 р.) вбачається, що кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання.

Згідно з ч. 2 ст. 18, ст. 51, ч. 3 ст. 56, ч. 1 ст. 110 СК України дружина і чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань, при цьому способом захисту сімейних прав та інтересів, у тому числі є право на припинення шлюбних відносин шляхом пред`явлення до суду позову про розірвання шлюбу одним з подружжя.

Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Судом встановлено, що за час сімейного життя у сторін склалася обстановка, що виключає можливість спільного проживання, почуття любові один до одного між сторонами втрачено. Примирення між подружжям та збереження сім`ї неможливе.

За таких обставин суд дійшов висновку, що сім`я розпалася остаточно, а шлюб існує формально, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача і відповідача.

Враховуючи відсутність обставин, що перешкоджають розірванню шлюбу, передбачених ч. 2 ст. 110 СК України, суд вважає за необхідне позов про розірвання шлюбу задовольнити, оскільки позовні вимоги є обґрунтованими і такими, що не суперечать закону та не порушують права інших осіб.

Як вбачається з доводів позовної заяви, не спростованих відповідачем, домовленостей щодо виховання та утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 між сторонами досягнуто.

Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Відповідач ОСОБА_2 у заяві, яку вона подала до суду 21 квітня 2021 року, просила залишити їй після розірвання шлюбу прізвище- ОСОБА_2 .

Враховуючи, що відповідач визнала позов повністю до початку розгляду справи по суті, виходячи зі змісту ст. ст. 141-142 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 454 гривні, від сплати якого позивач звільнений.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 258, 263-265 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 16 квітня 2002 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Славутицького міського управління юстиції Київської області, актовий запис № 39.

Після розірвання шлюбу дружині залишити прізвище - ОСОБА_2 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у сумі 454 гривні.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Славутицький міський суд Київської області. Апеляційна скарга може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Відповідно до п.3 розділу ХІІ Прикінцевих положень ЦПК України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Відповідач - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 .

Повне рішення суду складено 21 квітня 2021 року.

Суддя Н. С. Бабич