Справа № 415/6582/20
Провадження № 2/415/666/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 серпня 2021 року м. Лисичанськ

Лисичанський міський суд Луганської області у складі:

головуючого судді - Калмикової Ю.О.,

за участю секретаря - Кравченко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Лисичанська цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Лисичанська житлово-експлуатаційна контора № 6» про визнання права користування житловим приміщенням, третя особа: Лисичанська міська військово-цивільна адміністрація Сєвєродонецького району Луганської області, -

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

Зміст позовних вимог

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Комунального підприємства «Лисичанська житлово-експлуатаційна контора № 6» про визнання права користування житловим приміщенням, третя особа: Лисичанська міська військово-цивільна адміністрація Сєвєродонецького району Луганської області.

В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що у 2001 році кв. АДРЕСА_1 була видана ОСОБА_2 . У 2006 році ОСОБА_2 уклав шлюб з ОСОБА_3 (прізвище після одруження ОСОБА_3 ). ОСОБА_5 була рідною сестрою матері позивача, а отже її рідною тіткою.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер.

21.09.2012 року перебуваючи у родинних стосунках за бажанням ОСОБА_5 позивач була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , як піднаймач.

01.11.2013 року зі згоди ОСОБА_5 за цією ж адресою було зареєстровано малолітнього сина позивача ОСОБА_6 .

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 померла.

Таким чином всі наймачі вказаної квартири померли.

Квартира не приватизована та знаходиться у комунальній власності.

Позивач разом із сином по теперішній час проживають у даній квартирі як піднаймачі.

На сьогоднішній день ця квартира є єдиним місцем фактичного постійного проживання позивача та її малолітнього сина.

На підставі викладеного, просила суд визнати ОСОБА_1 наймачем квартири АДРЕСА_1 за раніше укладеним договором найму жилого приміщення замість попереднього наймача та право користування житловим приміщенням.

Надходження позовної заяви та інших заяв до суду

30.10.2020 року ухвалою суду про відкриття провадження у справі № 415/6582/20 було відкрито провадження у цій цивільній справі.

31.03.2021 року позивач надала клопотання про заміну третьої особи.

08.06.2021 року ухвалою суду замінено третю особу.

20.08.2021 року відповідач надав клопотання, в якому просив справу розглядати без участі представника третьої особи.

25.08.2021 року представник позивача надала клопотання, в якому просила справу розглядати без участі позивача та її представника.

Доводи особи, яка подала позов

Позовна заява мотивована тим, що позивач мешкає у спірній квартирі та має право користування цією квартирою.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, про причини неявки суд не повідомила, заяв про відкладення справи від неї не надходило.

Представник позивача - адвокат Бондарєва В.В. в судове засідання не з`явилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, надала письмове клопотання про розгляд справи за її відсутністю та за відсутністю позивача, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав до суду письмове клопотання, в якому просив справу розглядати без участі представника відповідача.

Представник третьої особи Лисичанської міської військово-цивільної адміністрації Сєвєродонецького району Луганської області в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив, заяв про відкладення справи не надав.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає встановленими наступні фактичні обставини справи.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

З матеріалів справи встановлено, що згідно з свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданим Верхнянським міськ. ЗАГС Ворошиловградської області, ОСОБА_3 народилась ІНФОРМАЦІЯ_3 , про що зроблено актовий запис №547. Батьком записано ОСОБА_7 , мати - ОСОБА_8 .

Згідно з свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , виданим Верхнянським міськ. ЗАГС Ворошиловградської області, ОСОБА_9 народилась ІНФОРМАЦІЯ_4 , про що зроблено актовий запис №547. Батьком записано ОСОБА_7 , мати - ОСОБА_8 .

Згідно з свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_3 від 13.01.2006 року, виданим Привільською міською радою міста Лисичанська Луганської області ОСОБА_2 та ОСОБА_3 зареєстрували шлюб 13.01.2006 року, про що зроблено відповідний актовий запис № 03. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу ОСОБА_3 .

Згідно з свідоцтвом про розірвання шлюбу серії НОМЕР_4 від 06.02.1990 року, шлюб між ОСОБА_10 та ОСОБА_11 розірвано 06.02.1990 року, актовий запис 69.

Згідно з свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_5 від 14.04.1990 року, виданим Лисичанським міськ. ЗАГС Ворошиловградської області ОСОБА_12 та ОСОБА_11 зареєстрували шлюб 14.04.1990 року, про що зроблено відповідний актовий запис № 237, прізвище дружини після реєстрації шлюбу ОСОБА_11 .

Згідно з свідоцтвом про народження серії НОМЕР_6 , виданим Нижненською сіль.радою Первомайського виконкому Ворошиловградської області ОСОБА_1 народилась ІНФОРМАЦІЯ_5 , про що зроблено актовий запис №4, батьком записано ОСОБА_12 , мати - ОСОБА_11 .

Згідно з свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_7 від 01.07.2008 року, виданим Привільською міською радою м. Лисичанська Луганської області, ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що складено актовий запис №70.

Згідно з свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_8 від 18.04.2017 року, виданим Привільською міською радою м. Лисичанська Луганської області, ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що складено актовий запис №54.

Згідно з свідоцтвом про народження серії НОМЕР_9 від 13.07.2011 року, виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Лисичанського міського управління юстиції у Луганській області, ОСОБА_6 народився ІНФОРМАЦІЯ_6 , про що зроблено актовий запис №503. Батьком записано ОСОБА_14 , мати - ОСОБА_15 .

Згідно з довідкою №170 від 09.09.2020 року, виданою Комунальним підприємством «Лисичанська житлово-експлуатаційна контора №6», ОСОБА_1 з сином, ОСОБА_6 , зареєстрована та мешкає за адресою: АДРЕСА_2 .

Згідно з довідкою №9653 від 12.08.2020 року, виданою Управлінням адміністративних послуг Лисичанської міської ради військово-цивільної адміністрації міста Лисичанська Луганської області, за адресою: АДРЕСА_2 , зареєстровані: ОСОБА_1 , ОСОБА_6 .

Мотивувальна частина

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 61 ЖК Української РСР користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення.

Договір найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду укладається в письмовій формі на підставі ордера на жиле приміщення між наймодавцем - житлово-експлуатаційною організацією (а в разі її відсутності - відповідним підприємством, установою, організацією) і наймачем - громадянином, на ім`я якого видано ордер.

Відповідно до ст. 64 цього Кодексу члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов`язаннями, що випливають із зазначеного договору.

До членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство.

Відповідно до ст. 65 ЖК Української РСР наймач вправі в установленому порядку за письмовою згодою всіх членів сім`ї, які проживають разом з ним, вселити в займане ним жиле приміщення свою дружину, дітей, батьків, а також інших осіб.

Особи, що вселилися в жиле приміщення як члени сім`ї наймача, набувають рівного з іншими членами сім`ї права користування жилим приміщенням, якщо при вселенні між цими особами, наймачем та членами його сім`ї, які проживають з ним, не було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням.

Аналіз наведених норм житлового законодавства дає підстави для висновку, що у осіб, які вселилися до наймача, виникають усі права й обов`язки за договором найму жилого приміщення, якщо особи вселилися в жиле приміщення у встановленому законом порядку, постійно проживали разом із наймачем і вели з ним спільне господарство, були визнані членами сім`ї наймача та не було встановлено певного порядку користування жилим приміщенням.

Відповідно до роз`яснень, викладених у пункті 9 постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12.04.1985 «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України», вирішуючи спори про право користування жилим приміщенням осіб, які вселилися до наймача, суд повинен з`ясувати, чи дотриманий встановлений порядок при їх вселенні, зокрема: чи була письмова згода на це всіх інших членів сім`ї наймача, чи прописані вони в даному приміщенні, чи було це приміщення постійним місцем їх проживання, чи вели вони з наймачем спільне господарство, тривалість часу їх проживання.

У даній постанові Верховний Суд України наголосив, що відсутність письмової згоди членів сім`ї наймача на вселення сама по собі не свідчить про те, що особи, які вселилися, не набули права користування жилим приміщенням, якщо за обставинами справи безспірно встановлено, що вони висловлювали таку згоду.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

Верховний Суд України у постанові Пленуму № 9 від 01.11.1996 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя» також роз`яснив, що наявність чи відсутність прописки (зараз - реєстрації) самі по собі не можуть бути підставою для визнання права користування жилим приміщенням за особою, яка там проживала чи вселилась туди як член сім`ї наймача (власника) приміщення, або ж для відмови їй у цьому.

Відповідно до ст. 106 ЖК Української РСР повнолітній член сім`ї наймача вправі за згодою наймача та інших членів сім`ї, які проживають разом з ним, вимагати визнання його наймачем за раніше укладеним договором найму жилого приміщення замість попереднього наймача. Таке ж право у разі смерті наймача або втрати ним права на жиле приміщення належить будь-якому членові сім`ї наймача.

У разі відмови наймодавця у визнанні члена сім`ї наймачем за договором найму спір може бути вирішено в судовому порядку.

Відповідно до ст.ст. 15,16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Аналогічна норма міститься в ч. 1 ст. 2, ст. 4 ЦПК України, відповідно до якої кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Відповідно до положень Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Аналіз вказаних норм матеріального та процесуального права дає підстави стверджувати, що захисту в суді підлягає не будь яке право особи, а саме порушене.

Звертаючись до суду з позовом, особа повинна довести як те, що її права були дійсно порушеними, так і особу, яка їх порушила.

Згідно із частиною першою статті 76 Цивільного процесуального кодексу України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що житлово-експлуатаційною організацією, яка обслуговує житловий будинок за адресою: АДРЕСА_2 є Комунальне підприємство «Лисичанська Житлово-експлуатаційна контора №6». З наданих позивачем доказів не вбачається чи зверталась позивач з відповідною заявою щодо визнання її наймачем за договором найму до Комунального підприємства «Лисичанська Житлово-експлуатаційна контора №6».

Таким чином, обставини, встановлені судом на підставі наданих позивачем і наведених вище доказів, які суд визнає належними, свідчать про те, що позивачу не було відмовлено відповідачем у визнанні його наймачем житлового приміщення.

Позивач пред`являє свої вимоги до Комунального підприємства «Лисичанська Житлово-експлуатаційна контора №6», разом з тим, ні в позовній заяві, ні в ході розгляду справи позивач не зазначає в чому полягає порушення її прав відповідачем.

Таким чином, факти, викладені позивачем у позовній заяві в обґрунтування позовних вимог не знайшли своє підтвердження в ході судового засідання, позивачем не зазначено у чому полягає порушення, невизнання або оспорювання прав позивача відповідачем, а тому відсутній спір про право та за таких обставин суд вважає, що позов задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 4, 76, 263-265, 268, 273, 354, 355 ЦПК України суд,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Лисичанська житлово-експлуатаційна контора № 6» про визнання права користування житловим приміщенням, третя особа: Лисичанська міська військово-цивільна адміністрація Сєвєродонецького району Луганської області залишити без задоволення повністю.

Рішення може бути оскаржено до Луганського апеляційного суду через Лисичанський міський суд шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання за адресою: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер платника податків НОМЕР_10 .

Відповідач: Комунальне підприємство «Лисичанська житлово-експлуатаційна контора № 6», місце знаходження за адресою: буд. 16, вул. Куйбишева, м. Привілля, Луганська область, 93193, Україна, .

Третя особа: Лисичанська міська військово-цивільна адміністрація Сєвєродонецького району Луганської області, місце знаходження: буд. 7, вул. Грушевського, .

Суддя Ю. О. Калмикова