Справа № 199/6128/20
(2/199/657/21)
РІШЕННЯ

іменем України

13.04.2021 Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Спаї В.В.,

секретар судового засідання - Перетятько А.В.,

за відсутності учасників справи,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпрі в загальному позовному провадженні (заочний розгляд справи) цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , де треті особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «Дніпропетровськгаз збут», Акціонерне товариство Оператор газорозподільної системи «Дніпрогаз», Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Янтарь 40», Товариство з обмеженою відповідальністю «Дніпровські енергетичні послуги», Комунальне підприємство «Дніпроводоканал» Дніпровської міської ради, Комунальне підприємство «Теплоенерго» Дніпровської міської ради та Товариство з обмеженою відповідальністю «Спеціалізоване підприємство «Дніпропетровськліфт-2» про визначення порядку користування квартирою, поділ особових рахунків по оплаті комунальних послуг,

ВСТАНОВИВ:

Згідно з поданим позовом (позовна заява в редакції від 15.03.2021 р.) в останньому заявлено наступні вимоги:

-визначити порядок користування квартирою розташованою за адресою: АДРЕСА_1 шляхом виділення у користування ОСОБА_1 окремо розташованої житлової кімнати №2 загальною площею 13,9 кв.м, ОСОБА_2 окрему розташовану житлову кімнату №3 площею 11,4 кв.м, а коридор №1 площею 6 кв.м, комору №6 площею 0,5 кв.м, санвузол №4 площею 3,1 кв.м, кухню №5 площею 8,3 кв.м, лоджію площею 4,1 кв.м залишити в загальному користуванні;

- розділити особові рахунки по оплаті витрат по утриманню квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 :

- зобов`язати КП «Теплоенерго» ДМР розподілити особовий рахунок НОМЕР_1 по сплаті комунальних послуг за квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом виділу особового рахунку на ім`я ОСОБА_1 на сплату послуг за 1/2 частину квартири та особового рахунку на ім`я ОСОБА_2 на сплату послуг за 1/2 частину квартири;

- зобов`язати КП «Дніпроводоканал» ДМР розподілити особовий рахунок НОМЕР_2 по сплаті комунальних послуг за квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом виділу особового рахунку на ім`я ОСОБА_1 на сплату послуг за 1/2 частину квартири та особового рахунку на ім`я ОСОБА_2 на сплату послуг за 1/2 частину квартири;

- зобов`язати ОСББ «ЯНТАРЬ 40» розподілити особовий рахунок НОМЕР_1 по сплаті комунальних послуг за квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом виділу особового рахунку на ім`я ОСОБА_1 на сплату послуг за 1/2 частину квартири та особового рахунку на ім`я ОСОБА_2 на сплату послуг за 1/2 частину квартири;

- зобов`язати ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» розподілити особовий рахунок НОМЕР_3 по сплаті комунальних послуг за квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом виділу особового рахунку на ім`я ОСОБА_1 на сплату послуг за 1/2 частину квартири та особового рахунку на ім`я ОСОБА_2 на сплату послуг за 1/2 частину квартири;

- зобов`язати АТ «Оператор Газорозподільної системи «Дніпрогаз» розподілити особовий рахунок НОМЕР_3 по сплаті комунальних послуг за квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом виділу особового рахунку на ім`я ОСОБА_1 на сплату послуг за 1/2 частину квартири та особового рахунку на ім`я ОСОБА_2 на сплату послуг за 1/2 частину квартири.

- зобов`язати ТОВ Дніпровські енергетичні послуги розподілити особовий рахунок НОМЕР_4 по сплаті комунальних послуг за квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом виділу особового рахунку на ім`я ОСОБА_1 на сплату послуг за 1/2 частину квартири та особового рахунку на ім`я ОСОБА_2 на сплату послуг за 1/2 частину квартири;

- зобов`язати ТОВ «СП «Дніпропетровськліфт-2» розподілити особовий рахунок НОМЕР_1 по сплаті комунальних послуг за квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом виділу особового рахунку на ім`я ОСОБА_1 на сплату за Ѕ частину квартири та особового рахунку на ім`я ОСОБА_2 на сплату послуг за 1/2 частину квартири.

Позов обґрунтований тим, що позивач є власником 1/2 частини квартири АДРЕСА_2 .

Інша Ѕ частина вказаної квартири належить відповідачу ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого Управлінням житлового господарства Дніпропетровської міської ради від 29 грудня 2009 року.

Належна сторонам на праві спільної часткової власності квартира має загальну площу 47,3 кв.м, з них житлова площа 25.3 кв.м.

Квартира складається з: коридору №1 площею 6 кв.м, комори №6 площею 0,5 кв.м, санвузла № 4 площею 3,1 кв.м, кухні №5 площею 8,3 кв.м, житлової кімнати №2 площею 13,9 кв.м, житлової кімнати №3 площею 11,4 кв.м, лоджія площею 4,1 кв.м.

З моменту набуття права власності на квартиру у співвласників почали виникати спори щодо користування квартирою. На теперішній час позивач користується окремо розташованою кімнатою АДРЕСА_3 , загальною площею 13,9 кв.м., а відповідач займає окремо розташовано житлову кімнату № 3 площею 11,4 кв.м; позивач бажає закріплення такого порядку користування житловим приміщенням за допомогою судового рішення про визначення порядку користування житловим приміщенням.

Позивач зазначає, що він неодноразово звертався до відповідача з пропозицією вирішення порядку користування майном, але відповідач пропозиції позивача відхиляє, у добровільному порядку вирішувати спір не бажає та своїми діями перешкоджає позивачу вільно володіти, користуватися та розпоряджатися своєю часткою квартири.

Як зазначається позивачем при зверненні до суду, всі договори про утриманню вказаної квартири та по оплаті комунальних послуг укладені з позивачем, на його ім`я відкриті всі особові рахунки. Позивач є пенсіонером, розрахунки за комунальні послуги складають значну частину його бюджету, та, враховуючи те, що у співвласників склались неприязні відносини, кожен із співвласників має окремий бюджет, відповідач не сплачує за комунальні послуги, у зв`язку з чим позивач бажає розділити особові рахунки по оплаті комунальних послуг та виділити відповідачу та позивачу окремі особові рахунки по оплаті за комунальні послуги та отримав роз`яснення про необхідність звернення до суду.

Позивач не скористався правом брати участь у судових засіданнях; в окремо поданій заяві просив розглядати справу у його відсутність та задовольнити позовні вимоги.

Відповідач не скористався правом брати участь в судових засіданнях та правом надання відзиву на позовну заяву, та в силу ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд ухвалює рішення на підставі наявних у справі доказів.

Треті особи не скористалися правом брати участь у судових засіданнях.

Судом на підставі доказів, наданих у порядку ст.ст. 76 80, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, встановлено, що сторонам на праві приватної спільної часткової власності (по Ѕ частині) належить квартира АДРЕСА_2 , на підставі свідоцтва про власності на житло від 29.12.2009 р., виданого Управлінням житлового господарства згідно з розпорядженням від 29.12.2009 р. № 4/260-09 (а.с. 8).

Відповідно до даних технічного паспорту, який є додатком до свідоцтва про право власності на житло, квартира має загальну площу 47,3 кв.м, з них житлова площа 25.3 кв.м Квартира складається з: коридору № 1, площею 6 кв.м, комори №6 площею 0,5 кв.м, санвузла № 4, площею 3,1 кв.м, кухні № 5 площею 8,3 кв.м, житлової кімнати № 2 площею 13,9 кв.м, житлової кімнати № 3 площею 11,4 кв.м, лоджії площею 4,1 кв.м (а.с. 9).

Співвласники вказаного нерухомого майна є споживачами комунальних послуг, плата за які здійснюється за відкритими на ім`я позивача особовими рахунками:

ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» - о/р НОМЕР_3 ;

АТ «Оператор Газорозподільної системи «Дніпрогаз» - о/р НОМЕР_3 ;

ОСББ «ЯНТАРЬ 40» о/р 23-830207;

ТОВ «Дніпровські енергетичні послуги» о/р НОМЕР_4 ;

КП «Дніпроводоканал» - о/р НОМЕР_2 ;

КП «Теплоенерго» ДМР о/р НОМЕР_1 ;

ТОВ «СП «Дніпропетровськліфт-2» о/р 23-830207 (а.с. 50-56).

Сторонами не досягнуто згоди щодо порядку користування спільним майном та оплати комунальних послуг, пов`язаних з утриманням вказаного майна.

Правовідносини між учасниками справи виникли із захисту права власності позивача, зокрема, права користування нерухомим майном, а також із спору щодо утримання вказаного майна відповідно до розміру часток кожного із співвласників.

Дослідив докази, надані у порядку ст.ст. 76-80, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, суд дійшов до висновку наявність підстав для задоволення позову частково, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. При здійсненні права власності власник зобов`язаний додержуватись моральних засад суспільства. Усім власникам забезпечуються рівні умови для здійснення своїх прав.

Майно, що є у власності двох і більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом. Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно (ст. 355 ЦК України).

Згідно зі ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності.

Стаття 358 ЦК України свідчить про те, що первинне значення у врегулюванні відносин між співвласниками має домовленість. Очевидним є те, що рішення суду не може підмінити собою їх домовленість. Водночас, при виникненні конфліктної ситуації, яка унеможливлює добровільне встановлення порядку користування спільним майном між співвласниками, такий порядок користування може встановити суд.

При здійсненні права власності співвласниками щодо спільного майна потрібно враховувати правову природу такої власності, адже співвласникам належить так звана ідеальна частка у праві власності на спільне майно, яка є абстрактним вираженням співвідношення в обсязі прав співвласників спільної власності. Отже, кожному з них належить не частка у спільному майні, а частка у праві власності на це майно. Визнання за кожним зі співвласників права на конкретну частину майна в натурі спричинить припинення спільної власності. Поняття ж реальної частки використовується при поділі спільного майна в натурі в разі припинення його спільного правового режиму, а також може застосовуватися відповідно до частини третьої статті 358 ЦК України при встановленні співвласниками порядку користування спільним майном в натурі згідно з розмірами належних їм часток.

Отже, потрібно розмежовувати порядок поділу спільної власності з метою припинення такого її режиму і порядок встановлення користування спільним майном.

У даному випадку спірні правовідносини стосуються не поділу квартири, а встановлення порядку спільного користування нею, тому критерій необхідності виділення у користування кожному зі співвласників ізольованого приміщення, особливо, якщо при цьому неможливо забезпечити відповідність ідеальних часток реальним, не є обов`язковим.

Оскільки спірні правовідносини не стосуються розподілу майна для припинення права спільної часткової власності і такий правовий режим зберігається, суд виділяє в користування сторонам спору в натурі частки, адекватні розміру їх часток у праві власності на спільне майно. При цьому допускається можливість відійти в незначних обсягах від відповідності реальних часток ідеальним у зв`язку з неможливістю забезпечити їх точну відповідність. Таке рішення не змінює розміру часток співвласників у праві власності на спільне майно, не порушує їх прав як власників (вказана правова позиція викладена в постанові Верховного суду від 23.10.2019 у справі № 523/1103/18).

Згідно зі ст. 150 ЖК громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

Відповідно п. 14 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 року, судам роз`яснено, що квартира, яка є спільною сумісною чи спільною частковою власністю, на вимогу учасника (учасників) цієї власності підлягає поділу в натурі, якщо можливо виділити сторонам ізольовані жилі та інші приміщення з самостійними виходами, які можуть використовуватися як окремі квартири або які можна переобладнати в такі квартири. У протилежному випадку може бути встановлено порядок користування приміщеннями квартири, якщо про це заявлено позов.

У зв`язку з викладеним, суд приходить до висновку, що позов в частині встановлення порядку користування житловим приміщенням підлягає задоволенню у спосіб, визначений позивачем у позовній заяві.

Що стосується вимог позову про розподіл особових рахунків по оплаті витрат по утриманню квартири, зобов`язавши третіх осіб здійснити відповідний розподіл, то позовні вимоги в цій частині не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

У відповідності зі ст. 360 ЦК України співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном.

Відповідно до ст. 179 ЖК України користування будинками (квартирами) приватного житлового фонду та їх утримання здійснюється з обов`язковим додержанням Правил користування приміщеннями жилих будинків і прибудинковими територіями, які затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 10 Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.1992 р. № 572 (зі змінами та доповненнями) передбачений порядок поділу плати за житлово-комунальні послуги між співвласниками квартири в разі, якщо між ними відсутня згода щодо оплати.

Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору. Також, нормою Закону визначено обов`язок виконавця підготувати та укласти із споживачем договір на надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором.

Статтею 29 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» регулюються особливості укладання договорів у багатоквартирному будинку.

Процедура погодження умов договору відбувається протягом одного місяця з дня внесення проекту договору однією із сторін (ч. 4 ст. 29 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»).

Тобто, оплата житлово-комунальних послуг здійснюється на підставі договору про надання таких послуг та відкриття окремих особових рахунків для оплати житлово-комунальних послуг здійснюється відповідною організацією після укладення з кожним із співвласників окремого договору.

Виходячи з вказаних положень, заявлення вимог про розподіл особових рахунків є передчасним і безпідставним, в свою чергу, встановлення порядку користування квартирою між її співвласниками за рішенням суду є самостійною підставою для звернення позивача до відповідних організацій (в даному випадку третіх осіб у справі) з метою розподілу особових рахунків, та за умови відмови в розподілі, особа, права якої порушені, не позбавлена права звернутися за захистом порушеного права до суду.

Питання про розподіл судових витрат вирішено у відповідності до ч. 2 ст. 133, ч. 1 ст. 141, п. 2 ч. 5 ст. 265 ЦПК України.

Керуючись ст. 13, ч. 1 та п. 2 ч. 2 ст. 19, ст. 23, п. 1 ч. 1 ст. 141, п. 2 ч. 1 ст. 258, ст.ст. 259, 263, 264, 265, 268, 273, 280 - 282, 289 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , де треті особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «Дніпропетровськгаз збут», Акціонерне товариство Оператор газорозподільної системи «Дніпрогаз», Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Янтарь 40», Товариство з обмеженою відповідальністю «Дніпровські енергетичні послуги», Комунальне підприємство «Дніпроводоканал» Дніпровської міської ради, Комунальне підприємство «Теплоенерго» Дніпровської міської ради та Товариство з обмеженою відповідальністю «Спеціалізоване підприємство «Дніпропетровськліфт-2» про визначення порядку користування квартирою, поділ особових рахунків по оплаті комунальних послуг задовольнити частково.

Встановити порядок користування квартирою АДРЕСА_2 шляхом виділення у користування ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , окремо розташованої житлової кімнати № 2, загальною площею 13,9 кв.м.; ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , окремо розташованої житлової кімнати № 3, площею 11,4 кв.м., залишивши в загальному користуванні: коридор № 1, площею 6 кв.м., кладову № НОМЕР_5 , площею 0,5 кв.м., вбиральню № 4, площею 3,1 кв.м., кухню № 5, площею 8,3 кв.м., лоджію площею 4,1 кв.м.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ( АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_1 ) судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору, у розмірі 840 (вісімсот сорок) грн. 80 коп.

Дата складення повного судового рішення 15.04.2021 р.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська або безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.В. Спаї