Справа № 522/5788/21
Провадження № 2/522/6165/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 серпня 2021 року м. Одеса

Приморський районний суд міста Одеси в складі

судді Косіциної В.В.,

при секретарі Пашковському В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів.

ВСТАНОВИВ:

08 квітня 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Приморського районного суду м. Одеси з позовною заявою про зменшення розміру аліментів, що стягуються з нього за заочним рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 11 вересня 2019 року. Заявлені позовні вимоги обґрунтовані тим, що у зв`язку зі своєю юридичною необізнаністю, позивач не знав, що може оскаржити рішення суду. Сума визначена в рішенні про стягнення аліментів у розмірі 5000 грн. щомісячно є занадто великою. Оскільки він не працює з 07.03.2019 року. Наразі позивач проживає з мамою, яка його забезпечує.

Позивач також посилається на те, що прожитковий мінімум для дитини віку трьох ро4ків складає 960,50 грн. Обов`язок по утриманню дитини лежить як на батькові так і на матерів, а при стягненні аліментів у розмірі 5000 грн. складається ситуація, коли позивач самостійно забезпечує дитину, що суперечить положенням сімейного законодавства.

У зв`язку з викладеним, позивач вважає, що розмір аліментів має бути зменшений за рішенням суду до 480 грн., що складає 50% від прожиткового мінімуму.

Ухвалою від 14 квітня 2021 року було відкрито провадження по справі та вирішено розглядати справу у порядку спрощеного провадження, призначено справу до судового розгляду на 5 травня 2021 року.

В судовому засіданні 08 липня 2021 року судом було ухвалено перейти до загального розгляду справи, з урахуванням думки обох представників сторін підготовче засідання було призначено у той же день.

Під час підготовчого судового засідання представники сторін підтвердили. Що не має потреби у вчинені додаткових процесуальних дій, відзив наданий, докази були витребувані. А тому можливо закрити підготовче провадження у справі та призначити справу до судового розгляду.

Судом 08.07.2021 року було ухвалено закрити підготовче провадження та призначити справу до судового розгляду на 16.07.2021 року.

В судове засідання 16.07.2021 року сторони не з`явились, у зв`язку з чим воно було відкладено на 13.08.2021 року.

Проте 13.08.2021 року головуюча суддя перебувала на лікарняному, у зв`язку з чим засідання було перенесено на 16.08.2021 року.

Позивач та його представник у судовому засіданні підтримали позовні вимоги.

Відповідач та її представник відповідача у судовому засіданні заперечували проти задоволення позовних вимог, посилаючись на їхню безпідставність. У наданому відзиві, представник відповідача посилається на те, що позивач не надав до суду жодних доказів того, що в нього погіршився матеріальний стан. Крім того представник відповідача звертав увагу, що під час розгляду справи про стягнення аліментів позивач не заперечував проти їх розміру. Крім того рішення суду про стягнення аліментів позивач не виконує, має заборгованість по аліментам у розмірі 120000 грн.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що у задоволенні позовної заяви слід відмовити з огляду на наступне.

Судом встановлено, що 11 вересня 2019 року заочним рішенням Приморського районного суду м. Одеси стягнуто з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 . АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_2 ) аліменти на утримання малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 5000 (п`ять тисяч) гривень, щомісячно, починаючи з дня подання позову до суду, а саме з 01.03.2019 року, та до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Також у резолютивній частині рішення зазначено «Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга на заочне рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення».

В судовому засіданні і позивач і відповідач та її представник повідомили, що позивач приймав участь у розгляді справи щодо розірвання шлюбу та стягнення аліментів, не з`явився лише в засідання в якому було ухвалено рішення та не надав відзив.

Суд встановив, що рішення суду про стягнення аліментів ОСОБА_1 не оскаржував в апеляційному порядку та не звертався із заявою про скасування заочного рішення.

Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Стаття 15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції про права дитини держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до статей 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття.

Згідно з положеннями статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Частина третя статті 181 СК України визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Частиною першої статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом.

Згідно з пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

У постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143 цс 13 зроблено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Звертаючись до суду з позовом про зміну (зменшення) розміру аліментів, позивач посилався на те, що розмір аліментів визначений судом є непосильним, він не працює з 07.03.2019 року , також на розмір прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку та рівність обов`язків батьків.

Суд наголошує на тому, що позивач зазначає, що є безробітним з 07.03.2019 року. Тобто на момент ухвалення рішення 11.09.2019 року про стягнення аліментів позивач вже не працював..

Статтею 192 СК України передбачено можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Аналіз цієї норми права дає підстави для висновку що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів.

При цьому такі положення закону не виключають одночасне настання обох підстав для зміни розміру аліментів: і зміни сімейного і зміни матеріального стану. Однак, зміна матеріального стану є самостійної, не залежної від зміни матеріального стану підставою для зміни розміру аліментів.

Відповідно до частини третьої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частини перша та друга статті 77 ЦПК України).

Відповідно до частини другої статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно зі статтею 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Частиною першою статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Позивачем та його представником належними та допустимими доказами не підтверджено погіршення його майнового стану з моменту ухвалення рішення суду про стягнення аліментів.

Судом за клопотанням представника відповідача були витребувані відомості з банківських установ, щодо відкритих на ім`я позивача рахунків та рух коштів по них.

Суд наголошує, що позивач не виконує рішення суду про стягнення з нього аліментів, що не заперечувалось ним. З моменту ухвалення рішення він не сплачував аліменти, навіть частково.

При цьому з виписки з рахунку позивача у Приватбанк вбачається, що у період з 25.09.2020 року по 01.02.2020 року рахунок позивача поповнювався неодноразово готівковими коштами, та загальний приход на нього за 4 місяці складає 9750 грн.

З виписки з рахунків позивача у АТ «Універсал банк» вбачається, що у період з 16.12.2019 року по 02.10.2020 року на рахунку відбувався рух коштів у загальному розмірі 70140,11. При цьому позивач стверджує, що не працює з березня 2019 року.

В засідання при цьому представник позивача та позивач зазначали, що максимальна сума, що позивач може платити складає 1000 грн.

Під час розгляду справи позивачем не було доведено, а відповідно суд не зміг встановити зменшення доходів останнього.

Суд звертає увагу на те, що зменшення розміру аліментів встановлених відповідно до рішення Приморського районного суду м. Одеси у зв`язку з тим, що позивач не працевлаштований офіційно без підтвердження погіршення його матеріального становища, не буде спрямовано на належне забезпечення інтересів малолітньої дитини ОСОБА_3 та суперечитиме її інтересам.

Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Згідно з статтями 18, 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Приймаючи до уваги, що ОСОБА_1 не довів підстави позову про зменшення розміру аліментів, визначених рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 11.09.2019 року, то йому у позові слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 181, 182, 184, 191, 192 СК України, ст.ст. 1, 2, 5, 11, 76-80, 81, 89, 241, 247, 258, 263-265, 273, 354, 430 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволені позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів в повному обсязі.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга на рішення суду подається через Приморський районний суд м. Одеси протягом тридцяти днів з дня з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 26.08.2021 року.

Суддя Косіцина В.В.

16.08.21