Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

Справа № 126/2215/20

Провадження № 2/126/169/2021

"30" березня 2021 р. м. Бершадь

Бершадський районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді Рудя О.Г.

секретар Кучанська В. М.,

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

представника третьої особи Загороднього О.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Бершадь цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Енера Вінниця" до ОСОБА_3 , третя особа без самостійних вимог Акціонерне товариство "Вінницяобленерго" про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію,

ВСТАНОВИВ:

ТОВ "Енера Вінниця" звернулося до із позовом до відповідача ОСОБА_3 , третя особа без самостійних вимог АТ "Вінницяобленерго" про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію в сумі 300371,00 грн. (триста тисяч триста сімдесят одна грн. 00 коп.).

В обгрунтування позовних вимог посилається на те, що ТОВ "Енера Вінниця" звертається до суду за захистом свого порушеного права, що виникло на підставі Договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг № 172800735 від 19.08.2020 р., який укладено між позивачем та відповідачем ОСОБА_3 , шляхом приєднання останнього до умов публічного договору приєднання - Договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг (для побутових споживачів) в порядку та у спосіб визначений законом, шляхом примусового виконання обов`язку в натурі (виконання Відповідачем грошового зобов`язання).

ТОВ "Енера Вінниця" здійснює господарську діяльність з постачання електричної енергії юридичним та фізичним (побутовим) споживачам, відповідно до отриманої ліцензії (Постанова НКРЕКП від 14.06.2018 р. № 429), починаючи з 01.01.2019 року

На виконання вимог Закону, Позивачем розміщено Договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг (для побутових споживачів) (Додаток №3) на своєму офіційному веб-сайті: http://vin.enera.ua/.

Відповідно до довідки від 14.08.2020р. № 01-21/91 Великокиріївської сільської Ради Бершадського району Вінницької області гр. ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 та спадкоємцями майна є дружина ОСОБА_3 та дочка ОСОБА_5 , але заяву щодо прийняття спадщини не подано і майно спадкоємцями не оформлено.

Починаючи з 19.08.2020 р. № 172800735 відповідачка переоформила і приєдналася до умов Договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг (для побутових споживачів), про що свідчить заява-приєднання від 19.08.2020р. до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, початок постачання з 01.01.2019 р..

Так, згідно умов Договору, Постачальник продає електричну енергію Споживачу для забезпечення потреб електроустановок Споживача, а Споживач оплачує Постачальнику вартість спожитої (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього Договору. Споживач розраховується з Постачальником за спожиту електричну енергію за цінами (тарифами), що визначаються відповідно до методики (порядку), затвердженої Регулятором, згідно з обраною Споживачем комерційною пропозицією, яка є додатком 2 до цього Договору, (п. 5.1. Договору). Спосіб визначення ціни за електричну енергію зазначається в комерційній пропозиції Постачальника (п. 5.2. Договору). Тарифи на електроенергію, що відпускається населенню затверджено Постановою НКРЕКП № 220 від 26.02.2015 р. (Додаток № 5).

Сторони домовилися про те, що ціна на електричну енергію, встановлена Регулятором, повинна бути обов`язкова для Сторін з дати її введення в дію (абзац другий п. 5.5. Договору).

Факт постачання електричної енергії ОСОБА_3 та її обсяг, підтверджується наданою до позовної заяви довідкою споживача станом на 30.09.2020 року та інформацією (з додатками) оператора системи розподілу - АТ "Вінницяобленерго" щодо обсягів спожитої Відповідачем електричної енергії.

Таким чином, станом на дату подання позовної заяви ОСОБА_3 , заборгувала позивачу плату за спожиту електричну енергію у розмірі 300371,00 грн..

21.07.2020 р. відповідачка ОСОБА_3 звернулася з заявою щодо укладення договору реструктуризації на суму 300371,00 грн. на двадцять років. Товариством 30.07.2020 р. запропоновано укласти договір на погашення заборгованості на 6 місяців та надіслано рекомендованим листом с описом вкладення 06.08.2020 р. за № 1.12.13-9356. Відповідно до відомостей, що містяться на сайті ПАТ «Укрпошта», поштове відправлення № 699 отримано відповідачем особисто 12.08.2020 р.. Також позивач зазначив, що у разі невиконання відповідачем належним чином договірних зобов`язань, матеріали по зазначеній заборгованості у встановленому порядку будуть передані на розгляд до суду, з метою примусового стягнення заборгованості, що виникла.

13.08.2020 р. за № 13-9571 надіслано лист до АТ «Вінницяобленерго» про надання інформації щодо обсягів поставленої електричної енергії по споживачу ОСОБА_4 (який помер) та 25.09.2020 р. отримано відповідь з АТ «Вінницяобленерго» в якій зазначено: вибірка споживання і відомості за обсяги споживання о/р 172800735 споживачем ОСОБА_3 спожито (кВт/год) в 2019 р.: січень- 1771, лютий - 472, березень 456, квітень-888, травень - 40, червень - 6, липень - 31 грн., серпень-0, вересень - 16, жовтень -17, листопад - 16, грудень - 17, в 2020 р.: січень - 17, лютий - 16, березень - 17, квітень - 16, травень - 6562, червень - 216604, липень - 1117, серпень - 526.

Станом на 30.09.2020 р. особовий рахунок № НОМЕР_1 згідно сальдового обороту до споживання спожито (кВт/год) за 2019 р. 3730 на суму 3357 грн. сплачено 4104,90 грн.; за 2020 р. спожито 224875 (кВт/год) на суму 307912,38 грн. сплачено 6493,48 грн.. Зазначені дані також підтверджено детальною довідкою споживача станом на 30.09.2020 р. за період 01.2019 р. по 01.09.2020 р..

Позивачем виконано всі свої договірні зобов`язання щодо постачання електричної енергії відповідачу належним чином та у повному обсязі, однак, ОСОБА_3 заборгованість за спожиту електричну енергію у повному обсязі не погашено та вона відмовляється оплатити вартість спожитої електричної енергії. Часткова оплата по виставленому рахунку відповідачем є в свою чергу є визнанням заборгованості.

Зазначена обставини і стали підставою для звернення позивача до суду за захистом свого порушеного права.

04.11.2020 року від представника відповідача-адвоката Пригузи С.Д. надійшов відзив на позов, в якому представник відповідача зазначає, що вважає, позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до Свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 05.03.2005 року власником житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 ) був ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Договір про постачання електроенергії до вищевказаного будинку був укладений з ОСОБА_4 як власником даного житлового будинку. Відповідно до відповіді наданої позивачем від 13.08.2020 № 113-9585 зазначено, що за особовим рахунком № НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 , згідно інформації бази даних яка надана оператором комерційного обліку АТ «Вінницяобленерго» споживачем є ОСОБА_4 .. Як зазначає позивач, що після смерті ОСОБА_4 спадкоємцями майна є дружина ОСОБА_3 та донька ОСОБА_5 , однак заява щодо прийняття спадщини не подано і майно спадкоємцями не оформлено. Відповідно до квитанцій (копії яких додаються) про сплату за електроенергію по особовому рахунку № НОМЕР_1 з незрозумілих причин вже за червень 2020 року відповідачу (абонементу) нараховано 51565,47 грн. та здійснено коригування попередніх періодів на суму 248805,87 грн.. З чиєї вини була допущена помилка в показниках електролічильника абонента і хто саме її допустив не відомо. Окрім того позивач вказує, що 21.07.2020 р. відповідачка ОСОБА_3 звернулась з заявою щодо укладення договору реструктуризації на суму 300371,00 грн. на двадцять років, але Товариством 30.07.2020 р. запропоновано укласти договір на погашення заборгованості на 6 місяців та надіслано рекомендованим листом з описом вкладень. Відповідач ніякої заяви про укладання Договору про погашення заборгованості не писала. Підпис у заяві від 21.07.2020 р. не її. Доручення іншій особі представляти її інтереси ОСОБА_3 не надавала. Отже, позивач надав до суду невірну інформацію та підроблені документи з приводу написання відповідачкою заяви про укладання Договору про погашення заборгованості. 19.08.2020 р. відповідачка лише уклала з позивачем договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг особовий рахунок № НОМЕР_1 . Розрахунки за спожиту електроенергію ОСОБА_3 здійснювала регулярно згідно виставлених позивачем рахунків. За травень місяць 2020 р. показники лічильника (за день) враховувались по п`яти числах лічильного механізму встановленого приладу обліку, а за ніч по чотирьох числах лічильного механізму встановленого приладу обліку. В той час вже в червні місяці 2020 р. контролером вже враховувалось по шести числах лічильного механізму встановленого приладу обліку, а за ніч по п`яти числах лічильного механізму встановленого приладу обліку. Під час чергової перевірки приладу обліку та контролю зняття показників споживання електричної енергії контролером позивача неправильно було знято показники електролічильника протягом всього періоду його експлуатації. Вважаю, що внаслідок допущених позивачем помилок різниця по виставлених попередніх рахунках і фактичних показниках лічильника з дня його встановлення різниться. Отже, при знятті показань лічильника електроенергії не враховуються числові значення, що йдуть після коми. Вказані дії відповідача незаконні і необгрунтовані, позивач користуючись своїм монопольним становищем єдиного постачальника електроенергії погрожує ОСОБА_3 відключити її будинок від подачі електричної енергії та вимагає сплатити кошти в розмірі 300371 грн. 00 коп. по сплаті за користування електричною енергією. Відповідачка регулярно сплачувала кошти за спожиту електричну енергію по виставленим позивачем рахунках. Позивач повинен регулярно знімати показники лічильника. За весь час експлуатації лічильника у позивача не виникало сумнівів у вірності експлуатації, нарахування та користування електроенергією відповідачкою. 07.07.2020 р. була здійснена перевірка показників лічильника представниками позивача, яка не виявила пошкоджень лічильника. Попередня перевірка лічильника була здійснена у 2015 році, а тому не відомо саму природу виникнення та порядку нарахування заборгованості. Просить у задоволенні позову про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію відмовити у повному обсязі.

10.11.2020 р. представником позивача ОСОБА_1 подано відповідь на відзив, в якому він повідомляє, що повністю не погоджується з ним та просить суд не брати його уваги. Між ТОВ "Енера Вінниця" та відповідачем укладено договір про постачання електричної енергії № 172800735 від 19.08.2020 року. Пунктом 13.11. Договору встановлено, що умови даного договору згідно з нормою ст. 631 ЦК України застосовуються до відносин, які виникли між сторонами до дати його підписання, а саме з 01.01.2019 року. Одночасно, у відповідності до заяви - приєднання до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг (яка є додатком до договору) зазначено, що початок постачання з 01.01.2019 року. Тобто, позивач підписавши договір та заяву приєднання підтверджує, що відносини щодо постачання електричної енергії виникли ще раніше, а саме з 01.01.2019 року з моменту здійснення своєї ліцензованої діяльності, (та визнала фактичне споживання, перебуваючи у спільному шлюбі з покійним ОСОБА_4 та користування електричної енергії), а тому посилання представника відповідача що договір фактично підписано з 19.08.2020 року і тому відносини почали діяти з моменту підписання договору, - не відповідає дійсності та обставинам справи. Посилання представника відповідача на той факт, що відповідач не підписувала заяву на реструктуризацію - не відповідає дійсності. Адже при підписанні самої заяви відповідачем було особисто надано додатки до заяви, а саме: копію паспорту та коду, оригінал довідки про реєстрацію та проживання № 712 від 20.07.2020 року, оригінал довідки про отримання пенсії № 1293/03-18 від 21.07.2020 року. А тому посилання представника відповідача на той факт, що ОСОБА_4 не підписувала заяву на реструктуризацію не відповідає дійсним обставинам справи, а представник намагається ввести суд в оману. ТОВ "Енера Вінниця" не являється монополістом на ринку електроенергії. Відповідач має вільне право на зміну постачальника електричної енергії. В своєму відзиві представник відповідача зазначає, що 07.07.2020 р. була здійснена перевірка показників лічильника представником позивача, проте позивач ТОВ "Енера Вінниця" не здійснює перевірку показників лічильника. Відповідну перевірку здійснює виключно оператор системи розподілу на території Вінницької області, а саме третя особа по справі АТ "Вінницяобленерго". До матеріалів позовної заяви додано матеріали щодо спожитих обсягів електричної енергії по відповідачу ОСОБА_3 .. Вважає, що в разі наявності будь яких неточностей щодо розподілу електричної енергії, ОСОБА_3 або її представник мали право звернутися до AT Вінницяобленерго із питанням витребування відповідних доказів, натомість ніхто не звертався. Крім того, ТОВ "Енера Вінниця" не надано доказів що дають можливість встановити ОСОБА_2 як представника відповідача, а тому такі докази взагалі не можуть братися судом до уваги.

В свою чергу 14.12.2020 року від представника відповідача-адвоката Пригузи С.Д. надійшло заперечення на відповідь на відзив, в якому він зазначає, що позивачу надано Відзив на який вони надіслали Відповідь, з висновком якої відповідач не згоден, а позовні вимоги є безпідставними і необгрунтовані та не підлягають задоволенню в повному обсязі.

Представник позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні підтримав позовні вимоги повністю, просив їх задовольнити, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві та відповіді на відзив.

Представник відповідача адвокат Пригуза С.Д. проти задоволення позову заперечив, посилаючись на обставини, викладені у відзиві, який міститься в матеріалах справи та заперечень на відповідь на відзив.

Представник третьої особи ОСОБА_6 не заперечував щодо задоволення позовних вимог ТОВ "Енера Вінниця".

Вислухавши пояснення представників сторін, допитавши свідка, вивчивши доводи позову, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини.

Відповідно до частини першої статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Положення цієї статті ґрунтуються на нормах Конституції України, які закріплюють обов`язок держави забезпечувати захист прав і свобод людини і громадянина судом (ст. 55).

Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Ч. 1 ст. 4 ЦПК України також гарантує кожній особі право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

За правилами ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 ЦПК України).

Відповідно до частин 1, 2 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно з положеннями ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Згідно з вимогами ст. 2 ЦПК України та ст. 129 Конституції України, задачами цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних, прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Основними засадами судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, гласність судового процесу та його повне фіксування технічними засобами, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення, обов`язковість судового рішення.

Судом встановлено, що власником будинку за адресою: АДРЕСА_1 ) був ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Договір про постачання електроенергії до вищевказаного будинку був укладений з ОСОБА_4 як власником даного житлового будинку.

Відповідно до довідки від 14.08.2020р. № 01-21/91 Великокиріївської сільської Ради Бершадського району Вінницької області спадкоємцями майна померлого є дружина ОСОБА_3 та дочка ОСОБА_5 , але заяву щодо прийняття спадщини не подано і майно спадкоємцями не оформлено.

Встановлено, що 19.08.2020 р. відповідачка переоформила і приєдналася до умов Договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг (для побутових споживачів), про що свідчить заява-приєднання від 19.08.2020 р. до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, і початок постачання з 01.01.2019 р..

Згідно умов Договору (що доданий до матеріалів справи), Постачальник продає електричну енергію Споживачу для забезпечення потреб електроустановок Споживача, а Споживач оплачує Постачальнику вартість спожитої (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього Договору.

Позивач зазначає, що ним виконано всі свої договірні зобов`язання щодо постачання електричної енергії відповідачу належним чином та у повному обсязі, однак, ОСОБА_3 допустила заборгованість за спожиту електричну енергію.

Виходячи з того, що відповідачка фактично користувалася наданими послугами з електропостачання та проводила розрахунки за спожиту електричну енергією, а тому, виходячи зі змісту ч. 2 ст. 218 ЦПК України, наведені дії свідчать про наявність між сторонами договірних правовідносин з приводу постачання електричної енергії.

Із змісту статті 629 ЦК України вбачається, що договірні зобов`язання є обов`язковими для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено законом.

Згідно ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплачені гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно п. 13.11 договору про постачання електричної енергії № 172800735 від 19.08.2020 року встановлено, що умови даного договору згідно з нормою ст. 631 ЦК України застосовуються до відносин, які виникли між сторонами до дати його підписання, а саме з 01.01.2019 року. Одночасно, у відповідності до заяви - приєднання до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг (яка є додатком до договору) зазначено, що початок постачання з 01.01.2019 року. Тобто, позивач підписавши договір та заяву приєднання підтверджує, що відносини щодо постачання електричної енергії виникли ще раніше, а саме з 01.01.2019 року з моменту здійснення своєї ліцензованої діяльності.

Згідно наданої до матеріалів справи вибірки споживання і відомостей за обсяги споживання о/р 172800735 споживачем ОСОБА_3 спожито (кВт/год) в 2019 р.: січень- 1771, лютий - 472, березень 456, квітень-888, травень - 40, червень - 6, липень - 31 грн., серпень-0, вересень - 16, жовтень -17, листопад - 16, грудень - 17, в 2020 р.: січень - 17, лютий - 16, березень - 17, квітень - 16, травень - 6562, червень - 216604, липень - 1117, серпень - 526.

Згідно детальної довідки споживача станом на 30.09.2020 р. особовий рахунок № НОМЕР_1 згідно сальдового обороту до споживання спожито (кВт/год) за 2019 р. 3730 на суму 3357 грн. сплачено 4104,90 грн.; за 2020 р. спожито 224875 (кВт/год) на суму 307912,38 грн. сплачено 6493,48 грн.. Зазначені дані також підтверджено детальною довідкою споживача станом на 30.09.2020 р. за період 01.2019 р. по 01.09.2020 р..

В судовому засіданні, окрім дослідження письмових доказів було допитано свідка ОСОБА_5 , яка являється дочкою відповідачки і яка надала покази щодо обставин справи. Так, ОСОБА_5 , повідомила, що до своєї смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 всіма питаннями щодо сплати комунальних послух, виплат за користування електричною енергією займався виключно її батько ОСОБА_4 , він регулярно сплачував платежі і жодної заборгованості в їхньої сім`ї ніколи не було. Після смерті батька, 19.08.2020 року мама уклала з позивачем договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг особовий рахунок № НОМЕР_1 . Оскільки її мама жінка літнього віку, хворіє, має поганий зір, всі платежі за спожиту електричну енергію регулярно сплачувала саме вона по виставленим позивачем рахунках. У неї не виникало сумнівів у вірності нарахування за спожиту електроенергією. Їхній будинок знаходиться в селі і за всі останні роки споживання електричної енергії не збільшувалося. Контролери доволі часто приходили до них додому знімати показники лічильника. Вони завжди безперешкодно допускали їх до обстеження лічильника та зняття показників. Кожного місяця вона сплачувала в районі чотирьох-шести тисяч грн., відповідно до квитанцій, що їй надавалися. Проте з незрозумілих причин вже за червень 2020 року їй було нараховано 51565,47 грн. та здійснено коригування попередніх періодів на суму 248805,87 грн.. Навіть за умов повного максимального навантаження протягом 24 годин вони не спроможні використати таку кількість електричної енергії, як вказано позивачем в розрахунках. Позивач вказує, що її мама звернулася з заявою щодо укладення договору реструктуризації на суму 300371,00 грн. на двадцять років, таким чином визнала суму боргу, проте це неправда. Відповідач ніякої заяви про укладання Договору про погашення заборгованості не писала. Підпис у заяві від 21.07.2020 р. не її. Доручення іншій особі представляти її інтереси мама не надавала. Коли Товариством було запропоновано укласти договір на погашення заборгованості на 6 місяців, в разі не укладення їм погрожували відключити будинок від подачі електричної енергії, вона звернулася за допомогою до адвоката.

На момент виникнення спірних правовідносин, вони врегульовувалися Цивільним кодексом України, Законом України «Про ринок електричної енергії» , Правилами роздрібного ринку електричної енергії, затв. Постановою НКРЕКП від 14.03.2018 № 312 (ПРРЕЕ).

Згідно ч. 1 ст. 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

У відповідності до п. 1 ПРРЕЕ, ці Правила регулюють взаємовідносини, які виникають під час купівлі-продажу електричної енергії між електропостачальником (електропостачальниками) та споживачем (для власного споживання), а також їх взаємовідносини з іншими учасниками роздрібного ринку електричної енергії, визначеними цими Правилами.

Правилами роздрібного ринку електричної енергії, затвердженими Постановою НКРЕКП від 14.03.2018 р. № 312 передбачено договірні умови постачання електричної енергії на роздрібному ринку, постачальник послуг комерційного обліку забезпечує зняття показів засобів вимірювальної техніки відповідно до Кодексу комерційного обліку, постачання електричної енергії на роздрібному ринку, порядок розрахунків на роздрібному ринку електричної енергії, права, обов`язки та відповідальність електропостачальника, права та обов`язки споживача, зокрема, споживач електричної енергії зобов`язаний: користуватися електричною енергією виключно на підставі договору (договорів); сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів; надавати розрахункові документи на вимогу представників електропостачальника та/або оператора системи (після пред`явлення ними службових посвідчень або після отримання споживачем офіційного запиту відповідного учасника роздрібного ринку) для перевірки правильності оплати та відповідності записів у них показам засобу комерційного обліку; забезпечити безперешкодний доступ представникам постачальника послуг комерційного обліку, електропостачальника та/або оператора системи (після пред`явлення ними службових посвідчень) до розрахункових засобів комерційного обліку електричної енергії, що встановлені на об`єктах споживача, для візуального або автоматизованого зняття показів розрахункових засобів комерційного обліку.

Право енергопостачальника та порядок проведення розрахунків за спожиту, однак не оплачену, електроенергію передбачено лише Методикою визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затверджена Національною комісією регулювання електроенергетики від 04.05.2006 р. № 562, зареєстрована в Мінюсті України 04.07.2006 р., яка застосовується лише при наявності вини споживача.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 ПРРЕЕ договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг укладається шляхом приєднання до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, опублікованого в засобах масової інформації та на веб-сайті постачальника, шляхом оплати рахунка, отриманого від постачальника універсальної послуги, або фактичного споживання будь-яких обсягів електричної енергії (за умови надання рахунка постачальником універсальної послуги), або підписання заяви-приєднання до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг.

В п. 3.2.13. ПРРЕЕ зазначено, що договір про постачання електричної енергії споживачу є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору, та вважається укладеним з дати відкриття особового рахунка за об`єктом споживача або внесення змін до такого особового рахунка, про що споживач інформується у передбаченому договором порядку.

п. 4.12. ПРЕЕЕ визначено, що розрахунки між споживачем та електропостачальником (іншими учасниками роздрібного ринку, якщо вони беруть участь у розрахунках) здійснюються згідно з даними, отриманими від адміністратора комерційного обліку в порядку, передбаченому Кодексом комерційного обліку, про обсяги поставленої, розподіленої (переданої) та купленої електричної енергії. Плата за спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію вноситься не пізніше 20 числа наступного місяця, якщо договором не встановлено іншого терміну. Рахунок за спожиту електричну енергію оплачується: протягом 5 робочих днів від дня отримання рахунка непобутовим споживачем; протягом 10 робочих днів від дня отримання рахунка побутовим споживачем; в інший термін, передбачений договором, але не пізніше 20 календарного дня після закінчення розрахункового періоду.

Згідно п. 4.13., 4.14. ПРРЕЕ для здійснення розрахунків за фактично спожиту електричну енергію електропостачальник має сформувати та виставити споживачу платіжний документ у паперовій або електронній формі (у випадку згоди споживача на отримання електронного платіжного документа), на підставі даних комерційного обліку, отриманих у порядку, передбаченому Кодексом комерційного обліку. Платіжний документ формується електропостачальником за обсяг електричної енергії згідно з обраною комерційною пропозицією до договору про постачання електричної енергії споживачу. Платіжні документи надаються електропостачальниками споживачам безкоштовно. Платіжні документи на оплату надаються споживачам у відповідних структурних підрозділах електропостачальника, через персональну сторінку споживача на веб-сайті електропостачальника або електронною поштою, факсимільним зв`язком, поштовим зв`язком, кур`єром чи іншими способами з використанням інформаційних технологій у системі електронного документообігу у порядку, передбаченому договором про постачання електричної енергії споживачу.

Відповідно до п. 4.17. ПРЕЕ за несвоєчасну оплату передбачених договором (комерційною пропозицією) платежів понад обумовлений термін споживач сплачує неустойку (пеню) та інші платежі згідно з законодавством та договором. У такому випадку відключення електроустановки може застосовуватись лише у разі несплати використаної (спожитої) електроенергії.

П.п. 4.24.,4.25. ПРРЕЕ визначено, що у разі виникнення у споживача заборгованості з оплати за спожиту електричну енергію сторони за взаємною згодою укладають договір щодо реструктуризації заборгованості та оформлюють графік погашення заборгованості, який є додатком до договору.

Відповідно до п. 2.3.13 ПРРЕЕ та п. 6.1. Кодексу комерційного обліку обсяги спожитої електроенергії визначаються за розрахунковий період, який становить 1 місяць.

Згідно абз.2 п.2.3.13 ПРРЕЕ обсяг спожитої протягом розрахункового періоду електричної енергії визначається в порядку, встановленому ККО.

Відповідно до п. 6.1 глави 6 розділу XIII Кодексу комерційного обліку електричної енергії затвердженого Постановою НКРЕКП від 14 березня 2018 року № 311, обсяги спожитої електричної енергії визначаються за розрахунковий період, який становить один місяць. Зчитування показів лічильника провадиться ППКО та/або ОМ, та/або споживачем щомісяця відповідно до умов договору. Покази лічильників мають фіксуватись з вказанням фактичної дати та, за необхідності, часу зчитування. Пунктом 6.2. цієї ж глави та розділу Кодексу також передбачено, що у побутових споживачів покази лічильника мають зчитуватися на перше число календарного місяця, наступного за розрахунковим. Якщо побутовий споживач самостійно подає дані про обсяги споживання електричної енергії за розрахунковий період, такі дані надаються споживачем до ОСОБА_7 не пізніше 4 числа місяця, наступного за розрахунковим, шляхом повідомлення по телефону чи іншими електронними засобами або через свій кабінет на сайті ППКО, або через особисте звернення до ОСОБА_7 .

Досліджуючи наявні в справі докази, суд робить висновок, що надання Споживачем розрахункових документів для перевірки правильності оплати та відповідності записів у ній показанням приладу обліку проводиться Споживачем на вимогу представників Енергопостачальника, а не Споживачем в обов`язковому порядку, що узгоджується з описаними вище нормами чинного законодавства. В договорі укладеному між позивачем та відповідачкою відсутній прямий обов`язок ОСОБА_8 самостійно передавати показання лічильника.

Сторонами не оспорюється, що ОСОБА_3 оплачувала виставлені енергопостачальником рахунки регулярно. Відповідач завжди безперешкодно допускала до обстеження лічильника та зняття показників уповноважених осіб позивача. Жодним чином не перешкоджала їм здійснювати свої обов`язки та виконувала передбачені договором відповідні умови. Тобто контролюючі особи самі знімали показники та перевіряли правильність оплати та відповідність показам засобу комерційного обліку.

Слід також зазначити, що прилади обліку електричної енергії, що встановлюються у побутових споживачів, мають різні конструктивні та експлуатаційні властивості. При цьому електролічильники одного типу можуть мати відмінності у конструкції та зовнішньому вигляді та мати різну розрядність лічильного механізму.

Рахунковий механізм (індикатор) приладу обліку, на цифровому табло якого відображається кількість спожитої електроенергії, може мати різну розрядність (кількість значущих цифр). У загальному випадку значність приладу обліку визначається кількістю розрядів (цифр) цифрового табло рахункового механізму. Значущі цифри можуть мати крім цілої частини числа, також і дрібну. Дрібна частина числа на цифровому табло механічного чи електромеханічного рахункового механізму виділяється комою (праворуч від коми) або рамкою довкола крайніх правих одного чи декількох розрядів (цифр). Рамка чи кома наносяться на паспортну табличку лічильника фарбою, як правило, чорного або червоного кольору. Самі цифри дрібної частини, відділені комою або рамкою довкола віконця, можуть бути відмінного кольору від цифр цілої частини числа.

При відсутності на цифровому табло чи паспортній табличці коми або виділених рамкою цифр, усі значущі цифри табло відносяться до цілої частини числа.

Кома на електронному індикаторі електронного рахункового механізму (при її наявності) відображається відповідним сегментом індикатора. Для правильного зчитування показань лічильника необхідно правильно визначити значність цифрового табло рахункового механізму (електронного індикатора) лічильника та кількість значущих цифр, значення яких необхідно записати при зчитуванні показань.

Для побутових споживачів при зчитуванні показань лічильника завжди записуються цифри тільки цілої частини числа, яке відображується на цифровому табло рахункового механізму чи електронного індикатора лічильника, незалежно від наявності дрібної частини числа. При цьому, обов`язково записуються і усі значення крайніх лівих розрядів, що мають цифру "0".

Кожен дозволений до застосування тип приладу обліку має конкретну кількість значущих цифр табло рахункового механізму (від 4-х і більше) і відповідний діапазон вимірів.

Як вбачається з довідки про споживання електроенергії ОСОБА_3 за період з 01.2019 по 01.2020 по о/р № 172800735, за травень місяць 2020 р. показники лічильника (за день) враховувались по п`яти числах лічильного механізму встановленого приладу обліку, а за ніч по чотирьох числах лічильного механізму встановленого приладу обліку. В той час вже в червні місяці 2020 р. контролером вже враховувалось по шести числах лічильного механізму встановленого приладу обліку, а за ніч по п`яти числах лічильного механізму встановленого приладу обліку.

Суд погоджується з доводами представника відповідача, що під час чергової перевірки приладу обліку та контролю зняття показників споживання електричної енергії, контролером можливо неправильно було знято показники електролічильника протягом періоду його експлуатації і внаслідок допущених помилок різниця по виставлених попередніх рахунках і фактичних показниках лічильника з дня його встановлення значно різниться.

Враховуючи те, що судом не встановлено, що саме відповідач знімала покази засобів обліку та допустила помилкові значення і передавала їх позивачу, а навпаки встановлено, що уповноважені особи самі знімали показання електролічильника, відповідно яких виписувалися квитанції на оплату за користування електроенергією, суд робить висновок, що могло мати місце неналежної фіксації уповноваженими особами показань лічильника побутового споживача ОСОБА_3 , при відсутності протиправних дій останньої.

Зважаючи на те, що при виписці рахунків за оплату споживання електроенергії ОСОБА_3 уповноважені особи самостійно щомісяця виписували рахунки на оплату електроенергії, в них був вільний доступ до лічильника, суд прийшов до висновків, що навіть якщо і мало місце неналежне фіксування показів лічильника, то саме дії уповноважених осіб, а не відповідача призвели до неправильного обліку електроенергії та штучного зменшення споживання електричної енергії, і вини відповідача в цьому взагалі не вбачається, а тому донарахування за спожиту електричну енергію не може мати місце в даному випадку.

Крім того, суд зазначає, що згідно загальної інформації, що міститься в детальній довідці споживання станом на 30.09.2020 року по особовому рахунку № НОМЕР_1 , тариф абонента по житловому будинку розміщеного в АДРЕСА_3 : село, опалення, без ел. плити, холодна вода, 0,7500 грн./кВт/год від 100 кВт/год: 1,4000 грн./кВт/год.

Як зазначено вище, та встановлено судом, відповідач споживає електричну енергію для забезпечення побутових потреб житлового будинку.

Згідно наданої до матеріалів справи вибірки споживання і відомостей за обсяги споживання о/р 172800735, зазначено, що споживачем ОСОБА_3 спожито за травень 2020 року - 6562 (кВт/год), а вже червень 2020 року - 216604 (кВт/год), що більш ніж в тридцять три рази перевищує середньомісячну норму споживання електроенергії.

В результаті проведеного нарахування за спожиту електричну енергію за діючими тарифами (цінами) для населення на підставі фактичних показань приладу обліку у споживача виникла заборгованість за спожиту електричну енергію, яка станом на день звернення до суду становить 300371 грн. 00 коп..

Таке споживання, як зазначено позивачем в червні 2020 року в кількості 216604 кВт/год. суд взагалі вважає необґрунтованим, таким, що вочевидь не відповідає фактичному споживанню відповідача як за попередні так і наступні періоди, а також можливість такого споживання за один місяць. Під час розгляду справи представником позивача не надано доказів того, що в будинку відповідачки присутні електроприбори здатні споживати таку велику кількість електричної енергії, ним також не надано доказів, що дана заборгованість у відповідачки утворилася з початку постачання електричної енергії, тобто з 01.01.2019 р., як вказано в договорі, а не раніше за життя ОСОБА_4 , з яким в позивача був підписаний попередній договір.

Згідно з ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Оцінка доказів - завершальний етап процесу доказування. Вона полягає в перевірці судом доброякісності засобів доказування, що має на меті визначити їх доказову силу.

Виходячи з принципу процесуальної рівності сторін і враховуючи обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, необхідно в судовому засіданні дослідити кожний доказ, наданий сторонами на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів (п. 27 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції»).

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Вказане в сукупності, свідчить про відсутність правових підстав для задоволення позову ТОВ "Енера Вінниця" до ОСОБА_3 третя особа без самостійних вимог Акціонерне товариство "Вінницяобленерго", оскільки ні позивачем, ні його представником в судовому засіданні не доведено протиправних та незаконних дій відповідача, тому позов задоволенню не підлягає.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України , в разі відмови у позові, судовий збір, сплачений при його подачі , стороні відшкодуванню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 12, 76, 141, 259, 263, 265, 273, 280-282, 288, 289 ЦПК України, суд-,

УХВАЛИВ:

В задоволені позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Енера Вінниця" до ОСОБА_3 , третя особа без самостійних вимог Акціонерне товариство "Вінницяобленерго" про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію відмовити.

Судові витрати по сплаті судового збору залишити за позивачем.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О. Г. Рудь