ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 603/119/21Головуючий у 1-й інстанції Гудкова Ю.Г.
Провадження № 22-ц/817/933/21 Доповідач - Костів О.З.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 серпня 2021 року м. Тернопіль

Тернопільський апеляційний суд в складі:

головуючого - Костів О.З.

суддів - Міщій О. Я., Шевчук Г. М.,

розглянувши у письмовому провадженні цивільну справу № 603/119/21 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Монастириського районного суду Тернопільської області від 02 червня 2021 року (ухваленого суддею Гудковою Ю.Г., повний текст якого складено 14 черня 2021 року) в справі за позовом Управління Державного агентства рибного господарства у Івано-Франківській області до ОСОБА_1 , третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Тлумацька міська рада Івано-Франківського району Івано-Франківської області про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів,

В С Т А Н О В И В:

У березні 2021 року Управління Державного агентства рибного господарства у Івано-Франківській області звернулось до суду із позовом до ОСОБА_2 , третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Тлумацька міська рада Івано-Франківського району Івано-Франківської області про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилався на те, що постановою Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 21 серпня 2020 року встановлено, що відповідач ОСОБА_2 , перебуваючи 26 лютого 2020 року о 15 год 00 хв. на березі р. Золота Липа в с.Золота Липа Тлумацького району Івано-Франківської області, незаконно виловив дві рибини «Вирезуб причорноморський», чим порушив п.п.3.15, 4.10 Правил любительського і спортивного рибальства, якими заборонено любительський лов риби «Вирезуб причорноморський» та інших водних живих ресурсів, занесених до Червоної книги України. Також факт вчинення відповідачем вказаного правопорушення підтверджується постановою слідчого СВ Тлумацького ВП ГУНП в Івано-Франківській області про закриття кримінального провадження від 20 травня 2020 року. Внаслідок незаконного вилову риби ОСОБА_2 завдав шкоду на суму 20000 грн.

У зв`язку з наведеним, позивач просив суд стягнути з відповідача на користь Тлумацької міської ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області завдану шкоду в розмірі 20 000 грн.

Рішенням Монастириського районного суду Тернопільської області від 02 червня 2021 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь Тлумацької міської ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області 20000 грн. спричиненої шкоди. Вирішено питання судових витрат.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, представник ОСОБА_2 - адвокат Піцьків В.Я. подав на нього апеляційну скаргу, посилаючись на його незаконність та необґрунтованість, порушення судом норм матеріального та процесуального права. Вказує, що судом неповно встановлено фактичні обставини справи та дано невірну оцінку доказам.

Апеляційна скарга мотивована тим, що ОСОБА_2 не здійснював вилов водних живих ресурсів забороненими способами та знаряддями лову, а тільки дозволеними знаряддями, а саме поплавцевою вудкою. Зазначає, що постановою Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 21 серпня 2020 року ОСОБА_2 не визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, що передбачено ст. 90 КупАП. Звертає увагу на те, що апелянт не мав на меті здійснити вилов саме «Вирезуба причорноморського», умислу в його діях не було. Крім того, позивачем не наведено жодних доказів про те, що вилучена у відповідача риба - «Вирезуб причорноморський», не доведено неправомірності поведінки відповідача, яка виражається у діях чи бездіяльності особи, до якої заявляється позов про стягнення шкоди. При цьому, позивачем надано суду як доказ протокол №00554/12 від 26 лютого 2020 року, який містить виправлення щодо кількості виловленої риби - з 1 на 2, а свідками зазначено зацікавлених осіб - працівників Державного рибного господарства у Івано-Франківській області, адресою їхнього проживання вказано адресу Управління Державного агентства рибного господарства у Івано-Франківській області.

У зв`язку з викладеним просить рішення Монастириського районного суду Тернопільської області від 02 червня 2021 року скасувати та ухвалити нове, яким в задоволенні позову відмовити.

17 серпня 2021 року на адресу Тернопільського апеляційного суду від Управління Державного агентства рибного господарства у Івано-Франківській області надійшов відзив на апеляційну скаргу.

Відзив мотивований тим, що на підставі ст.11 Закону України «Про тваринний світ», ст.10 Закону України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів», керуючись постановою Кабінету Міністрів України №1030 від 07 листопада 2012 року, службовими особами Управління Державного агентства рибного господарства у Івано-Франківській області складено протокол про адміністративне правопорушення про вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ст.90 КУпАП, опис-оцінку та довідку про розмір завданих збитків, які є належними доказами того, що відповідач незаконно виловив дві рибини «Вирезуб причорноморський», чим порушив п.п.3.15, 4.10 Правил, якими заборонено любительський лов риби «Вирезуб причорноморський», занесеного до Червоної книги України, чим завдав шкоду (збитки) на суму 20000 грн. Зазначені адмінпротокол, опис-оцінку та довідку про розмір завданих збитків відповідач ОСОБА_2 не оскаржував

У зв`язку з викладеним просить суд апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

За правилами ч.1 ст.369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Ціна позову у даній справі становить 20000 грн., яка станом на 01 січня 2021 року не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Враховуючи викладене, відповідно до ч.2 ст.372 ЦПК України, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи зазначені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає виходячи із наступного.

За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

Судом встановлено наступні обставини.

26 лютого 2020 року головним державним інспектором Управління державного агенства рибного господарства в Івано-Франківській області Мельничуком А.Я. складено протокол про адміністративне правопорушення №00554/12, згідно якого ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель АДРЕСА_1 , 26 лютого 2020 року о 15 год. 00 хв. на р.Золота Липа в с.Золота Липа Тлумацького району Івано-Франківської області здійснював вилов риби на поплавцеву вудку з уловом 2 рибини «Вирезуб причорноморський». Риба знаходилась у відрі в поліетиленовому пакеті у скритому стані, у відрі води не було, вагою 0.140 г, чим порушив п.п.3.15, 4.10 Правил любительського і спортивного рибальства, вчинивши адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 90 КупАП (а.с.11).

Згідно даного протоколу у особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, виявлено і вилучено рибу «Вирезуб причорноморський» - 2 шт, вагою 0.140 г.

Відповідно до опису-оцінки водних живих ресурсів, вилучених у ОСОБА_2 згідно із протоколом (актом) від 26 лютого 2020 року про порушення Правил рибальства, складеним інспектором рибоохорони, вилучене майно - "Вирезуб причорноморський" у кількості 2 штуки, вагою 0.140 г, оцінка кожного з яких - 10000 грн., а всього на загальну суму - 20000 грн. (а.с.12).

Як вбачається з довідки №07-04/12 від 01 червня 2021 року, виданої Івано-Франківським рибоохоронним патрулем про розмір заподіяної шкоди внаслідок незаконного вилову риби ОСОБА_2 відповідно до проколу про адміністративне правопорушення №00554 від 26 лютого 2020 року, ним було виловлено рибу - "Вирезуб причорноморський" (2 екземпляри). Розмір збитків становить 20000 грн. (а.с.13).

20 травня 2020 року слідчим слідчого відділення Тлумацького відділення поліції в Івано-Франківській області Франківим Н.В. винесено постанову про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000052 від 26 лютого 2020 року, у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.249 КК України, на підставі п.2 ч.1 ст.284 КК України (а.с.14).

Копію постанови вирішено направити в Управління Державного агентства рибного господарства у Івано-Франківській області для проведення додаткової перевірки та вирішення питань про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності.

Постановою Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 21 серпня 2020 року (справа №353/441/20) закрито провадження по справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст.90 КУпАП за спливом строків накладення адміністративного стягнення (а.с.10).

Вилучені незаконно добуті водні живі ресурси, а саме рибу "Вирезуб причорноморський" в двох екземплярах та знаряддя лову - конфісковано в дохід держави.

Згідно даної постанови ОСОБА_2 у судовому засіданні 21 серпня 2020 року заявив клопотання про закриття провадження по справі на підставі ч. 6 ст. 38 КУпАП.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, апеляційний суд виходить з наступного.

Відповідно до п.3.14. Правил любительського і спортивного рибальства, затверджених наказом Державного комітету рибного господарства України № 19 від 15 лютого 1999 року (далі - Правил №19), забороняється лов морських ссавців, риби та інших водних живих ресурсів, занесених до Червоної книги України.

Згідно п.4.10 Правил №19, забороняється любительський лов таких видів водних ссавців, риб і водних безхребетних: дельфінів, тюленів, усіх видів осетрових та їх гібридів, лосося, камбали-калкан (в Чорному морі), вирезуба, кутума, шемаї (в Чорноморському регіоні), річкової міноги, форелі, харіуса, чопа, рибця звичайного, вусача (крім нижнього Дніпра), минька, всіх видів крабів, устриць та інших видів, занесених до Червоної книги України.

Як вбачається з ст.38 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» використання природних ресурсів в Україні здійснюється в порядку загального і спеціального використання природних ресурсів.

Законодавством України громадянам гарантується право загального використання природних ресурсів для задоволення життєво необхідних потреб (естетичних, оздоровчих, рекреаційних, матеріальних, тощо) безоплатно, без закріплення цих ресурсів за окремими особами і надання відповідних дозволів, за винятком обмежень, передбачених законодавством України.

В порядку спеціального використання природних ресурсів громадянам, підприємствам, установам і організаціям надаються у володіння, користування або оренду природні ресурси на підставі спеціальних дозволів, зареєстрованих у встановленому порядку, за плату для здійснення виробничої та іншої діяльності, а у випадках, передбачених законодавством України, - на пільгових умовах.

Відповідно до ст.27 Закону України «Про тваринний світ» у порядку загального використання об`єктів тваринного світу громадянам, у випадках, передбачених законодавством, дозволяється безоплатне, любительське і спортивне рибальство для особистого споживання (без права реалізації) у визначених відповідно до законодавства водних об`єктах загального користування у межах встановлених законодавством обсягів безоплатного вилову і за умови додержання встановлених правил рибальства і водокористування. В інших випадках любительстке і спортивне рибальство здійснюється на праві спеціального використання об`єктів тваринного світу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, відповідно до цього та інших законів.

Згідно зі ст.19 Закону України «Про Червону книгу України» спеціальне використання (добування, збирання) об`єктів Червоної книги України здійснюється у виняткових випадках лише у наукових і селекційних цілях, у тому числі для розмноження, розселення і розведення у штучно створених умовах, а також для відтворення популяцій за дозволом центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони навколишнього природного середовища, на підставі рішень Національної комісії з питань Червоної книги України, прийнятих відповідно до її повноважень.

Розмір компенсації за незаконне добування, знищення або пошкодження видів тваринного і рослинного світу, занесених до Червоної книги України, визначено постановою Кабінету Міністрів України № 1030 від 07 листопада 2012 року «Про розмір компенсації за незаконне добування, знищення або пошкодження видів тваринного і рослинного світу, занесених до Червоної книги України, а також за знищення чи погіршення середовища їх перебування (зростання)», відповідно до якої розмір компенсації за незаконне добування одного екземпляру «Вирезуба причорноморського» складає 10000.00 грн.

Відповідно до статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Відповідно до пункту 4 частини другої статті 10 Закону України «Про тваринний світ», громадяни відповідно до закону зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними тваринному світу внаслідок порушення вимог законодавства про охорону, використання і відтворення тваринного світу.

Відповідно до ч.ч. 4, 5 ст. 68 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України. Застосування заходів дисциплінарної, адміністративної або кримінальної відповідальності не звільняє винних від компенсації шкоди, заподіяної забрудненням навколишнього природного середовища та погіршенням якості природних ресурсів.

Згідно ч.1 ст. 69 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі.

На підставі ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» № 6 від 27 березня 1992 року суди, розглядаючи позови про відшкодування шкоди, повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від її вини.

У спорах про відшкодування шкоди згідно з ч.2 ст.1166 ЦК України діє презумпція вини заподіювача шкоди. У зв`язку з цим, саме він повинен довести відсутність своєї вини у завданні шкоди.

Також згідно п.7 постанови пленуму Верховного Суду України №14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» при розгляді справи про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок, що набрав законної сили, або постанову суду у справі про адміністративне правопорушення, цей вирок або постанова обов`язкові для суду лише з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Тому, розглядаючи позов, який випливає з кримінальної справи чи зі справи про адміністративне правопорушення, суд не вправі обговорювати вину відповідача, а може вирішувати питання лише про розмір відшкодування.

Згідно ст. 63 Закону України «Про тваринний світ» порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу тягне за собою адміністративну, цивільно-правову чи кримінальну відповідальність відповідно до закону. Відповідальність за порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу несуть особи, винні в: незаконному вилученні об`єктів тваринного світу з природного середовища; невиконанні встановлених законодавством вимог щодо охорони видів тварин, занесених до Червоної книги України або до переліків видів тварин, що підлягають особливій охороні. Підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу. Розмір компенсації за незаконне добування, знищення або пошкодження видів тваринного світу, а також за знищення чи погіршення середовища їх існування встановлюється Кабінетом Міністрів України.

За змістом ст.20 Закону України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів» шкода, завдана рибному господарству внаслідок знищення або погіршення стану водних біоресурсів та середовища їх перебування внаслідок господарської та іншої діяльності, підлягає відшкодуванню за рахунок осіб, які безпосередньо здійснювали або замовляли здійснення такої діяльності.

Як вбачається з п.6.2 Правил №19 шкода, заподіяна громадянами України, іноземцями та особами без громадянства незаконним (з порушенням Правил рибальства) виловом, добуванням або знищенням цінних видів риб, водних безхребетних і водних рослин у рибогосподарських водойомах, відшкодовується порушниками відповідно до такс, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 листопада 2011 року № 1209.

Встановлено, що слідчим слідчого відділення Тлумацького відділення поліції в Івано-Франківській області Франківим Н.В. 20 травня 2020 року винесено постанову про закриття кримінального провадження за відсутності складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України.

Як убачається зі змісту даної постанови, ОСОБА_2 пояснив, що 26 лютого 2020 року приблизно о 12 год. 30 хв. за допомогою поплавецької вудки здійснив вилов рибин виду «Вирезуб причорноморський», які занесені до Червоної книги та мають природоохоронний статус виду «зникаючий». Про те, що вказаний вид риби занесений до Червоної книги України, не знав.

Крім того, постановою Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 21 серпня 2020 року закрито провадження по справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст. 90 КУпАП за спливом строків накладення адміністративного стягнення. Вилучені незаконно добуті водні живі ресурси, а саме рибу "Вирезуб причорноморський" в двох екземплярах та знаряддя лову - конфісковано в дохід держави.

Таким чином, суд першої інстанції правильно зробив висновок, що відповідач ОСОБА_2 виловив дві риби «Вирезуб причорноморський», які занесені до Червоної книги та мають природоохоронний статус виду «зникаючий».

Посилання представника апелянта на те, що відсутні докази вилову ОСОБА_2 саме «Вирезуба причорноморського», колегія суддів до уваги не бере, оскільки вказане спростовано дослідженими та наявними у матеріалах справи доказами.

Доводи представника апелянта про те, що постановою Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 21 серпня 2020 року відповідача не визнано винним, колегія суддів відхиляє, оскільки зазначена обставина не звільняє останнього від цивільно-правової відповідальності.

При цьому, суд апеляційної інстанції зазначає, що для закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення з підстав закінчення строків, передбачених ст.38 КУпАП не є реабілітуючою обставиною та можливо лише за умови встановлення факту вчинення особою протиправної дії чи бездіяльності, що підпадають під визначені законом ознаки адміністративного правопорушення.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 не оскаржував ні постанову про закриття кримінального провадження, ні постанову Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 21 серпня 2020 року.

Колегі суддів не приймає до уваги посилання апелянта на те, що він не здійснював вилов водних живих ресурсів забороненими способами та знаряддями лову, а тільки дозволеними знаряддями, а саме поплавцевою вудкою, оскільки вказана обставина в даній справі не має правового значення. Предметом позову є відшкодування збитків за незаконний вилов риби, яка занесена до Червоної книги України, а не за застосування заборонених знарядь лову.

Посилання апелянта на те, що позивачем не доведено, що виловлена риба є саме «Вирезубом причорноморським» та він не мав на меті здійснити вилов саме «Вирезуба причорноморського», в зв"язку із чим в його діях відсутній умисел колегія суддів відхиляє, оскільки наявними в матеріалах справи доказами, які є належними та допустимими, підтверджено факт вилову ОСОБА_2 двох рибин саме «Вирезуба причорноморського». Крім цього, даний факт ОСОБА_2 фактично визнав при складанні протоколу про адмінправопорушення, власноручно зазначивши в ньому, що він "рибу міг відпустити".

Крім цього, згідно закріпленої в ст.68 Конституції України "презумпції занання законодавства", незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Не заслуговують також на увагу доводи апелянта на наявність виправлень в протоколі щодо кількості пійманих рибин, оскільки прописом зазначено кількість "дві штуки". Жодних зауважень щодо неправильного зазначення кількості ОСОБА_2 в той час не висловлював.

Окрім цього, доказів відсутності вини ОСОБА_2 у заподіянні шкоди внаслідок незаконного вилову риби виду «Вирезуб причорноморський», занесеної до Червоної книги України, суду не надано.

З огляду на викладене, суд першої інстанції вірно прийшов висновку, що відповідач своїми неправомірними діями, які полягали в порушенні правил рибальства, завдав шкоду рибному господарству, та яку добровільно не відшкодував, а тому позов слід задовольнити та стягнути з відповідача 20000 грн спричиненої шкоди.

У відповідності до ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини на які посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ч.2 ст.78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно ч.2 ст.89 ЦПК України, жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Задовольняючи позов, судом першої інстанції вірно встановлено фактичні обставини справи та дано правильну оцінку доказам.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду та не впливають на їх правильність.

Норми матеріального права відповідно до спірних правовідносин, застосовані правильно.

Порушень норм процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення справи, колегією суддів не встановлено.

Відповідно до ст.375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у сукупності колегія суддів приходить до висновку про законність та обґрунтованість постановленого по даній справі рішення та відсутність підстав для його скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд апеляційної інстанції,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Монастириського районного суду Тернопільської області від 02 червня 2021 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та відповідно до п.2 ч.3 ст.389 ЦПК України, оскарженню не підлягає.

Дата складення повного тексту постанови - 25 серпня 2021 року.

Головуючий

Судді