ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 22-ц/821/372/21Головуючий по 1 інстанції
Справа №697/1326/20 Категорія: 305010900 Льон О. М.
Доповідач в апеляційній інстанції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2021 рокум. Черкаси

Черкаський апеляційний суд у складі колегії суддів:

Гончар Н.І., Сіренка Ю.В., Фетісової Т.Л.

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ;

відповідачі Моторне (транспортне) страхове бюро України; ОСОБА_2 ;

особа, яка подала апеляційну скаргу Моторне (транспортне) страхове бюро України;

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Моторного (транспортного) страхового бюро України на рішення Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 22 грудня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Моторного (транспортного) страхового бюро України, ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, спричиненої внаслідок пошкодження транспортного засобу у дорожньо-транспортній пригоді,

в с т а н о в и в:

У липні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що внаслідок ДТП, що мала місце 10 квітня 2020 о 19:45 год. в с. Бобриця по вул. Шевченка, 45, Канівського району, Черкаської області, ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом - легковим автомобілем марки ВАЗ-2106, д.н.з. НОМЕР_1 , не маючи при собі та не пред`явивши для перевірки уповноваженій особі поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, під час руху, не вибрав безпечної швидкості та під час роз`їзду здійснив зіткнення з автомобілем, який не рухався, Ford Transit, д.н.з. НОМЕР_2 , та який отримав механічні пошкодження та належить позивачу ОСОБА_1 .

Постановою Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 29 травня 2020 року ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за статтями 124, 130 КУпАП.

Позивач ОСОБА_1 з метою досудового врегулювання можливого спору з приводу відшкодування заподіяної шкоди звертався до відповідачів, але оскільки останні у добровільному порядку завдану шкоду не відшкодували, тому він був вимушений звернутися до фахівця в галузі права по правову допомогу та здійснити заходи щодо визначення розміру заподіяної в результаті ДТП шкоди належному йому автомобілю. В результаті чого встановлено, що розмір заподіяної матеріальної шкоди т/з Ford Transit, д.н.з. НОМЕР_2 складає 17655,24 грн. Розмір заподіяної моральної шкоди позивач оцінює у розмірі 10000 грн.

Позивач вказує, що після ДТП він повідомив про відомі йому обставини МТСБУ, який є гарантом відшкодування спричиненої шкоди позивачу, а останній надав письмову відповідь про те, що він не несе будь-якої страхової (матеріальної), відповідальності перед позивачем. ОСОБА_2 , у свою чергу добровільно відшкодовувати заподіяні збитки відмовився.

З урахуванням наведеного, позивач просив суд стягнути з відповідачів на його користь матеріальну шкоду заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в сумі 17655,24 грн., моральну шкоду в сумі 10000,00 грн. та понесені судові витрати.

Рішенням Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 22 грудня 2020 року позов задоволено частково.

Стягнуто з МТСБУ на користь ОСОБА_1 22655,24 грн, з них: 17655,24 грн в рахунок відшкодування матеріальної шкоди; 5103,21 грн судових витрат.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 2578,39 грн, з них: 2000 моральної шкоди та 578,39 грн судових витрат.

В задоволенні інших позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з Моторного (транспортного) страхового бюро України на користь держави 536,15 грн судового збору.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави 60,77 грн судового збору.

Рішення суду обґрунтоване тим, що відповідно до підпункту «г» пункту 41.1 статті 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» саме МТСБУ повинно відшкодувати завдану потерпілому у ДТП майнову шкоду.

Суд вказав, що оскільки позивачем не надано доказів заподіяння шкоди його здоров`ю, моральну шкоду слід стягнути лише з відповідача ОСОБА_2 , та враховуючи розумність і справедливість, її розмір становить 2000 грн.

Також судом здійснено розподіл судових витрат, виходячи із пропорційності задоволених позовних вимог.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, МТСБУ подало апеляційну скаргу та просить скасувати рішення Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 22 грудня 2020 року та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог до Моторного (транспортного) страхового бюро України.

В апеляційній скарзі вказує, що обов`язок МТСБУ по відшкодуванню шкоди за рахунок коштів фонду захисту потерпілих в разі відсутності у винної особи договору обов`язкового страхування виникає тільки перед водієм транспортного засобу, який є забезпеченим в розумінні п. 1.7 ст. 1 Закону, тобто, має поліс (договір) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

Зазначає, що судом першої інстанції не враховано при винесенні рішення норми пункту 1.7 статті 1 Закону № 1961-IV з урахуванням положень підпункту «а» пункту 41.1 статті 41 цього Закону, та тим самим розширив поняття «забезпечений транспортний засіб», що суперечить нормам Закону України № 1961-IV.

ОСОБА_1 подав відзив на апеляційну скаргу та просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

У відзиві вказує, що суд повинен врахувати положення пункту 13.1 статті 13 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», яким передбачено, що інваліди війни, які особисто керують належними їм транспортними засобами, звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності на території України, а відшкодування збитків від ДТП, винуватцями якої є зазначені особи, проводить МТСБУ у порядку, визначеному цим законом.

МТСБУ подало заперечення на відзив на апеляційну скаргу, в якому вказує, що оскільки транспортний засіб позивача не було забезпечено у відповідності до положень пункту 1.7 статті 1 Закону № 1961-IV, то керуючись пунктом «а» пункту 41.1 статті 41 Закону у МТСБУ відсутній обов`язок з відшкодування шкоди, нанесеної транспортному засобу.

Перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів приходить до наступного.

Частиною третьою статті 3 ЦПК України визначено, що провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Оскільки рішення суду першої інстанції оскаржується МТСБУ в частині позовних вимог до МТСБУ, апеляційний суд переглядає судове рішення лише у вказаній частині.

Судом першої інстанції встановлено, що згідно довідки про дорожньо-транспортну пригоду № 746717 від 14 квітня 2020 року, 10 квітня 2020 року в с. Бобриця по вул. Шевченка, Канівського району, Черкаської області сталась дорожньо-транспортна пригода за участю т/з «ВАЗ-21063» д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_2 , та автомобіля Ford Transit, д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 , в результаті зіткнення транспортні засоби зазнали пошкодження (а.с.9).

Постановою Канівського міськрайонного суду Черкаської області №697/708/20 від 29 травня 2020 року, ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених статтями 124, 130 КУпАП (а.с.10).

Із змісту вказаної постанови вбачається, що ОСОБА_2 10 квітня 2020 року о 19:45 год. в с. Бобриця по вул. Шевченка, 45, Канівського району Черкаської області, керував транспортним засобом - ВАЗ-2106, д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, під час руху не вибрав безпечної швидкості та під час роз`їзду здійснив зіткнення з автомобілем Ford Transit, д.н.з. НОМЕР_2 , який не рухався, в результаті чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Своїми діями ОСОБА_2 порушив пункти 2,9а, 13.3 ПДР України.

14 квітня 2020 ркоу ОСОБА_1 звертався до МТСБУ з повідомленням про вчинення дорожньо-транспортної пригоди (страховий випадок) та проханням направити аварійного комісара або експерта МТСБУ на місце настання страхового випадку, з метою визначення розміру спричинених матеріальних збитків (а.с.11).

18 травня 2020 року МТСБУ повідомило позивача листом про те, що не має правових підстав для відшкодування заподіяної шкоди, рекомендовано звернутися до суду з позовом про відшкодування заподіяної шкоди з особи відповідальної за скоєння ДТП (а.с.12).

Листами від 09 червня 2020 року позивач ОСОБА_1 звертався до відповідачів з повідомленням про прибуття 15 червня 2020 року для огляду за участю експерта автомобіля Ford Transit, д.н.з. НОМЕР_2 , якому в результаті ДТП, що мало місце 10 квітня 2020 року було завдано механічних пошкоджень (а.с.13,14).

Відповідно до звіту №06-45 від 25 червня 2020 року про оцінку автомобіля Ford Transit, д.н.з. НОМЕР_2 , виконаного ФОП ОСОБА_3 на підставі договору та заяви ОСОБА_1 від 15 червня 2020 року, вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля Ford Transit, д.н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_1 унаслідок ДТП станом на 25 червня 2020 року складає 17655,24 грн. в т.ч. 20% ПДВ за винятком вартості ремонтно-відновлювальних робіт (а.с.15-25).

Згідно із матеріалами справи особа, винна у вчиненні ДТП ОСОБА_2 , не застрахував свою цивільно-правову відповідальність перед третіми особами.

Позивач ОСОБА_1 на підставі пункту 13.1 статті 13 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» звільнений від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності на території України як учасник бойових дій.

Згідно зі статтею 6 Закону № 1961-IV страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Відповідно до пункту 13.1 статті 13 Закону учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності та особи з інвалідністю внаслідок війни, що визначені законом, особи з інвалідністю I групи, які особисто керують належними їм транспортними засобами, а також особи, що керують транспортним засобом, належним особі з інвалідністю I групи, у її присутності, звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності на території України. Відшкодування збитків від дорожньо-транспортної пригоди, винуватцями якої є зазначені особи, проводить МТСБУ у порядку, визначеному цим Законом.

Підпунктом «а» пункту 41.1 Закону № 1961-IV визначено, що МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі.

Відповідно до пункту 1.7 статті 1 Закону № 1961-IV забезпечений транспортний засіб - транспортний засіб, зазначений у чинному договорі обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, за умови його експлуатації особами, відповідальність яких застрахована.

Згідно із пунктом 1.4 Закону особи, відповідальність яких застрахована, - страхувальники та інші особи, які правомірно володіють забезпеченим транспортним засобом.

Відповідно до пункту 1.1 Закону страхувальники юридичні особи та дієздатні громадяни, що уклали із страховиками договори обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю, майну третіх осіб під час експлуатації наземного транспортного засобу.

З аналізу вказаних норм Закону слідує, що МТСБУ відшкодовує шкоду, завдану забезпеченому транспортному засобу власником транспортного засобу, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність.

Транспортний засіб позивача не є забезпеченим відповідно до положень пункту 1.7 Закону, оскільки цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 не застрахована у встановленому Законом порядку.

Звільнення позивача від обов`язку укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності на підставі пункту 13.1 статті 13 Закону № 1961-IV не свідчить про те, що його автомобіль є забезпеченим транспортним засобом, а позивач є особою, відповідальність якої застрахована.

Враховуючи наведене, суд першої інстанції прийшов до помилкового висновку щодо наявності у МТСБУ обов`язку із відшкодування позивачу завданої відповідачем ОСОБА_2 шкоди внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Судом першої інстанції не правильно застосовано наведені норми матеріального права, що призвело до ухвалення помилкового рішення про стягнення з відповідача МТСБУ на користь позивача майнової шкоди в сумі 17655,24 грн.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Статтею 376 ЦПК України визначено, що підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

У зв`язку з тим, що місцевим судом необґрунтовано стягнуто з відповідача МТСБУ на користь позивача майнову шкоду, а не відмовлено у задоволенні позовних вимог, рішення суду в частині стягнення із МТСБУ судових витрат на користь позивача в сумі 5103,21 грн та в дохід держави в сумі 536,15 грн також є необґрунтованим та підлягає скасуванню в цій частині.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу Моторного (транспортного) страхового бюро України слід задовольнити, рішення Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 22 грудня 2020 року скасувати в частині стягнення з МТСБУ на користь ОСОБА_1 22655,24 грн, з яких 17655,24 грн в рахунок відшкодування матеріальної шкоди та 5103,21 грн судових витрат, а також в частині стягнення з МТСБУ на користь держави 536,15 грн судового збору. Прийняти в цих частинах нове рішення про відмову в задоволенні вказаних позовних вимог.

У зв`язку з тим, що позивач ОСОБА_1 звільнений від сплати судового збору на підставі п. 8 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України сплачений МТСБУ судовий збір за подання апеляційної скарги в сумі 1261,20 грн слід компенсувати за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Рішення суду першої інстанції в інших частинах не оскаржувалось учасниками справи, тому апеляційним судом не переглядається відповідно до положень статті 367 ЦПК України.

Керуючись статтями 367, 374, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Моторного (транспортного) страхового бюро України задовольнити.

Рішення Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 22 грудня 2020 року скасувати в частині стягнення з Моторного (транспортного) страхового бюро України на користь ОСОБА_1 22655,24 грн, з яких: 17655,24 грн - в рахунок відшкодування матеріальної шкоди та 5103,21 грн - судових витрат, а також в частині стягнення з МТСБУ на користь держави 536,15 грн судового збору. Прийняти в цих частинах нове рішення про відмову в задоволенні вказаних вимог.

Компенсувати Моторному (транспортному) страховому бюро України за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, судовий збір в сумі 1261 гривня 20 коп.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена з підстав та в порядку, визначеному статтею 389 Цивільного процесуального кодексу України.

Судді