Справа № 296/8006/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

заочне

"12" лютого 2021 р. м.Житомир

Суддя Корольовського районного суду м.Житомира Сингаївський О.П. розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини,

ВСТАНОВИВ:

22.09.2020 до Корольовського районного суду м. Житомира звернулась ОСОБА_1 із вказаним позовом, в якому просить ухвалити рішення щодо стягнення з ОСОБА_2 на її користь аліментів на утримання малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі ј частини всіх видів її заробітку (доходу) щомісяця до досягнення дитиною повноліття.

Позивач в обґрунтування своїх вимог зазначає, що рішенням Корольовського районного суду м. Житомира №296/2451/19 2/296/1549/19 від 21 листопада 2019 року, яке набрало законної сили, відповідач була позбавлена батьківських прав відносного трьох дітей, в тому числі і малолітньої дочки ОСОБА_3 .

Розпорядженням голови районного державної адміністрації Житомирської районної державної адміністрації Житомирської області Оханського Юрія за №113 від 26 березня 2020 року, її, ОСОБА_1 , призначено опікуном малолітньої ОСОБА_4 , яка проживає разом з нею і потребує постійного догляду та матеріальних витрат. Матір дитини, ОСОБА_2 , яка не звільнена від обов`язку щодо утримання дочки, у добровільному порядку не бере участі в її утриманні, у зв`язку з чим, позивач вимушена звернутися до суду з відповідним позовом для захисту прав малолітньої ОСОБА_4 .

Ухвалою судді від 01 жовтня 2020 року позовну заяву ОСОБА_1 прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі.

Відповідач в наданий судом строк, відзив на позовну заяву та будь-яких клопотань не надала.

Відповідно до ч.8 ст.178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

12 лютого 2021 року позивач надала суду заяву, в якій не заперечує проти заочного розгляду справи (а.с.29).

Враховуючи викладені обставини і те, що у справі є достатньо матеріалів про спірні правовідносини сторін, суд, на підставі ст.280-282 ЦПК України та за згодою позивача, вважає за можливе провести заочний розгляд справи.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Житомирі народилась ОСОБА_3 , матір`ю якої є громадянка України ОСОБА_2 . При народженні дитини, запис про її батька у Книзі реєстрації народжень провадився за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записане за її вказівкою, оскільки, ОСОБА_2 не перебувала у шлюбі, були відсутні спільна заява батьків, заява батька та рішення суду (а.с.4).

Рішенням Корольовського районного суду м. Житомира №296/2451/19 2/296/1549/19 від 21 листопада 2019 року, яке набрало законної сили, відповідач була позбавлена батьківських прав відносного малолітньої дочки ОСОБА_3 (а.с.5-10).

Після чого, розпорядженням голови районного державної адміністрації Житомирської районної державної адміністрації Житомирської області Оханського Юрія за №113 від 26 березня 2020 року, ОСОБА_1 було призначено опікуном ОСОБА_4 , яка проживає разом з нею і перебуває на її утриманні (а.с.13-14).

Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Стаття 8 ЗУ «Про охорону дитинства» вказує, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Згідно ч.1 ст.12 ЗУ «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Частиною ч.2 ст.166 СК України передбачено, що особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини.

Статтею 247 СК України визначено, що встановлення опіки та піклування не припиняє права дитини на отримання пенсії, аліментів, відшкодування шкоди у зв`язку з втратою годувальника та інших соціальних витрат, призначених дитині відповідно до законів України, а також права власності дитини на ці виплати.

Згідно ч.1 ст.183 СК, суд визначає розмір аліментів на неповнолітню дитину з урахуванням обставин, зазначених ст.182 СК України, а саме: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоровся та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Отже, вирішуючи питання щодо стягнення аліментів на користь позивача на утримання малолітньої ОСОБА_4 , суд керується загальними принципами, за якими стягнення аліментів не повинно погіршувати становище іншого порівняно із становищем одержувача аліментів.

Однією із умов задоволення позову є можливість платника надавати матеріальну допомогу та зобов`язання матері утримувати дитину, яка проживає з позивачем та потребує матеріальної допомоги, до досягнення останньою повноліття, і те, що відповідач не надала суду жодного доказу того, що вона за станом здоров`я або за іншими підставами не спроможна надавати її на утримання своєї малолітньої дочки.

Оцінюючи викладені та встановлені обставини, суд дійшов висновку і стягує з відповідача на користь позивача аліменти на утримання малолітньої ОСОБА_4 у розмірі ј частини всіх видів її заробітку (доходу) щомісячно.

Відповідно до ст.141 ЦПК України, суд також стягує з відповідача в дохід держави судовий збір.

Керуючись ст.3, 4, 5, 7-13, 17, 43, 49, 76-81, 137, 141, 258, 262, 264, 265, 268, 273, 280-282, 352 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , аліменти на утримання малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини всіх видів її заробітку (доходу) щомісячно, але не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, починаючи з 22.09.2020 і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід державного бюджету України судовий збір у розмірі 840 (вісімсот сорок) грн. 80 коп.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Позивач має право оскаржити заочне рішення, подавши апеляційну скаргу Житомирському апеляційному суду через Корольовський районний суд м. Житомира протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя О. П. Сингаївський