Справа № 146/687/20
Провадження № 22-ц/4808/1023/21
Головуючий у 1 інстанції Тринчук В. В.
Суддя-доповідач Максюта
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 серпня 2021 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд в складі:

головуючого (суддя-доповідач) Максюти І.О.,

суддів: Василишин Л.В., Горейко М.Д.,

розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за позовом акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, за апеляційною скаргою представника акціонерного товариства «Універсал Банк» на рішення (заочне) Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області, ухвалене суддею Тринчуком В.В. 08 квітня 2021 року в м. Івано-Франківськ Івано-Франківської області,

в с т а н о в и в :

У липні 2020 року акціонерним товариством «Універсал Банк» подано позов до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Позовна заява мотивована тим, що в жовтні 2017 року АТ «Універсал Банк» запустив новий проект monobank, в рамках якого відкриваються поточні рахунки клієнтам (фізичним особам), спеціальним платіжним засобом яких є платіжні картки monobank.

Особливістю проекту monobank є те, що банківське обслуговування здійснюється дистанційно без відділень. Попередня ідентифікація відбувається за допомогою завантаження копії паспорта та РНОКПП в мобільний додаток, а видача платіжної картки після верифікації фізичної особи здійснюється у точці видачі або спеціалістом Банку.

Умови обслуговування рахунків фізичної особи в АТ «Універсал Банк» опубліковані на офіційному сайті Банку https://www.monobank.ua/terms.

07 лютого 2018 року між АТ «Універсал Банк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір, за умовами якого відповідач отримала кредит в розмірі 6 000 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка НОМЕР_1 .

Сторони домовились, що підписана анкета-заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг у Універсал Банку, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складає між ними кредитний договір. Підписавши анкету-заяву, відповідач підтвердила, що ознайомилася та отримала примірники у мобільному додатку зазначених документів.

Надання і обслуговування кредиту обумовлено пунктом 5 розділу ІІ Умов, а саме: щодо встановлення та зміни кредитного ліміту банк керувався п.п.5.1,5.2, 5.3, 5.4 Договору, на підставі яких відповідач при укладенні договору дав свою згоду щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою банку.

В редакції Умов та Правил, згідно з Тарифами, сторони дійшли згоди, пільговий період за карткою становить до 62 днів, пільгова відсоткова ставка - 0,00001% річних, розмір обов`язкового щомісячного платежу за користування кредитними коштами - 5% від заборгованості, базова відсоткова ставка - 3,2% на місяць, збільшена відсоткова ставка на місяць за карткою на суму загальної заборгованості - 6,4% на місяць.

Відповідальність за порушення строків виконання грошового зобов`язання клієнтом за договором визначена п.п.5.15-5.19 розділу ІІ Умов.

Взяті на себе зобов`язання позичальник належним чином не виконувала, у зв`язку з чим утворилася заборгованість.

Загальний розмір заборгованості ОСОБА_1 станом на 23 березня 2020 становить 11 224,18 грн, в тому числі: 811,16 грн - загальний залишок заборгованості за тілом кредиту; 10413,02 грн - заборгованість за пенею та комісією.

Просив стягнути з відповідачки заборгованість за кредитним договором в розмірі 11 224,18 грн та судові витрати у розмірі 2 102 грн 00 коп (а.с.3-6).

Рішенням (заочним) Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 08 квітня 2021 року у задоволенні позову відмовлено (а.с.124-127).

Не погодившись з рішенням суду представник акціонерного товариства «Універсал Банк» подав апеляційну скаргу, у якій посилається на порушення норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи.

Апелянт не погоджується з висновком суду щодо ненадання доказів видачі кредитних коштів та нарахування заборгованості, оскільки суд при відсутності пояснень відповідача не встановив дійсні обставини справи.

Так, підписанням анкети-заяви про приєднання до Умов і правил надання банківських послуг, відповідач погодився з умовами та правилами надання банківських послуг, які разом з цією заявою, Тарифами, таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг.

Умови і правила обслуговування фізичних осіб в АТ «Універсал Банк» перебувають в загальному доступі та розміщені на офіційному сайті фінансової установи.

Крім того, з Тарифів та Паспорту споживчого кредиту, таблиці обчислення загальної вартості кредиту вбачається підписання їх сторонами договору шляхом накладення електронного цифрового підпису. Відсутність на паперовому екземплярі Умов фізичної особи не свідчить про неукладеність договору про споживчий кредит. Боржник висловив свою згоду з зазначеними документами в електронному вигляді у мобільному за стосунку «monobank» шляхом застосування клієнтом та Банком електронного цифрового підпису.

Із розрахунку заборгованості та виписки по рахунку прослідковується, що відповідач несвоєчасно та не в повному обсязі сплачувала щомісячний платіж, а тому заборгованість за тілом кредиту і стала простроченою. Доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, а виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту.

Просить рішення суду скасувати, ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі (а.с.136-140).

Правом на подання відзиву на апеляційну скаргу відповідач не скористалася, що відповідно до ч.3 ст.360 ЦПК України не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку.

В силу частини 13 статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Вислухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає її необґрунтованою, виходячи з таких підстав.

В силу ст. 367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції у межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, але апеляційний суд не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд виходив з положень ч.ч.1,2 ст. 207 ЦК України, ст.ст.526,626, 628,633,634,638,1049,1054,1055 ЦК України, встановивши, що у заяві позичальника не зазначено фіксованої процентної ставки за користування кредитними коштами, не вказано і строку виконання взятих на себе відповідачем зобов`язань. У витягу з Умов відсутній підпис відповідача, а позивачем не надано належних підтверджень цифрового підпису саме відповідачем, дійшов висновку про відсутність підстав вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді вказану процентну ставку, а також розмір відповідальності за порушення термінів виконання договірних зобов`язань. Сума фактично внесених відповідачкою коштів перевищила суму фактично отриманих нею кредитних коштів.

З таким висновком суду першої інстанції погоджується апеляційний суд, виходячи з такого.

Судом встановлено, що 07.02.2018 року між АТ «Універсал Банк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір шляхом підписання анкети-заяви до договору про надання банківських послуг (а.с.8).

При цьому, розмір кредитного ліміту в анкеті-заяві не зазначено, додаток до неї до справи не долучено позивачем.

У заяві зазначено, що відповідач погоджується з тим, що ця заява разом із Умовами і Правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту становить між нею та банком договір про надання банківських послуг, а також, що вона ознайомилась та погодилась з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, та отримала їх примірники у мобільному додатку. Просить вважати наведений зразок її власноручного підпису або його аналоги (у тому числі її електронний/електронний цифровий підпис) обов`язковим при здійсненні операцій за всіма рахунками, які відкриті або будуть відкриті нею в Банку. Засвідчила генерацію ключової пари з особистим ключем та відповідним йому відкритим ключем, яка буде використовуватися для накладання цифрового підпису у мобільному додатку з метою засвідчення її дій згідно з договором. Також визнає, що електронний цифровий підпис є аналогом власноручного підпису та його накладення має рівнозначні юридичні наслідки із власноручним підписом на документах на паперових носіях.

На підставі вказаного договору відповідачу надалася банком банківська картка, строк дії якої встановлений до липня 2024 року (а.с.109).

На підтвердження факту укладення кредитного договору банк надав анкету-заяву до договору про надання банківських послуг, витяг з Умов обслуговування рахунків фізичної особи, а також витяг з Тарифів за карткою Monobank (а.с.8, 9-23).

Позивач зазначає, що у такий спосіб між сторонами укладено кредитний договір.

Зі змісту інформації про умови кредитування (а.с.21-23) встановлено, що вони розроблені до кредитного продукту MasterCard Debet. Відповідно визначався і кредитний ліміт від 0 до 100000 грн, строк кредитування - 99 років. Процентна ставка у межах пільгового періоду визначена єдиною і становить 0,00001 % річних, але процентні ставки поза межами пільгового періоду становить: базова процентна ставка (після закінчення пільгового періоду) - 3,2%, збільшена відсоткова ставка (у випадку наявності простроченої заборгованості) - 6,4%,; пільговий період за карткою «monobank» - до 62 днів; реальна річна процентна ставка відсотків річних - 46,7%.

Зазначено, що реальна річна процентна ставка обчислена на основі припущення, що процентна ставка та інші платежі за послуги кредитодавця залишатимуться незмінними та застосовуватимуться протягом строку дії договору про споживчий кредит.

Згідно з наданим банком розрахунком заборгованість за договором №б/н від 07.02.2018 року у відповідача існує заборгованість станом на 23.03.2020 у розмірі 11 224,18 грн, яка складається з: 811,16 грн - загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тіло кредиту), загальний залишок за відсотками - 0,00 грн; 10413,02 грн - заборгованість за пенею та комісією (а.с.7).

Випискою по рахунку на ім`я ОСОБА_1 за період 07.02.2018 по 23.03.2020 підтверджується факт користування позичальником кредитними коштами (а.с. 106-108). Кредитний ліміт станом на 23.03.2020 - 4300,00 грн, а заборгованість - 11224,18 грн. Баланс на початок періоду - 5 000, 00 грн, баланс на кінець періоду - мінус 6 924,18 грн.

Згідно наданої позивачем інформації відповідач використала кредитні кошти у розмірі 4991,72 грн та оформлено три розстрочки на загальну суму 4656,18 грн, сукупний розмір використаних відповідачем кредитних коштів становить 9647,90 грн. додаткова інформація та підтвердження щодо отримання відповідачем кредитних коштів позивачем не надані.

Згідно інформації, яка відображена у детальному розрахунку заборгованості, наданого позивачем вказано, що відповідачу на підставі вказаного договору встановлений кредитний ліміт у розмірі 4 300,00 грн, відомості щодо зміни розміру кредитного ліміту - відсутні (а.с.106).

Крім того, строк дії карткового рахунку вказаний позивачем до липня 2024 року (а.с.114), а відтак відповідачка повинна повернути кошти, які нею фактично отримані від банку, не пізніше липня 2024 року.

Позивач надав суду розрахунок щодо руху кредитних коштів, згідно якого встановлено, що відповідач поповнювала картку, на яку встановлено кредитні кошти, а саме на загальну суму 34 131,31 грн. У вказаному розрахунку наявна інформація щодо фактично знятих відповідачем кредитних коштів у розмірі 31 900, 85 грн (а.с.106-108).

Відтак, сума фактично внесених відповідачкою на кредитний рахунок коштів перевищує суму фактично знятих нею з вказаного рахунку коштів, що свідчить про повне повернення відповідачкою позивачу фактично отриманих нею кредитних коштів.

В силу положень ч.1 ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно зі ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ч. 1ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частиною 1ст. 628 ЦК України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч.1ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Як зазначено в ч. 1ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору( ч. 2 даної статті).

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України).

В силу ч.ч.1,2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Згідно із ч.1 ст. 633 ЦК України, публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Виходячи із аналізу зазначених норм ЦК України, слід дійти висновку, що у разі надання послуг, в тому числі і кредитування, у формі публічного договору приєднання, оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому банк повинен був забезпечити позичальнику такі умови, які б не суперечили загальним правилам укладення кредитних договорів, були зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, зокрема і щодо встановлення комісії і пені.

Тобто банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші.

Встановлено, що в анкеті-заяві про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в Універсал Банку від 07.02.2018 року відсутні дані про вид і характер банківських послуг, які АТ «Універсал Банк» надані відповідачу, крім того анкета-заява не містить відомостей щодо розміру процентної ставки, комісії і неустойки.

Витяг із Умов та Правил надання банківських послуг в Універсал Банку, що надані позивачем на підтвердження позовних вимог, не підписані позичальником. Позивач не надав належних і допустимих доказів, які б підтверджували, що саме ці Умови є складовою частиною укладеного між сторонами договору і що саме ці Умови мав на увазі відповідач, підписуючи заяву позичальника,а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачкою кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами та щодо сплати неустойки (пені) або комісії та, зокрема саме у зазначених в цих документах, що додані банком до позовної заяви розмірах і порядках нарахування.

Крім того, роздруківка із сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що у даному випадку неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила частини першої статті 634 ЦК України, за змістом якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача (https://www.monobank.ua/terms) змінюються самим Банком, тобто кредитор має можливість додати до позовної заяви Витяг з Тарифів та Витяг з Умов у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову.

За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та Правила надання банківських послуг в Універсал Банку, наданий банком витяг з Умов та Правил надання банківських послуг в Універсал Банку не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із ОСОБА_1 кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин.

При цьому, згідно з частиною шостою статті 81 ЦПК України в редакції, чинній на момент розгляду справи судом першої інстанції, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Надані АТ «Універсал Банк» Умови та Правила надання банківських послуг в Універсал Банку з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені, як у даному випадку - в довідці про умови кредитування, яка безпосередньо підписана позичальником і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору.

Такі висновки, відповідають правовій позиції, викладеній у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17 провадження № 14-131цс19).

Враховуючи наведене, апеляційний суд погоджується із висновком суду першої інстанції, що у цій заяві, підписаній сторонами, відсутні умови договору щодо штрафних санкцій за користування кредитом, тому в цій частині позов є необґрунтованим.

Як встановлено із паспорта споживчого кредиту, у графі «підпис споживача» зазначено «ПІБ споживача, його підпис та його дата підпису накладені у вигляді електронного цифрового підпису».

Механізм укладення електронного договору, зокрема вимоги до його підписання сторонами, врегульовано Законами України «Про електронну комерцію» та «Про електронний цифровий підпис».

Частиною 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору; одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання (частина 1 статті 549 ЦК України).

Апелянтом зазначено, що нарахована сума комісії та пені (накопичувальним підсумком) - це вказана разом сума, яка нараховується за використання кредитних коштів та невиконання умов кредитного договору.

Отже, нараховуючи платежі у вигляду пені і комісії, банком не враховано різницю у поняттях цих платежів і не обґрунтовано яка сума у платежі нарахована як комісія (плата за використання кредитних коштів), а яка як пеня за невиконання умов договору.

Посилання позивача на те, що всі умови кредитування викладені в паспорті споживчого кредиту, який підписаний відповідачем, що свідчить про ознайомлення з основними умовами кредитування з використанням кредитної картки, у тому числі щодо процентної ставки в межах та поза межами пільгового періоду, а також яка застосовується при невиконанні зобов`язання щодо повернення кредиту, колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки анкета-заява не містить відомостей про те, яку саме картку отримав відповідач, тоді як паспорт споживчого кредиту містить умови щодо кредитування кредитного продукту «MasterCard Debet» та вказані у ньому відомості не відповідають відомостям, вказаним у Тарифах, які подані на підтвердження обґрунтованості позовних вимог.

Витяг з Умов обслуговування рахунків фізичних осіб з додатками, у якому відсутній підпис відповідача, хоча у вказаній графі зазначено про накладення електронного підпису споживача.

Суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що позивач не надав суду належних підтверджень накладення цифрового підпису саме відповідачем, а заповнення позивачем відповідної графи «Підпис споживача» не може слугувати підтвердженням накладання цифрового підпису на вказаному договорі.

Крім того, інформація про умови кредитування містить зауваження щодо її актуальності до 01.01.2019 року. Таким чином, заявлені позивачем складові заборгованості нараховані за межами періоду чинності інформації про умови кредитування.

Зміст інформації про умови кредитування зводиться до того, що умови договору про споживчий кредит можуть відрізнятися від інформації, наведеної в Паспорті споживчого кредиту та будуть залежати від проведеної кредитодавцем оцінки кредитоспроможності споживача з урахуванням, зокрема, наданої ним інформації про майновий та сімейний стан, розмір доходів тощо.

Отже, зазначена інформація споживчого кредиту є узагальненою про можливі умови кредитування та орієнтовну загальну вартість кредиту та передує укладенню кредитного договору з позичальником, оскільки передбачає проведення оцінки кредитодавцем кредитоспроможності споживача.

У зв`язку з цим не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги про узгодження сторонами умов кредитування.

З огляду на викладене, суд дійшов правильного висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими, що не дає підстав для задоволення позову.

Переглянувши справу за наявними в ній доказами та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що фактичні обставини справи судом першої інстанції з`ясовано всебічно та повно, їм дано вірну правову оцінку, а рішення суду постановлене з додержанням норм матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до не правильного вирішення справи, тому підстав для скасування оскарженого рішення немає.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, керуючись ст. 374, 375, 381- 384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Універсал Банк» залишити без задоволення, рішення (заочне) Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 08 квітня 2021 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий І.О. Максюта

Судді: Л.В. Василишин

М.Д. Горейко

Повний текст постанови складено 30 серпня 2021 року.