Справа № 627/449/21
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 серпня 2021 року смт. Краснокутськ

Краснокутський районний суд Харківської області у складі

головуючого Вовк Л. В.

з участю секретаря Полешко О. С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Краснокутськ Харківської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства з водопостачання та водовідведення «Джерело» про нарахування та стягнення заробітної плати,

у с т а н о в и в :
В травні 2021 року до суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до комунального підприємства водопостачання та водовідведення «Джерело» ( далі-КП «Джерело») про нарахування та стягнення заробітної плати.
В обгрунтування заявлених вимог позивач вказав, що з квітня 2018 року він був прийнятий на посаду електромонтера по обслуговуванню електрообладнання у КП « Джерело». З 16.10.2019 року позивач , згідно наказу КП «Джерело» , увільнений від виконання посадових обов`язків на час строкової служби та з 17.10.2019 року призваний на строкову військову службу, яку він проходив у Національній гвардії України ,у військовій частині НОМЕР_1 . На підставі наказу командира військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України від 06.04.2021 року № 71, з 06.04.2021 року ОСОБА_1 виключений із списків особового складу військової частини . До 05.05.2021 року позивач продовжував перебувати на службі , а заробітна плата по місцю роботи йому не нарахувалася та не виплачувалася , як це передбачено чинним законодавстом . Просив зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити позивачу середній заробіток за період проходження ним строкової служби з 11.11.2020 року по 05.04.2021 року.
У судове засідання позивач не з`явився , подав заяву заслухати справу у його відсутність , позов підтримав , просить задовольнити.
Представник відповідача в судове засідання не з`явився, однак надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність , проти позову не заперечував , прохав ухвалити рішення на розсуд суду.
Суд, перевіривши та дослідивши письмові докази, повно та всебічно з`ясувавши обставини справи, матеріали цивільної справи № 627/1015/20, дійшов до наступних висновків.
Судом встановлено, що з квітня 2018 року позивач ОСОБА_1 перебуває у трудових відносинах з відповідачем, працюючи електромонтером по обслуговуванню електрообладнання КП «Джерело» , що підтверджується записами в трудовій книжці (а.с.10).
16 жовтня 2019 року на підставі копії повістки про призов на строкову військову службу ОСОБА_1 та довідки військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України відповідачем було прийнято наказ №133, згідно якого ОСОБА_1 увільнено з 16 жовтня 2019 року від виконання посадових обов`язків на час строкової військової служби.
18 жовтня 2019 ОСОБА_2 призвано на строкову військову службу у військову частину НОМЕР_1 Національної гвардії України, про що свідчить довідка військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України від 10.11.2020 року №964.
Наказом командира військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України від 06.04.2021 року № 71, з 06.04.2021 року ОСОБА_1 виключений із списків особового складу військової частини. ( а.с. 8)
Довідкою військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України від 06.04.2021 року підтверджується , що ОСОБА_1 в період з 19.10.2020 року по 05.04.2021 року брав участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони , відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях , забезпеченні їх здійснення.
Відповідно до положень статті 17 Конституції України держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей.
Порядок проходження служби у Збройних Силах України та інших військових формуваннях врегульовано спеціальними нормативно-правовими актами, які покладають на громадян, які перебувають на такій службі, додаткові обов`язки і відповідальність, встановлюють гарантії військовослужбовцям.
Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу» здійснюється правове регулювання відносин між державою і громадянами України, у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, ним також визначені загальні засади проходження в Україні військової служби, отже є спеціальним у частині регулювання гарантій та пільг для громадян України, які призвані на строкову військову службу.
Відповідно до частин першої та другої статті 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби. Проходження військової служби здійснюється, зокрема громадянами України у добровільному порядку (за контрактом) або за призовом.
Видами військової служби відповідно до частини шостої статті 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» є: строкова військова служба; військова служба за призовом під час мобілізації, на особливий період; військова служба за контрактом осіб рядового складу; військова служба за контрактом осіб сержантського і старшинського складу; військова служба (навчання) курсантів вищих військових навчальних закладів, також вищих навчальних закладів, які мають у своєму складі військові інститути, факультети військової підготовки, кафедри військової підготовки, відділення військової підготовки; військова служба за контрактом осіб офіцерського складу; військова служба за призовом осіб офіцерського складу.
Згідно ч. 3 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» закінченням проходження військової служби вважається день виключення військовослужбовця зі списків особового складу військової частини (військового навчального закладу, установи тощо) у порядку, встановленому положеннями про проходження військової служби громадянами України.
Відповідно до пункту 3 частини першої статті 36 КЗпП України призов або вступ працівника на військову службу є підставою припинення трудового договору, крім випадків, коли за працівником зберігаються місце роботи, посада відповідно до частин третьої та четвертої статті 119 цього Кодексу.
Згідно з частиною третьою статті 119 КЗпП України (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) за працівниками, призваними на строкову військову службу, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або прийнятими на військову службу за контрактом, у тому числі шляхом укладення нового контракту на проходження військової служби, під час дії особливого періоду на строк до його закінчення або до дня фактичного звільнення зберігаються місце роботи, посада і середній заробіток на підприємстві, в установі, організації, фермерському господарстві, сільськогосподарському виробничому кооперативі незалежно від підпорядкування та форми власності і у фізичних осіб - підприємців, у яких вони працювали на час призову. Середній заробіток працівника визначається відповідно до статті 27 Закону України «Про оплату праці» за правилами, передбаченими Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року № 100 (далі - Порядок).
Пунктом 2 Порядку передбачено, що у всіх інших випадках збереження середньої заробітної плати середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата. Працівникам, які пропрацювали на підприємстві, в установі, організації менше двох календарних місяців, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за фактично відпрацьований час.
Якщо протягом останніх двох календарних місяців працівник не працював, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за попередні два місяці роботи. Якщо і протягом цих місяців працівник не відпрацював жодного робочого дня, середня заробітна плата обчислюється відповідно до останнього абзацу пункту 4 цього Порядку.
Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду від 26.08.2020 року у справі N 501/2316/15-ц.
Також відповідно до п. 21 Пленуму Верховного Суду України від 24 грудня 1999 р. N 13 "Про практику застосування судами законодавства про оплату праці" при визначенні середньої заробітної плати слід виходити з того, що в усіх випадках, коли за чинним законодавством вона зберігається за працівниками підприємств, установ, організацій, це слід робити відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 р. N 100 ( 100-95-п ) (з наступними змінами і доповненнями). Цей нормативний акт не застосовується лише тоді, коли середня заробітна плата визначається для відшкодування шкоди, заподіяної ушкодженням здоров`я, та призначення пенсії.
Згідно довідки КП « Джерело» від 25.05.2021 року середній заробіток за ОСОБА_1 за останні два календарих місяці , що передують його увільненню від виконання обов`язків в зв`язку з призовом на військову службу становить 235,12 грн.
Довідкою КП « Джерело» від 28.07.2021 року підтверджується , що за період з 11.11.2020 року по 05.04.2021 року ОСОБА_1 нараховано заробітної плати та підлягає видачі заборгованість по заробітній платі у сумі 18 927,16 грн., в тому числі утримано прибутковий податок у сумі 4232,16 грн та військовий збір -352,68 грн.
Згідно з ст.12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно з ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Відповідно до положень ч.1, 2 ст.77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.
Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Згідно з ч.ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може грунтуватися на припущеннях. Аналізуючи вищевикладене, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, виходячи з принципів розумності, виваженості та справедливості, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову та стягнення середнього заробітку за період проходження позивачем строкової служби з 11.11.2020 року по 05.04.2021 року року.
Оскільки, позивач ОСОБА_1 при зверненні до суду з даним позовом був звільнений від сплати судового збору на підставі п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», як учасник бойових дій , тому судові витрати слід покласти на відповідача на підставі ст.141 ЦПК України у розмірі 908,00 грн
Керуючись ст. 10, 12, 13, 78, 81, 141, 263-265, 354, 430 ЦПК України, ст.119 КЗпП України, Постановою КМУ від 8 лютого 1995 року №100 «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати», ст. 2, 24, 27 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», суд,

у х в а л и в :
Позовні вимоги ОСОБА_1 до Комунального підприємства з водопостачання та водовідведення «Джерело» про нарахування та стягнення заробітної плати - задовольнити.

Зобов`язати Комунальне підприємство з водопостачання та водовідведення «Джерело» нарахувати та виплатити ОСОБА_1 середній заробіток за період проходження ним строкової військової служби з 11 листопада 2020 року по 05 квітня 2021 року в розмірі 18927 (вісімнадцять тисяч дев`ятсот двадцять сім) грн 16 коп..

Стягнути з Комунального підприємства з водопостачання та водовідведення «Джерело» судовий збір на користь держави (отримувач коштів ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача UA0026001, код класифікації доходів бюджету 22030106) в розмірі 908 (дев`ятсот вісім) грн 00 коп..

Рішення в частині стягнення середнього заробітку за період проходження строкової військової служби у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Учасники справи: Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ; проживає за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 . Відповідач: Комунальне підприємство з водопостачання та водовідведення «Джерело», юридична адреса: пров. Заклепенко, 16, смт Краснокутськ, Богодухівського району, Харківської області, 62002, ).

Суддя Л. В. Вовк