Справа №: 398/3957/21
провадження №: 2-з/398/45/21
УХВАЛА

Іменем України

"27" серпня 2021 р. суддя Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області Нерода Л.М., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет», де треті особи, які не заявляють самостійні вимоги на предмет спору: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович та Олександрійський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

В С Т А Н О В И В:

До Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області із заявою про забезпечення позову звернулася ОСОБА_1 .

У заяві про забезпечення позову остання просить зупинити стягнення за виконавчим написом №9513, вчиненим 23 лютого 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгеном Михайловичем.

Заява мотивована тим, що ОСОБА_1 на розгляд Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області подана позовна заява до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет», де треті особи, які не заявляють самостійні вимоги на предмет спору: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович та Олександрійський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Заявник зазначає, що не зупинення стягнення за вказаним виконавчим написом може ускладнити та унеможливити ефективний захист прав та інтересів позивача, оскільки за час розгляду позову виконавче провадження може бути виконаним, і позивач буде змушений звертатися з окремим позовом до відповідача про повернення стягнених коштів.

У зв`язку із викладеним, заявник звернулася до суду із зазначеною заявою про забезпечення прозову, та просить її задовольнити.

Дослідивши заяву про забезпечення позову та додані до неї матеріали, суддя дійшов до наступного.

Судом встановлено, що заявник 20.08.2021 року звернулась до Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет», де треті особи, які не заявляють самостійні вимоги на предмет спору: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович та Олександрійський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Ухвалою суду від 27.08.2021 позовну заяву залишено без руху.

Разом із позовною заявою заявником подано до суду вказану заяву про забезпечення позову.

Вимоги до змісту і форми заяви про забезпечення позову визначені приписами ст.151 ЦПК України.

Так, зокрема, п.п. 3, 4, 6, 7 ч.1 ст. 151 ЦПК України визначено, що заява про забезпечення позову має містити: предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

В порушення наведеної норми до заяви про забезпечення позову заявником не долучено виконавчий напис нотаріуса.

При цьому, суддя враховує, що ухвалою суду від 27.08.2021 позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет», де треті особи, які не заявляють самостійні вимоги на предмет спору: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович та Олександрійський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, залишено без руху, в тому числі через недолучення до матеріалів справи оскаржуваного виконавчого напису нотаріуса, тобто подана позовна заява оформлена з порушеннями вимог, передбаченихст.ст.175,177ЦПК України.

Відповідно до роз`яснень Постанови № 9 Пленуму Верховного суду України "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" від 22 грудня 2006 року, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитись зокрема в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідного виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовними вимогами.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не учасниками даного судового процесу.

Так, у заяві про забезпечення позову позивач не вказує конкретних підстав, за яких невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду буде неможливим. Посилання в заяві на потенційну можливість утруднення виконання рішення суду без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Позивач вказує, що виконавчий напис може бути виконаний до набрання рішенням суду законної сили, однак при цьому не наводить, доказів того, що державним виконавцем активно здійснюється примусове виконання вказаного виконавчого напису (тобто, здійснюється відрахування із заробітної плати заявника, накладено арешт на майно, чи кошти останньої, тощо).

З огляду на вищенаведене, суд вважає заяву про забезпечення позову необґрунтованою, так як заява позивача ґрунтується на припущеннях, крім того позивачем не доведений факт того, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу (ч.10 ст.153 ЦПК України).

Враховуючи викладене, заява про забезпечення позову підлягає поверненню.

Керуючись статями151,154,260-261, 353 Цивільного процесуального кодексу України,

На підставі наведеного та керуючись ст. ст.149,151,152,153 ЦПК України, суд

П О С ТА Н О В И В:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, повернути заявнику.

Роз`яснити заявнику, що повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню позивача до суду з такою заявою, після усунення умов, що стали причинами для її повернення.

Ухвала суду може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду через Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Повний текст ухвали суду складено 27 серпня 2021 року.

СУДДЯ Л.М. НЕРОДА