УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 серпня 2021 року Суддя Шевченківського районного суду м. Києва Сіромашенко Н.В., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Держава Україна в особі Державної казначейської служби України, судді Подільського районного суду м. Києва Ковбасюк Олени Олександрівни, Прокуратури м. Києва про відшкодування моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В :

Ухвалою Київського апеляційного суду від 21.07.2021 підсудність цього позову визначена Шевченківському районному суду м. Києва.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.08.2021 матеріали позовної заяви передані на розгляд судді Сіромашенко Н.В.

Вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, вважаю, що вищевказаний позов слід залишити без руху за таких підстав.

Позов за змістом і формою повинен відповідати вимогам ст. ст. 175-177 ЦПК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити: найменування суду першої інстанції, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти; 3) зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються; 4) зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них; 5) виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; 6) відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору; 7) відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися; 8) перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви; 9) попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи; 10) підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Проте, в позовній заяві відсутні ціна позову, вимоги до кожного з відповідачів, виклад обставин, якими обґрунтовуються вимоги, зазначення обґрунтування неможливості подання доказів, зокрема рішення суду яким застосовано запобіжний захід, попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи (п.3,4,5,7, 9).

Крім цього, згідно з ч.1 ст.177 ЦПК України позивач повинен додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб. У разі подання до суду позовної заяви та документів, що додаються до неї в електронній формі, позивач зобов`язаний додати до позовної заяви доказ надсилання листом з описом вкладення іншим учасникам справи копій поданих до суду документів.

За ч. 2. ст.177 ЦПК України правила цієї статті щодо подання копій документів не поширюються на позови, що виникають з трудових правовідносин, а також про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок кримінального правопорушення чи каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи, незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду.

Проте, позовна заява не відповідає вимогам ст.177 ЦПК України.

Так, позивачем не долучено до позовної заяви примірників позову з додатками для всіх учасників справи.

Тобто, з урахуванням положень ч.1 та ч.2 ст.177 ЦПК України позивач повинен направити до суду позовну заяви з документами, які до неї додається та копії позову і копії долучених до позову документів для всіх учасників справи, а за наявності підстав, визначених ч.2 ст.177ЦПК України направити до суду лише копії позову для всіх учасників справи без долучення копій документів, які ним додані до позову.

У той же час, позивач направив до суду позовну заяву у одному примірнику без долучення до неї копій такої заяви для всіх учасників справи, а також не долучив копій документів, які ним долучені до позову і не зазначив та не обґрунтував наявність підстав для звільнення його від обов`язку на подання копій документів, долучених до позову, для всіх учасників справи.

Позивачем не вказано і не обґрунтовано у позові у зв`язку з чим він просить стягнути на його користь моральну шкоду: у зв`язку з тим, що йому завдано шкоди внаслідок кримінального правопорушення чи у зв`язку з незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури чи суду. З позову лише вбачається те, що позивач вважає застосований до нього 03.06.2021р. запобіжний захід у вигляді тримання під вартою таким, що обраний незаконно, однак не вказує чиї саме рішення чи дії є незаконними та в чому вони полягають.

Обставини, якими позивач обґрунтовує заявлену ним позовну вимогу про стягнення моральної шкоди, має бути конкретизовано з посиланням на докази, яким підтверджуються зазначені обставини, а також з посиланням і обґрунтування того, в чому саме полягає незаконність дій, рішень, бездіяльності і яких саме відповідачів.

Конкретизація позивачем підстав позову, тобто обставин, якими він обґрунтовує заявлені вимоги, є важливою і для перевірки судом підстав, при наявності яких судовий збір не справляється (ч.2 ст.3 Закону України «Про судовий збір»).

У пункті 2 позовної заяви Позивач просить витребувати певні докази, однак така вимога суперечить положенням ст.84 КПК України.

Так, відповідно до ч.1 ст.84 ЦПК України учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений у частинах другій та третій статті 83 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї.

У вказаній статті містяться вимоги до змісту до такого клопотання.

Отже, з приводу витребування доказів, Позивачем до суду має бути подано окреме клопотання про витребування доказів, зміст якого має відповідати вимогам ч.2 ст.84 ЦПК України.

Щодо зазначеного Позивачем суб`єктного складу учасників справи, суд звертає увагу на те, що у позовній заяві, як зазначалось вище, позивач має обґрунтувати вимоги до кожного з відповідачів, а також зазначено відповідачем - суддю Подільського районного суду м.Києва Ковбасюк О.О., що не відповідає положенням ЦПК України.

Так, відповідно до ст.48 ЦПК України сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач; позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава.

Тобто, відповідачем у справі може бути фізична чи юридична особа або держава.

Суддя не може бути відповідачем у справах щодо оскарження у будь-який спосіб судових рішень, діяльності судів і суддів щодо розгляду та вирішення справи поза передбаченим процесуальним законом порядком. У п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 13.06.2007р. №8 «Про незалежність судової влади» судам роз`яснено, що виключне право перевірки законності та обґрунтованості судових рішень має відповідний суд згідно з процесуальним законодавством.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу на те, що оскарження діянь суддів (судів) щодо розгляду та вирішення справ, а також оскарження судових рішень поза порядком, передбаченим процесуальним законом, не допускається. Суди та судді не можуть бути відповідачами у справах про оскарження їхніх дій чи бездіяльності під час розгляду інших судових справ, про оскарження їх рішень, ухвалених за наслідками розгляду цих справ, а також про зобов`язання судів та суддів до вчинення певних процесуальних дій. Вчинення (невчинення) суддею (судом) процесуальних дій під час розгляду конкретної справи, а також ухвалені у ній рішення можна оскаржити до суду вищої інстанції у порядку, передбаченому процесуальним законом для тієї справи, під час розгляду якої вони відповідно були вчинені (мали бути вчинені) чи ухвалені. Усі процесуальні порушення, що їх допустили суди під час розгляду конкретної справи, можна усунути лише у межах відповідної судової справи, в якій такі порушення були допущені. Оскарження вчинення (невчинення) судом (суддею) у відповідній справі процесуальних дій і ухвалених у ній рішень не може відбуватися шляхом ініціювання нового судового процесу проти суду (судді). (правові висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені у постановах від 21 листопада 2018 року у справі № 757/43355/16-ц, від 13 березня 2019 року у справі № 462/32/17, від 20 березня 2019 року у справі № 295/7631/17, від 21 серпня 2019 року у справі № 761/35803/16-ц, від 18 грудня 2019 року у справі № 688/2479/16-ц,).

Судді при розгляді ними цивільних, господарських, кримінальних, адміністративних справ та справ про адміністративні правопорушення не є суб`єктами владних повноважень і не можуть бути відповідачами у справах про оскарження їх рішень, дій чи бездіяльності, вчинених у зв`язку з розглядом судових справ. Скарги на дії, бездіяльність і рішення суддів мають розглядатися відповідно до процесуального законодавства (правові висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені у постанові від 07.07.2021р. у справі № 526/2147/19).

У постанові від 21 листопада 2018 року у справі № 757/43355/16-ц Велика Палата Верховного Суду прямо зазначила: « 37.Отже, вчинення (невчинення) суддею (судом) процесуальних дій під час розгляду конкретної справи, а також ухвалені у ній рішення можуть бути оскаржені до суду вищої інстанції у порядку, передбаченому процесуальним законом для тієї справи, під час розгляду якої вони відповідно були вчинені (мали бути вчинені) чи ухвалені. 38. Усі процесуальні порушення, що їх допустили суди після отримання позовної заяви та визначення складу суду для її розгляду, можуть бути усунуті лише у межах відповідної судової справи, в якій такі порушення були допущені. 39. Оскарження вчинення (невчинення) судом (суддею) у відповідній справі процесуальних дій і ухвалених у ній рішень не може відбуватися шляхом ініціювання нового судового процесу проти суду (судді).».

З урахуванням всього наведеного вище, суддя приходить до висновку, що позовна заява ОСОБА_1 не відповідає вимогам ст.175, 177 ЦПК України, у зв`язку з чим вона підлягає залишенню без руху та надання позивачу часу на усунення недоліків.

Для усунення недоліків позовної заяви Позивачу необхідно: зазначити ціну позову; визначитись з колом відповідачів у справі; змістом позовних вимог до кожного відповідача; конкретизувати обставини, якими він обґрунтовує позовні вимоги; чітко зазначити предмет позову; зазначити орієнтовний розрахунок витрат; у разі неможливості самостійного подання до суду доказів, підгодовувати клопотання про витребування доказів, з дотриманням положень ст.84 ЦПК України; за наявності підстав для звільнення позивача від сплати судового збору - вказати підставу, зазначену у ст.3 Закону України «Про судовий збір»; за наявності підстав для звільнення від обов`язку визначеного ч.1, ч.2 ст.177 ЦПК України на подачу до суду копії позову та копій документів, долучених до нього, - зазначити таку підставу.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Частиною 3 ст. 185 ЦПК України, передбачено, що якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду.

Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Разом із тим, суд роз`яснює, що повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

На підставі викладеного, керуючись ст. 185 ЦПК України, -

У Х В А Л И В :

Залишити без руху позовну заяву ОСОБА_1 до Держава Україна в особі Державної казначейської служби України, судді Подільського районного суду м. Києва Ковбасюк Олени Олександрівни, Прокуратури м. Києва про відшкодування моральної шкоди, надавши позивачу строк для усунення недоліків в 10 (десять) днів з дня отримання копії ухвали, в інакшому випадку позов вважати неподаним та повернути позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає .

Суддя: