Постанова

Іменем України

07 квітня 2021 року

м. Київ

справа № 2-11066/10

провадження № 61-1574св21

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Антоненко Н. О. (суддя-доповідач),

суддів: Дундар І. О., Краснощоков Є. В., Русинчука М. М., Тітова М. Ю.,

учасники справи:

стягувач - публічне акціонерне товариство «Фінанси та Кредит»,

боржник - ОСОБА_1 ,

зацікавлена особа - товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сіті Фінанс»,

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 17 серпня 2020 року в складі судді Бахаєва І. М. та на постанову Запорізького апеляційного суду від 08 грудня 2020 року в складі колегії суддів Крилової О. В., Кухаря С. В., Полякова О. З.,

ВСТАНОВИВ :

Описова частина

Короткий зміст вимог

У червні 2020 року ТОВ «ФК «Сіті Фінанс» звернулося до суду із заявою, в якій просить замінити стягувача ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» на його правонаступника - ТОВ «ФК «Сіті Фінанс» в справі за позовом ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про відкриття відновлювальної кредитної лінії № 10-35952-22 від 19 серпня 2008 року.

В обґрунтування заяви посилається на те, що 15 жовтня 2012 року Мелітопольським міськрайонним судом Запорізької області видано виконавчий лист № 2-132/11 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» заборгованості за договором про відкриття відновлювальної кредитної лінії № 10-35952-22 від 19 серпня 2008 року у розмірі 16 076,83 грн.

16 лютого 2018 року між ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та ТОВ «ФК «Сіті Фінанс» укладено договір № 000321-b відступлення права вимоги, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «Сіті Фінанс» набуває прав вимоги ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» до позичальників за кредитними договорами з урахуванням усіх змін, доповнень і додатків до них, згідно реєстра боржників, зазначених в Додатку № 1.

На підставі вказаного заявник просить здійснити заміну стягувача у виконавчому листі Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 15 жовтня 2012 року № 2-132/11 про стягнення з ОСОБА_3 заборгованості за договором про відкриття відновлювальної кредитної лінії № 10-35952-22 від 19 серпня 2008 року.

Короткий зміст оскарженої ухвали суду першої та апеляційної інстанцій

Ухвалою Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 17 серпня 2020 року, залишеною без змін постановою Запорізького апеляційного суду від 08 грудня 2020 року, заяву ТОВ Фінансова Компанія «Сіті Фінанс» про заміну сторони виконавчого провадження задоволено.

Замінено вибулого стягувача ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» на його правонаступника - ТОВ Фінансова Компанія «Сіті Фінанс» у справі № 2-132/11 за позовом ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про відкриття відновлювальної кредитної лінії № 10-35952-22 від 19 серпня 2008 року.

Внесено зміни у виконавчий лист № 2-132/11, виданий Мелітопольським міськрайонним судом Запорізької області 15 жовтня 2012 року, змінивши сторону виконавчого провадження стягувача ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» на ТОВ «ФК «Сіті Фінанс».

Суди виходили з того, що права та обов`язки ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» перейшли до ТОВ «ФК «Сіті Фінанс» як до правонаступника, а рішенням суду заборгованість стягнуто на користь ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит», яке боржником не виконано, у зв`язку з чим відповідно до частини першої статті 512 та статті 514 ЦК України необхідно замінити сторону виконавчого провадження за виконавчим листом № 2-132/11 в справі за позовом ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про відкриття відновлювальної кредитної лінії № 10-35952-22 від 19 серпня 2008 року.

Аргументи учасників справи

У січні 2021 року ОСОБА_1 подав касаційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 17 серпня 2020 року та постанову Запорізького апеляційного суду від 08 грудня 2020 року і передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції; посилався на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга мотивована тим, що між ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та ОСОБА_1 укладено договір про відкриття відновлювальної кредитної лінії № 10-35952-22; дата укладення договору 19 серпня 2008 року; предмет договору - кредитні кошти в розмірі 6 200,0 грн. Виконавчим листом № 2-132/11, виданим на підставі заочного рішення Мелітопольським міськрайонним судом Запорізької області від 03 лютого 2011 року, стягненно з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» підлягає заборгованість за договором про відкриття відновлювальної кредитної лінії № 10-35952-22 від 19 серпня 2008 року в розмірі 16 076,83 грн.

Відповідно до Договору № 000321-b про відступлення прав вимоги від 16 лютого 2018 року та Додатку до нього ПАТ «Банк Фінанси та Кредит» передав заявнику право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором: № 015-Р/007547 від 08 серпня 2008 року із залишком заборгованості в розмірі 385 649,0 грн, а не тим, за яким видано виконавчий лист № 2-132/11.

Вказує, що суди не дослідили договір про відкриття відновлювальної кредитної лінії № 10-35952-22 від 19 серпня 2008 року та не з`ясували природу договору № 015-Р/007547 від 08 серпня 2008 року, який вказаний у Додатку № 1 до договору про відступлення прав вимоги. Оскільки такі докази суду не надано, заявнику необхідно відмовити у задоволенні заяви про заміну сторони виконавчого провадження.

Рух справи

Ухвалою Верховного Суду від 19 лютого 2021 року відкрито касаційне провадження у справі.

Ухвалою Верховного Суду від 30 березня 2021 року справу призначено до судового розгляду.

Межі та підстави касаційного перегляду

Переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими (частина перша статті 400 ЦПК України).

Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої статті 389 ЦПК України, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

В ухвалі Верховного Суду від 19 лютого 2021 року вказано, що наведені у касаційній скарзі доводи містять підстави, передбачені частиною другою статті 389 ЦПК України для відкриття касаційного провадження (неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права).

Позиція Верховного Суду

Колегія суддів частково приймає аргументи, які викладені в касаційній скарзі, з таких мотивів.

03 лютого 2011 року заочним рішенням Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області було стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» заборгованість за договором про відкриття відновлювальної кредитної лінії № 10-35952-22 від 19 серпня 2008 року в розмірі 16 076,83 грн.

12 вересня 2012 року ухвалою Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області задоволено заяву ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» про поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання. Визнано поважною причину пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа та поновлено пропущений строк для пред`явлення до виконання виконавчого листа в справі № 2-132/2011за позовом ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

15 жовтня 2012 року на підставі вказаного рішення Мелітопольським міськрайонним судом Запорізької області видано ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» виконавчий лист № 2-132/11.

16 лютого 2018 між ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та ТОВ «ФК «Сіті Фінанс» укладено договір № 000321-b про відступлення прав вимоги, за умовами якого за результатами відкритих торгів (аукціону) з продажу майнових прав, оформлених протоколом електронного аукціону № UA-EA-2017-12-27-000321-b, ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» передав, а ТОВ «ФК «Сіті Фінанс» прийняв у власність право вимоги за кредитним договором, що підтверджується протоколом електронного аукціону та копією реєстра договорів, права вимоги за якими відступаються, та боржників за такими договорами.

Задовольняючи заяву про заміну сторони виконавчого провадження, суд першої інстанції виходив із того, що ТОВ «ФК «Сіті Фінанс» 16 лютого 2018 року набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги до ОСОБА_1 .

Відповідно до частин першої та другої статті 442 ЦПК України у разі вибуття однієї зі сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.

Тлумачення частини першої статті 512 ЦК України дозволяє стверджувати, що відступлення права вимоги є одним із випадків заміни кредитора в зобов`язанні, яке відбувається на підставі правочину. Відступлення права вимоги не є окремим видом договору, це правочин, який опосередковує перехід права.

Вирішуючи питання про наявність підстав для заміни учасника справи (сторони виконавчого провадження) правонаступником за відсутності обставин, що свідчать про нікчемність договору, на підставі якого подано заяву про заміну учасника правовідносин, а також відомостей щодо оспорювання або визнання недійсним цього договору у встановленому порядку, суд має виходити з принципу правомірності цього правочину, дослідивши та надавши оцінку достатності та достовірності наданих в обґрунтування заяви про заміну сторони доказів для здійснення відповідної заміни. Такий висновок міститься у постанові Верховного Суду в складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 17 січня 2020 року в справі № 916/2286/16.

Судам під час розгляду заяви про заміну сторони у виконавчому провадженні слід перевіряти, чи доведено заявником факт виникнення права вимоги, що відступається за укладеним договором. Такий висновок міститься у постанові Верховного Суду від 01 лютого 2018 року в справі № 2-127/11 (провадження № 61-1648св17), від 11 листопада 2020 року в справі № 2-768/11 (провадження № 61-8794св20).

Аналіз матеріалів справи свідчить, що в договорі про відступлення права вимоги № 000321-b від 16 лютого 2018 року, укладеному між ПАТ «Банк та Кредит» (первісний кредитор) та ТОВ «ФК «Сіті Фінанс» (новий кредитор), передбачено, що банк відступає новому кредитору належні банку, а новий кредитор набуває права вимоги до позичальників, зазначених в Додатку № 1 до цього договору (пункт 1 договору).

Відповідно до Додатку № 1 ПАТ «Банк та Кредит» відступив право вимоги ТОВ «ФК «Сіті Фінанс» до ОСОБА_1 за кредитним договором № 015-Р/007547 від 08 серпня 2008 року (ас 8). Будь-яких доказів відступлення права вимоги банку ТОВ «ФК «Сіті Фінанс» до ОСОБА_1 за договором про відкриття відновлювальної кредитної лінії № 10-35952-22 від 19 серпня 2008 року за яким рішення суду від 03 лютого 2011 року стягнуто з ОСОБА_1 кредитну заборгованість та видано виконавчий лист № 2-132/11, матеріали справи не містять.

Відповідно до частини першої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

У поданій апеляційній скарзі на ухвалу суду першої інстанції ОСОБА_1 звертав увагу на те, що до заяви про заміну стягувача його правонаступником заявник додав копію реєстру договорів, права вимоги за якими відступаються, та боржників за такими договорами з іншим номером та іншою датою укладення ніж за яким фінансова компанія просить змінити сторону виконавчого провадження.

Проте, апеляційний суд належним чином не перевірив указаних обставин, не з`ясував, за яким кредитним договором було відступлено право вимоги до ОСОБА_1 та чи наявні підстави для заміни сторони виконавчого провадження у виконавчому листі № 2-132/11 про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 за договором про відкриття відновлювальної кредитної ліні № 10-35952-22 від 19 серпня 2008 року.

За таких обставин, апеляційний суд зробив передчасний висновок про залишення ухвали суду першої інстанції без змін.

Суд касаційної інстанції позбавлений процесуальної можливості встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені судами попередніх інстанцій, з огляду на положення статті 400 ЦПК України.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Доводи касаційної скарги дають підстави для висновку про те, що оскаржена постанова апеляційного суду ухвалена без додержання норм процесуального права. У зв`язку з наведеним, колегія суддів вважає, що касаційну скаргу слід задовольнити частково, оскаржену постанову апеляційного суду скасувати і передати справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Керуючись статтями 400, 409, 411, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

ПОСТАНОВИВ :

Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Запорізького апеляційного суду від 08 грудня 2020 року скасувати, справу передати на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

З моменту прийняття постанови суду касаційної інстанції постанова Запорізького апеляційного суду від 08 грудня 2020 року втрачає законну силу.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий Н. О. Антоненко

Судді І. О. Дундар

Є. В. Краснощоков

М. М. Русинчук

М. Ю. Тітов