Справа № 736/417/20
Номер провадження 2/736/265/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 серпня 2021 року м. Корюківка

Корюківський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді - Кутового Ю.С.,

при секретарі - Александровій Н.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань суду у м. Корюківка цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕЛЛФІН» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором позики та зустрічним позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕЛЛФІН» про захист прав споживача кредитних послуг визнання Договору позики №163720 від 30.03.2017 року недійсним та визнання недійсним пункту 1.5.2. Договору позики №163729 від 30.03.2017 року, -

В С Т А Н О В И В:

До суду звернувся позивач з позовом до відповідача про стягнення боргу за договором позики, мотивуючи свої вимоги тим, що 30.03.2017 року між Позивачем та ОСОБА_1 (надалі - Відповідач/ Позичальник) укладено електронний договір позики з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором № 163720 (надалі Договір позики). За умовами Договору позики відповідач отримав від позивача грошові кошти в сумі 2 500,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язувався повернути позику та сплатити проценти за користування позикою. Позика була надана строком на 10 днів. Станом на день подання позову відповідач взяті на себе зобов`язання по Договору позики не виконав, у зв`язку з чим у останнього виникла заборгованість. Позивач просить стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕЛЛФІН» заборгованість за договором позики в розмірі 105 025,00 грн.

ОСОБА_1 звернувся з зустрічним позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕЛЛФІН» про захист прав споживача кредитних послуг визнання Договору позики №163720 від 30.03.2017 року нікчемним та визнання недійсним пункту 1.5.2. Договору позики №163729 від 30.03.2017 року. Просить визнати кредитний договір нікчемним та виключити стягнення з його підвищених процентів поза межами строку кредитування передбачених пунктом 1,5,2 договору, які не були доведені до його відома у жодний спосіб і передбачають встановлення вимоги щодо сплати споживачем непропорційно великої суми компенсації у разі не виконання ним зобов`язань за договором.

Представник позивача за первинним позовом, відповідач за зустрічним у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує повністю. Відзив на зустрічну позовну заяву не надав.

Відповідач за первинним позовом, позивач за зустрічним позовом у судове засідання не з`явився, надав заяву про можливість розгляду справи за його відсутності, у відзиві заперечував проти задоволення первинного позову у повному обсязі та просив задовольнити зустрічний позов.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо відповідно до положень ЦПК розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши письмові докази у справі, встановив наступне.

30.03.2017 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ВЕЛЛФІН» та ОСОБА_1 укладено Договір позики № 163720 в електронній формі (надалі Договір позики).

За умовами п. 1.1. укладеного між Позивачем та Відповідачем Договору позики Позикодавець надає Позичальникові грошові кошти в сумі 2 500,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а Позичальник зобов`язується повернути позику та сплатити проценти за користування позикою.

Пунктом 1.3. Договору позики встановлено, що позика надається строком на 10 днів.

Відповідно до п. 1.4. дата перерахування суми позики на банківський рахунок вказаний Позичальником, за домовленістю сторін вважається датою укладення Договору позики між Позичальником і Позикодавцем.

Позивачем в порядку встановленому п. 1.4. Договору позики на картковий рахунок Відповідача була перерахована сума позики в розмірі 2 500,00 грн., що підтверджується повідомленням ТОВ ФК «ВЕЙ ФОР ПЕЙ», яке надає ТОВ «ВЕЛЛФІН» технічну можливість для проведення операцій, по якій банк-еквайер здійснює зарахування коштів, згідно Договору про організацію переказу грошових коштів №ВП-180516-3 від 18.05.2016 року.

Таким чином, Позивачем належним чином виконані умови Договору позики, в той час як Відповідачем отримані грошові кошти в передбачені строки не повернуті, внаслідок чого в останнього утворилась заборгованість за Договором позики зі сплати основного боргу, процентів та прострочених процентів.

Розмір заборгованості позивачем за первинним позовом встановлена станом на 09.04.2020 року у 105 025,00 грн., з яких: 2 500,00грн. - основний борг; 49 275,00 грн. - заборгованість по відсоткам; 53 250,00 грн. - заборгованість за простроченими відсотками.

Разом з тим, з запропонованим позивачем за первинним позовом розміром заборгованості суд у повній мірі погодитися не може з огляду на таке.

Частиною першою статті 626 ЦК України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно з частиною першою статті 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

У статті 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Невід`ємною частиною цього договору є Правила надання грошових коштів у вигляді позики ТОВ «Веллфін», які регламентують порядок надання грошових коштів у позику фізичним особам (пункт 7.1 договору позики).

Позичальник підтверджує, що до укладення цього договору позичальник отримав від позикодавця інформацію, що визначена в частині другій статті 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» та в частині другій статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів». Позичальник повідомлений про свої права згідно з частиною шостою статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів». Інформація надана позикодавцем з дотриманням вимог законодавства про захист прав споживачів та забезпечує правильне розуміння позичальником суті фінансової послуги без нав`язування її придбання (пункт 7.5 договору позики).

Згідно з пунктом 3.1 Правил надання грошових коштів у вигляді позики ТОВ «Веллфін» (далі - Правила), затверджених 27 жовтня 2015 року, товариство надає фінансові послуги лише після здійснення ідентифікації особи заявника та вжиття заходів відповідно до законодавства, яке регулює відносини у сфері запобігання легалізації доходів, одержаних злочинним шляхом.

У пунктах 4.1, 4.2 Правил встановлено, що заявник, який має намір отримати позику, проходить реєстрацію в особистому кабінеті на сайті товариства. Заявник для оформлення позики здійснює оформлення заявки на сайті товариства шляхом заповнення всіх полів заявки, що відмічені як обов`язкові для заповнення.

Відповідно до пункту 4.8 Правил підтвердженням згоди заявника на отримання позики є направлена на розгляд товариством заявка про надання позики з одночасною перевіркою банківської платіжної картки.

Згідно з пунктом 4.9 Правил дійсність банківської платіжної картки перевіряється за допомогою резервування довільної, заздалегідь невідомої заявнику суми від 1 до 99 копійок та з наступним зазначенням заявником у відповідному полі особистого кабінету точної суми, що була зарезервована. Точну, зарезервовану суму заявник може дізнатися шляхом звернення у банк, який емітував платіжну картку. Заявнику пропонується звернутись у банк, використавши засоби смс-повідомлень, засоби телефонного зв`язку, тощо.

Відповідність зазначеної суми підтверджує належність рахунку для перерахування позики заявнику та згоду заявника на отримання позики (пункт 4.10 Правил).

Пунктом 6.3 Правил встановлено, що у разі прийняття позитивного рішення товариство інформує заявника шляхом відправлення смс-повідомлення на телефонний номер, зазначений в заявці, розміщенням інформації щодо прийнятого рішення в особистому кабінеті та шляхом надсилання електронного повідомлення на електрону адресу, зазначену в заявці. Електронне повідомлення про прийняття позитивного рішення в наданні позики містить гіперактивне посилання. Здійснюючи перехід по гіперактивному посиланню, заявник отримує електронну копію договору позики.

У разі отримання договору позики засобами електронного зв`язку, заявник укладає договір позики з товариством в особистому кабінеті (пункт 6.4. Правил).

Згідно з пунктом 6.8 Правил заявник погоджується на використання у всіх відносинах, що засновані на першому договорі позики та на всіх наступних договорах позики, інших договірних угодах, що можуть бути укладені між заявником та товариством, свого логіну та паролю особистого кабінету як аналог власноручного підпису між товариством та заявником.

Відповідно до пунктів 6.10-6.12 Правил товариство надає позику в порядку одночасного перерахування суми, зазначеної в договорі позики, на рахунок банківської платіжної картки, зазначеної в заявці. Перерахування грошових коштів здійснюється в строк не пізніше 1 (одного) робочого дня з дати підписання договору позики сторонами. Датою укладання договору позики між товариством і позичальником є дата перерахування суми позики на банківський рахунок.

Згідно з роздруківками заявки з офіційного веб-сайту ТОВ «Веллфін», заявка містить всі ідентифікуючі дані щодо позичальника, а також фото останнього, а отже, 30 березня 2017 року ОСОБА_1 у встановленому пунктами 4.1, 4.2. Правил порядку оформив заявку для отримання позики шляхом заповнення всіх полів заявки, які відмічені як обов`язкові для заповнення. (а.с. 29-33).

Отже, без отримання листа на адресу електронної пошти та смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір між позивачем та відповідачем не був би укладений.

В силу частини першої статті 638 ЦК України договір вважається укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

За правилами статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Частиною другою статті 78 ЦПК України встановлено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Таким чином, ТОВ «Веллфін», надано належні та допустимі докази укладення між сторонами договору позики та отриманням ОСОБА_1 коштів у сумі 2500,00 грн.

Відповідно до графіку розрахунків заборгованості за договором позики № 163720 від 30.03.2017 року сукупна вартість позики складає 2950 грн., з яких сума позики складає 2500 грн., сума до сплати процентів складає 450 грн. (а.с.37).

За вказаних обставин, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, слід стягнути з відповідача заборгованість за договором позики № 163720 від 30.03.2017 року в сумі 2950 грн., з них: 2500,00 грн. - заборгованість за позикою, 450,00 грн. - заборгованість по відсоткам за користування позикою.

Щодо заявлених вимог в частині стягнення заборгованості по відсоткам в іншій частині суд виходить з наступного.

Статтею 536 ЦК України встановлено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.

Таким чином право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання, однак з цієї підстави позивач вимог не пред`являв.

Указаний висновок узгоджується із правовою позицією, висловленою у постанові Верховного Суду України від 28.03.2018 року у цивільній справі № 444/9510/12.

З огляду на викладене, суд вважає вимоги ТОВ «ВЕЛЛФІН» в частині стягнення процентів за межами строку кредитування безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню.

Щодо вирішення вимог за зустрічним позовом, суд зазначає наступне.

Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має гуртуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості (частини перша та третя статті 509 ЦК України).

Відповідно до статті 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом законодавства.

Згідно зі статтями 11, 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринку фінансових послуг» встановлений обов`язок кредитора щодо неухильного дотримання вимог Закону України «Про захист прав споживачів».

Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача (частина друга статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів).

Судом встановлено, що відповідно до розрахунку, наданого ТОВ «Веллфін», загальна заборгованість ОСОБА_1 за договором позики № 163720 від 30.03.2017 станом на 09 квітня 2020 року становить 105025,00 грн, яка складається: 2500,00 грн - основна заборгованість за договором позики та 102525 грн - проценти.

Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмірі порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики (частина перша статті 1048 ЦК України).

Відповідно до пункту 5 частини третьої статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів» несправедливими є, зокрема, умови договору про встановлення вимоги щодо сплати споживачем непропорційно великої суми компенсації (понад п`ятдесят відсотків вартості продукції) у разі невиконання ним зобов`язань за договором.

Враховуючи наведене, зустрічний позов ОСОБА_1 про визнання пункту 1.5.2 спірного договору позики недійсним підлягає задоволенню, оскільки визначений ТОВ «Веллфін» розмір процентів є непропорційно великою сумою компенсації (понад п`ятдесят відсотків вартості кредиту), не відповідає засадам справедливості, добросовісності, розумності як складовим елементам загального конституційного принципу верховенства права.

Позовні вимоги за зустрічним позовом в частині встановлення факту нікчемності договору позики укладеного між сторонами задоволенню не підлягають за підстав наведених вище.

Питання щодо розподілу судових витрат підлягає вирішенню у відповідності до ст. 141 ЦПК України, які підлягають стягненню зі сторін на користь держави пропорційно до задоволених вимог та з урахуванням ухвали суду щодо відстрочення сплати судового збору до вирішення справи за первинним позовом.

Керуючись ст.ст.526, 530, 611, 625, 1046, 1049 ЦК України, ст.ст.10-13, 259, 263-265, 268, 280-285 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕЛЛФІН» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором позики - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕЛЛФІН», (код за , рахунок ІВАN- НОМЕР_2 В ПАТ «АЛЬФА*БАНК», МФО 300346) заборгованість за договором позики в розмірі 2950 (дві тисячі дев?ятсот п?ятдесят) грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 на користь держави 59 (п?ятдесят дев?ять) грн. 07 коп. судового збору пропорційно до задоволених вимог.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕЛЛФІН» », (код за , рахунок ІВАN- НОМЕР_2 В ПАТ «АЛЬФА*БАНК», МФО 300346) на користь держави 2042 (дві тисячі сорок дві) грн. 93 коп. судового збору пропорційно до задоволених вимог.

В іншій частині позову - відмовити.

Зустрічний позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕЛЛФІН» про захист прав споживача кредитних послуг визнання Договору позики №163720 від 30.03.2017 року недійсним та визнання недійсним пункту 1.5.2. Договору позики №163729 від 30.03.2017 року - задовольнити частково.

Визнати пункт 1.5.2. Договору позики № 163720 від 30.03.2017 року укладеного між ТОВ «ВЕЛЛФІН» та ОСОБА_1 - недійсним.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕЛЛФІН» », (код за , рахунок ІВАN- НОМЕР_2 В ПАТ «АЛЬФА*БАНК», МФО 300346) на користь держави 1051 (одна тисяча п?ятдесят одна) грн. 00 коп. судового збору пропорційно до задоволених вимог.

Рішення суду може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Чернігівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції.

Суддя Ю.С.Кутовий