Справа № 510/1323/20
Провадження № 2/510/263/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12.08.21 р. Ренійський районний суд Одеської області

у складі: - головуючого судді Сорокіна К.В.

-при секретарі Івановій Н.С.

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Рені справу за позовом ОСОБА_1 до ДП «Ренійський морський торговельний порт» про стягнення заробітної плати та середнього заробітку за весь час затримки розрахунку, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_2 звернувся до суду із позовом до відповідача про стягнення заборгованості по заробітній платі у розмірі 38726,48 грн. Свої вимоги обґрунтовує тим, що він до 04.05.2020 р. працював в ДП «Ренійський морський торговельний порт», був звільнений у зв`язку з виходом на пенсію за віком, та у відповідності до положень 116 КЗпП України, при звільнені йому не виплачена заробітна плата за період з червня 2019 р. по травень 2020 р. у розмірі 38726,48 грн. Крім того, позивач просить стягнути середній заробіток за весь час затримки розрахунку за період з 04.05.2020 р. по день звернення до суду, тобто до 20.07.2020 р. у розмірі 8910,72 грн.

ІНФОРМАЦІЯ_1 позивач ОСОБА_2 помер, про що свідчить свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 від 01.10.2020 р.

13.01.2021 р. провадження по справі зупинено за закінчення строку для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 ..

02.06.2021 р. провадження по справі відновлено з метою витребування з Ренійської РДНК Одеської області спадкової справи з метою встановлення правонаступників.

26.07.2021 р. в якості правонаступника позивача померлого ОСОБА_2 залучено до участі у справі сина ОСОБА_1 , який прийняв спадщину у відповідності до положень ч. 1 ст. 1269 ЦК України та отримав свідоцтво про право на спадщину за законом.

У підготовче судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, від представника позивача ОСОБА_3 (довіреність серії НМН 726205 від 18.12.2020 р.) надійшла заява про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримують в повному обсязі.

Представник відповідача М.П. Ігнатенко у судове засідання не з`явилась, направила до суду відзив на позовну заяву в якому не зазначено жодного заперечення щодо наведених позивачем обставин та правових підстав позову, з якими відповідач не погоджується, із посиланням на відповідні докази та норми права, у відзиві міститься прохання про розгляд справи у його відсутності за наявними в матеріалах справи доказами. До клопотання долучена довідка про заборгованість із заробітної плати за період з червня 2019 р. по травень 2020 р. у розмірі 38726,48 грн., та довідка - розрахунок середнього заробітку за час затримки виплати заробітної плати за період з 05.05.2020 р. по ІНФОРМАЦІЯ_1 (дата смерті ОСОБА_2 ) у розмірі 9146,83 грн. Таким чином, представником відповідача позиція щодо позовних вимог не висловлена, однак те, що до клопотання додана довідка про наявну заборгованість, свідчить про визнання

Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні підготовчого судового засідання.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Судом в ході судового розгляду справи були дослідженні: копія трудової книжки серії НОМЕР_2 ; довідка про заборгованість по заробітній платі у розмірі 38726,48 грн. від 01.07.2020 р.; довідка - розрахунок № 596 від 09.08.2021 р.; свідоцтво про смерть ОСОБА_2 від 01.10.2020 р.; свідоцтва про право на спадщину за законом від 21.04.2021 р. на ім`я ОСОБА_1 ..

Судом в ході судового розгляду справи встановлено, ОСОБА_2 працював в ДП «Ренійський морський торговельний порт», звільнений у зв`язку з виходом на пенсію за віком, наказ № 71-п від 04.05.2020 р.. На момент звільнення, позивачу не здійснені всі виплати відповідно до положень ст. 116 КзпП України, а саме заборгованість по заробітній платі за за період з червня 2019 р. по травень 2020 р. у розмірі 38726,48 грн., що підтверджується довідкою ДП «Ренійський морський торговельний порт» від 01.07.2020 № 351. Крім того, в порядку ст.117 КЗпП України, позивач просить стягнути з відповідача середній заробіток за час затримки розрахунку із ним при звільненні. Так, станом на момент звернення до суду, тобто на 20.07.2020 р., за розрахунком позивача, середній заробіток за час затримки виплати заробітної плати складає 8910,72 грн.

Вивчивши матеріали справи та надані документи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача обґрунтовані і підлягають задоволенню в повному обсязі.

Статтею 43 Конституції України закріплено право на працю і заробітну плату, а саме визначено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижче від визначеної законом.

Згідно зі статтею 1 Конвенції Міжнародної організації праці "Про захист заробітної плати" № 95, ратифікованої Україною 30 червня 1961 року, термін "заробітна плата" означає, незалежно від назви й методу обчислення, будь-яку винагороду або заробіток, які можуть бути обчислені в грошах, і встановлені угодою або національним законодавством, що їх роботодавець повинен заплатити працівникові за працю, яку виконано чи має бути виконано, або за послуги, котрі надано чи має бути надано. Цьому визначенню відповідає поняття заробітної плати, передбачене у частині першій статті 94 КЗпП України.

Наведений зміст поняття заробітної плати узгоджується з одним із принципів здійснення трудових правовідносин - відплатність праці, який дістав відображення у пункті 4 частини I Європейської соціальної хартії (переглянутої) від 3 травня 1996 року, ратифікованої Законом України від 14 вересня 2006 року № 137-V, за яким усі працівники мають право на справедливу винагороду, яка забезпечить достатній життєвий рівень.

Частиною 1 ст. 94 КЗпП України визначено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Відповідно до ч. 1 ст. 21 ЗУ «Про оплату праці» працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору.

Згідно ст. 115 КЗпП України, заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Аналогічне положення закріплене у ст. 24 ЗУ «Про оплату праці».

Відповідно до ст. 116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок

Згідно довідки ДП «Ренійський морський торговельний порт» від 01.07.2020 заборгованість із заробітної плати складає 38726,48 грн., в тому числі за: червень 2019 р. - 1225,17 грн.; липень 2019 р. - 2877,90 грн; серпень 2019 р. - 3499,86 грн.; вересень 2019 р. - 5518,38 грн.; жовтень 2019 р. - 1727,36 грн.; листопад 2019 р. - 2654,30 грн.; грудень 2019 р. - 2953,12 грн.; січень 2020 р. - 2870,33 грн.; лютий 2020 р. - 3003,83 грн.; березень 2020 р. - 2359,13 грн.; травень 2020 р. - 10037,10 грн.

Відповідно до вимог ст. 13 ЦПК України суд розглядає справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

В абз. 5 п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» №13 від 24.12.1999 року зазначено, що задовольняючи вимоги про оплату праці, суд має навести в рішенні розрахунки, з яких він виходив при визначенні сум, що підлягають стягненню. Оскільки справляння і сплата прибуткового податку з громадян є відповідно обов`язком роботодавця та працівника, суд визначає зазначену суму без утримання цього податку й інших обов`язкових платежів, про що зазначає в резолютивній частині рішення.

Оскільки у довідці, наданої відповідачем, зазначена сума заборгованості по заробітній платі, належна до сплати працівникові, а не нарахована, суд вважає, що всі податки та інші обов`язкові платежі вже були відраховані, тому стягує на користь позивача всю суму заробітної плати, вказану у довідці.

Отже, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача нараховану, але не сплачену заробітну плату за період з червня 2019 р. по травень 2020 р. у розмірі 38726,48 грн..

Згідно зі статтею 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Як виходить з матеріалів справи ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , правонаступником є ОСОБА_1 .

Порядок здійснення відповідних розрахунків визначено в Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року № 100.

Згідно розрахунків, зроблених відповідачем, сума середнього заробітку за весь час затримки розрахунку станом на ІНФОРМАЦІЯ_1 (тобто на день смерті ОСОБА_2 ) складає 9146,83 грн., позивачем заявлено вимоги про стягнення середнього заробітку за час затримки виплати заробітної плати у розмірі 8910,72 грн., позивач не збільшив розмір позивних вимог, у зв`язку з чим суд розглядає позов в межах заявлених вимог.

В п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.12.1999 року № 13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» роз`яснено, що встановивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв`язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, коли ж він у цей день не був на роботі, - наступного дня після пред`явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі ст. 117 КЗпП України стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при не проведенні його до розгляду справи - по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності.

Як вбачається з правового висновку Верховного Суду України у спорі про стягнення заборгованості із заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні ( постанова у справі № 6-64цс13 від 03.2013 року) згідно із ч.1 ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені у ст. 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

При цьому, відсутність фінансово-господарської діяльності або коштів у роботодавця не виключає його вини в невиплаті належних звільненому працівникові коштів та не звільняє роботодавця від відповідальності, передбаченої ст. 117 КЗпП України.

Отже, вимоги позивача про стягнення суми середнього заробітку за час затримки розрахунку підлягають задоволенню.

Згідно ч.ч. 1,2 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до положення п. 1 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку що з відповідача підлягає стягненню судовий збір на корить держави у розмірі 908 грн.

Згідно п.п. 2, 4 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про: присудження працівникові виплати заробітної плати, але не більше ніж за один місяць та поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника.

Керуючись ст.ст. 1, 2, 4, 10, 21, 24, 94, 115, 116, 117 КЗпП України, ст. ст. 15, 21 ЗУ «Про оплату праці» від 24.03.1995 р., Постановою Пленуму Верховного Суду України від 24.12.1999 року №13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці», Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року № 100, ст.ст. 3, 12, 13, 76 - 81, 141, 200, 211, 258, 259, 264 - 265, 268, 354, 355, 430 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ДП «Ренійський морський торговельний порт» про стягнення заробітної плати та середнього заробітку за весь час затримки розрахунку - задовольнити.

Стягнути з Державного підприємства «Ренійський морський торговельний порт» (68802, Одеська обл., м. Рені, вул. Дунайська, 188, ) на користь ОСОБА_1 (ІІН - НОМЕР_3 ) суму заборгованості з заробітної плати за період з червня 2019 р. по травень 2020 р. у розмірі 38726,48 грн.

Відповідно до положень п. 2 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, допустити негайне виконання рішення суду в частині присудження працівникові виплати заробітної плати, але не більше ніж за один місяць.

Стягнути з ДП «Ренійський морський торговельний порт» (68800, Одеська область, м. Рені, вул. Дунайська, 188, ) на користь ОСОБА_1 (ІІН - НОМЕР_3 ) середній заробіток за весь час затримки розрахунку в розмірі 8910 грн. 72 коп.

Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя К.В. Сорокін