Справа № 1005/7141/2012
Провадження № 4-с/359/32/2021
УХВАЛА

16 серпня 2021 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Семенюти О.Ю.,

за участю секретаря судового засідання Моргушко Л.В.,

представника скаржника Четвертака К.С.,

представника ДВС Лавренчук Н.М.,

розглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні в режимі відео конференції скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Файненс Компані», заінтересовані особи: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, на постанову про повернення виконавчого документа стягувачу,

встановив:

У червні 2021 року ТОВ «Файненс Компані» звернулося до суду зі скаргою, в якій просить: -поновити товариству з обмеженою відповідальністю «Файненс Компані» строк на звернення зі скаргою на постанову головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Медведєва Олександра В`ячеславовича від 07.04.2017 у виконавчому провадженні №39308126, про повернення виконавчого листа №2/1005/1939/2012;- визнати незаконною та скасувати постанову головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Медведєва Олександра В`ячеславовича від 07.04.2017 у виконавчому провадженні №39308126 про повернення виконавчого листа №2/1005/1939/2012;- зобов`язати Відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України відновити виконавче провадження №39308126 та продовжити дії щодо виконання рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 25.12.2013 року по справі №1005/7141/2012 за виконавчим листом №2/1005/1939/2012.

Обґрунтовуючи доводи скарги, зазначають, що рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 25 грудня 2012 року позов ПАТ «Сведбанк» було задоволено частково. Ухвалено в рахунок погашення боргу за кредитним договором в розмірі 21877903,43 грн. звернути стягнення на належний ОСОБА_1 предмет іпотеки у вигляді земельної ділянки площею 2,69 га для ведення особистого селянського господарства на території Іванківської сільскої ради Бориспільського району Київської області шляхом реалізації предмета іпотеки з прилюдних торгів за початковою ціною не нижче 1318898,76 грн. Також стягнуто з відповідача на користь позивача судові витрати в розмірі 3219 грн. На виконання вищезазначеного судового рішення, 21.02.2013 року було видано виконавчий лист №2/1005/1939/2012. 12.08.2013 року постановою головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України Валявським О.А., було відкрито виконавче провадження №39308126 за вказаним виконавчим листом. Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 13.05.2021 р. у справі № 1005/7141/2012 було замінено стягувача у виконавчому провадженні з Публічного акціонерного товариства «Омега Банк» його правонаступником - Товариством з обмеженою відповідальністю «Файненс Компані». ПАТ «Омега Банк» не передавав ТОВ «Файненс Компані» жодних відомостей про виконавче провадження №39308126 внаслідок укладення Договору № 1 від 07.03.2019 року про відступлення права вимоги. Набувши статусу стягувача у виконавчому провадженні, та у зв`язку з відсутністю відомостей щодо виконавчого провадження №39308126, ТОВ «Файненс Компані» звернулося до Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України з адвокатським запитом, щодо надання актуальних відомостей щодо виконавчого провадження №39308126. Листом від 01.06.2021 року №20.1/В-7/39308126 Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України надано відповідь на вищезазначений адвокатський запит із якого ТОВ «Файненс Компані» стало відомо, що постановою від 07.04.2017 року головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Медведєвим О.В. було повернуто виконавчий документ стягувачу у виконавчому провадженні №39308126. ТОВ «Файненс Компані» не погоджується з оскаржуваною постановою, вважає останню протиправною та такою, що підлягає скасуванню в судовому порядку, у зв`язку з наступним. Як вбачається із відповіді Департаменту ДВС від 01.06.2021 року, підставою для повернення виконавчого листа №2/1005/1939/2012 державний виконавець Медведєв О.В., зазначив, що зверненню стягнення підлягає земельна ділянка з кадастровим номером :03:001:0007, загальною площею 2,6900 га, - цільове призначення якої - для ведення особистого селянського господарства, але через невідповідність законодавства, зокрема Земельного кодексу України та ЗУ «Про виконавче провадження» відсутня можливість примусової реалізації майна, у зв`язку з чим виконавчий документ підлягає поверненню. Вважають, що в результаті неправильного тлумачення норм матеріального права, виконавець вважав, що землі з цільовим призначенням «для ведення особистого селянського господарства» не можуть бути відчужені, що стало підставою для протиправного повернення виконавчого листа №2/1005/1939/2012 стягувачу, чим перешкодив у реалізації захисту прав та інтересів позивача (стягувача) у справі № 1005/7141/2012.

Крім того, просили суд поновити строк для звернення до суду зі скаргою на рішення державного, оскільки був пропущений з поважних причини, так як строк, який минув з моменту прийняття оскаржуваної постанови, скаржник вважає за необхідне обґрунтувати поважність причин, які зумовили неможливість оскарження постанови від 07.04.2017 року у виконавчому провадженні №39308126 про повернення виконавчого листа №2/1005/1939/2012 до сьогоднішнього дня. ТОВ «Файненс Компані» зазначає, що про існування оскаржуваної постанови дізналось лише 01.06.2021 року із листа Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України № 20.1/В-7/39308126. ПАТ «Омега Банк» за результатами укладення Договору № 1 відступлення прав вимоги від 07.03.2019 p., посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Колесник О.І. не передало ТОВ «Файненс Компані» жодних документів щодо виконавчого провадження №39308126, в тому числі і постанови про відкриття виконавчого провадження. Лише після заміни сторони у виконавчому провадженні №39308126 ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 13.05.2021 р. у справі № 1005/7141/2012, представник ТОВ «Файненс Компані» отримав право звернутись до Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України для отримання належних відомостей щодо виконавчого провадження №39308126. Тому вважають, що ТОВ «Файненс Компані» має повне право на поновлення строку звернення з даною скаргою на рішення державного виконавця, що порушує його права та інтереси, як стягувача у виконавчому провадженні №39308126.

Представник скаржника Четвертак К.С. у судовому засіданні підтримав скаргу та просив її задовольнити у повному обсязі.

Представник відділу примусового виконання рішення Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Лавренчук Н.М. заперечувала щодо задоволення скарги, просила відмовити у її задоволенні, посилаючись на те, що скаржником пропущено строк для оскарження постанови, матеріали виконавчого провадження знищені, державний виконавець діяв у відповідності до вимог Закону України «Про виконавче провадження» та Земельного кодексу України, отже постанова виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України з дотриманням усіх норм передбачених ЗУ «Про виконавче провадження», є цілком законною та не підлягає скасуванню.

Представник заінтересованої особи ОСОБА_2 - адвокат Овсій Д.Ю. у судовому засіданні, що відбулося 12 липня 2021 року просив відмовити у задоволенні скарги. Зазначив, що ухвала суду від 13.05.2021 про заміну стягувача оскаржується в Київському апеляційному суді, таким чином не набрала законної сили, в результаті чого скарга ТОВ «Файненс Компані» на рішення державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України є передчасною, адже заявник не має статусу стягувача. Зазначив, що на сьогодні, ОСОБА_2 повністю виконані зобов`язання за кредитним договором про що, з належним кредитором було складено договір про врегулювання заборгованості від 02 грудня 2020 року. А отже, зобов`язання за Кредитним договором № 1095-Ф від 31.08.2008 року припинені шляхом належного виконання. Крім того, зазначив, що йому відомо, що ОСОБА_1 , боржник по справі, помер, тому слід дочекатися вступу до справи його спадкоємців.

В той же час, суду не було надано будь-яких доказів на підтвердження факту смерті боржника ОСОБА_1 .

Дослідивши матеріали скарги, заслухавши учасників, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст.447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до ч. 1 ст. 448 ЦПК України скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Відповідно до ст.449 ЦПК України скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи.

Згідно ч.2 ст.449 ЦПК України, пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

Право на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців закріплено пункту 9 частини 1 статті 2 Закону України «Про виконавче провадження».

Як встановлено судом, ТОВ «Файненс Компані» про існування оскаржуваної постанови дізналось лише 01.06.2021 року із листа Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України № 20.1/В-7/39308126. ПАТ «Омега Банк» за результатами укладення Договору № 1 відступлення прав вимоги від 07.03.2019 p., посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Колесник О.І., не передало ТОВ «Файненс Компані» жодних документів щодо виконавчого провадження №39308126, в тому числі і постанови про відкриття виконавчого провадження. Лише після заміни сторони у виконавчому провадженні №39308126 ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 13.05.2021 р. у справі № 1005/7141/2012, представник ТОВ «Файненс Компані» отримав право звернутись до Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України для отримання належних відомостей щодо виконавчого провадження №39308126.

Таким чином, суд вважає, що строк на звернення зі скаргою до суду скаржником пропущено з поважних причин та поновлює його.

Судом встановлено, що рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 25 грудня 2012 року позов ПАТ «Сведбанк» було задоволено частково. Ухвалено в рахунок погашення боргу за кредитним договором в розмірі 21877903,43 грн., з яких 12995805 грн. - тіло кредиту, 5981316,94 грн. -відсотки, 2766493,58 грн - пеня за несвоєчасне повернення кредиту і відсотків, 134287,91 грн. - комісія, звернути стягнення на належний ОСОБА_1 предмет іпотеки у вигляді земельної ділянки з кадастровим номером :03:001:0007, загальною площею 2,69 га, яка розташована на території Іванківської сільскої ради Бориспільського району Київської області, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства, шляхом реалізації предмета іпотеки з прилюдних торгів за початковою ціною не нижче 1318898,76 грн. Також стягнуто з відповідача на користь позивача судові витрати в розмірі 3219 грн. (а.с.14-18).

На виконання рішення суду 21.06.2013 року видано виконавчий документ.

13.05.2021 року ухвалою Бориспільського міськрайонного суду по справі №2/1005/1939/2012 (№1005/7141/2012) замінено стягувача ПАТ «Омега Банк» на його правонаступника - ТОВ «Файненс Компані» (а.с.19).

Будь-яких доказів, що вказана ухвала скасована та не набрала законної сили, суду надано не було.

Листом від 01.06.2021 року № 20.1/В-7/39308126 Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ТОВ « Файненс Компані» надано відповідь на адвокатський запит, що постановою від 07.04.2017 року головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Медведєвим О.В. було повернуто виконавчий документ стягувачу у виконавчому провадженні №39308126.

В матеріалах справи є копія постанови про повернення виконавчого документа стягувачу від 07.04.2017 року у ВП №39308126 (а.с.25-28), відповідно до якої на підставі п.9 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження» було повернуто виконавчий лист №2/1005/1939/2012 виданий 21.06.2013 стягувачу.

Згідно зі статтею 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Судові рішення відповідно до статті 124 Конституції України є обов`язковими до виконання на всій території України.

У відповідності до ч. 1 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено ст. ст. 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У рішенні ЄСПЛ «Іванов проти України» зазначено, що відповідно до положень Європейської Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, право доступу до суду, що гарантується статтею 6, передбачає не лише право звернутися до суду за захистом своїх прав, а й право захистити своє право, в першу чергу, виконанням рішення, яке ухвалено на користь особи. Так як у разі невиконання рішення концепція «захисту прав судом» не працює. Суд зазначив, що право за судовий захист, яке гарантується статтею 6 може стати недіючим, якщо національне законодавство держави-учасниці Конвенції дозволяє, щоб остаточне обов`язкове судове рішення залишилось не виконуваним на шкоду однієї із сторін. Доступ до суду також охоплює можливість виконання судового рішення без необґрунтованих затримок.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно ст.18 Закону України "Про виконавче провадження"виконавче провадження є завершальною стадією судового провадження, в межах якої виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами (частина перша статті 18 ЦПК України).

Вичерпні підстави для повернення виконавчого документа стягувачу без виконання передбаченіст.47 Закону «Про виконавче провадження" (в редакції станом на 31.12.2015р.).

У відповідності до п.9 ч.1ст.47 ЗУ «Про виконавче провадження»( в редакції станом на 31.12.2015 року) виконавчий документ повертається стягувачу якщо наявна встановлена законом заборона щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, якщо у нього відсутнє інше майно чи кошти, на які можливо звернути стягнення, а також щодо проведення інших виконавчих дій стосовно боржника, що виключає можливість виконання відповідного рішення.

Як вбачається із постанови про повернення виконавчого документа стягувачу від 07.04.2017 року у ВП №39308126, підставою для повернення виконавчого листа №2/1005/1939/2012 головний державний виконавець Медведєв О.В., зазначив, що зверненню стягнення підлягає земельна ділянка з кадастровим номером :03:001:0007, загальною площею 2,69000 га., - цільове призначення якої - для ведення особистого селянського господарства, але через невідповідність законодавства, зокрема Земельного кодексу України та ЗУ «Про виконавче провадження» відсутня можливість примусової реалізації майна, у зв`язку з чим виконавчий документ підлягає поверненню.

Представник скаржника стверджує, що земельна ділянка з цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства, що належить ОСОБА_1 , на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку від 18.05.2006 р. серія ЯГ № 215941, виданого Бориспільським районним відділом земельних ресурсів Київської області, на яку рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 25.12.2021 у справі № 1005/7141/2012 було звернуто стягнення, ніколи не була виділена в натурі на місцевості, в результаті реалізації прав власником земельної (частки) паю.

Будь-яких доказів, які б спростовували вищенаведене, суду надано не було та не зазначено джерел їх здобуття.

Так, п. 15 Розділу X Земельного кодексу України (в редакції чинній на момент прийняття оскаржуваної постанови) чітко вказує, що не допускається купівля-продаж або іншим способом відчуження земельних ділянок і зміна цільового призначення (використання) земельних ділянок, які перебувають у власності громадян та юридичних осіб для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, земельних ділянок, виділених в натурі (на місцевості) власникам земельних часток (паїв) для ведення особистого селянського господарства, а також земельних часток (паїв), крім передачі їх у спадщину, обміну земельної ділянки на іншу земельну ділянку відповідно до закону та вилучення (викупу) земельних ділянок для суспільних потреб, а також крім зміни цільового призначення (використання) земельних ділянок з метою їх надання інвесторам - учасникам угод про розподіл продукції для здійснення діяльності за такими угодами.

Тобто будь-яке відчуження земельних ділянок з цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства не допускається лише, в Тому випадку, якщо такі земельні ділянки були виділені в натурі (на місцевості) власникам земельних часток (паїв) для ведення особистого селянського господарства.

Відповідно до правової позиції зазначеної в постанові Верховного Суду від 13.03.2020 р. у справі № 671/2108/18 , згідно із статті 19 ЗК України землі сільськогосподарського призначення визначені як окрема категорія земель. Землями сільськогосподарського призначення Кодекс визнає землі, надані для виробництва сільськогосподарської продукції, здійснення сільськогосподарської науково-дослідної та навчальної діяльності, розміщення відповідної виробничої інфраструктури, у тому числі інфраструктури оптових ринків сільськогосподарської продукції, або призначені для цих цілей.

Наведене свідчить, що визначення поняття «землі сільськогосподарського призначення» насамперед пов`язано з використанням їх для такої цілі, як виробництво сільськогосподарської продукції, що зумовлено їх природними властивостями.

Стаття 22 ЗК України визначає види використання сільськогосподарських земель, які відповідають їх цільовому призначенню, та осіб, які мають право на отримання таких земель у власність та у користування. Згідно частини першої статті 23 ЗК України землі повинні надаватися насамперед для сільськогосподарського використання. Пріоритетність правового режиму цих земель передбачає необхідність їх цільового використання.

Виходячи з вищезазначених норм, обмеження щодо відчуженням земельних ділянок не поширюється на право приватної власності на земельні ділянки іншого призначення (виду використання), які перебувають у власності громадян та юридичних осіб. Тому колегія суддів погоджується з висновками суду, що доводи позивачів наведені в позовних заявах не ґрунтуються на вимогах закону, оскільки містять хибні висновки про поширення мораторію на відчуження земельних ділянок позивачів, які відносяться до земель сільськогосподарського призначення для ведення особистого селянського господарства і не являються земельними частками (паями).»

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 20.05.2021 року у справі №908/1550/19.

Таким чином, державний виконавець невірно розтлумачив норми Земельного кодексу України та безпідставно прийняв 07.04.2017 року постанову, якою повернув виконавчий лист №2/1005/1939/2012 стягувачу, а отже не виконав своїх зобов`язань, покладених на нього Законом України «Про виконавче провадження», чим перешкодив у реалізації захисту прав та інтересів позивача (стягувача) у справі № 1005/7141/2012.

Відповідно до ст. 451 ЦПК України, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Відповідно до частини 1 статті 41 ЗУ «Про виконавче провадження» у разі якщо постанова виконавця про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа стягувачу визнана судом незаконною чи скасована в установленому судом порядку, виконавче провадження підлягає відновленню за постановою виконавця не пізніше наступного робочого дня з дня одержання виконавцем відповідного рішення.

Таким чином, суд приходить до висновку, що скарга ТОВ «Файненс Компані» є цілком обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Керуючись п.1 ч.1, ч.2 ст.258, абз.2 ч.6 ст.259, ч.6 ст.260 ЦПК України, суд

постановив:

Поновити товариству з обмеженою відповідальністю «Файненс Компані» строк на звернення зі скаргою на постанову головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 07 квітня 2017 року у виконавчому провадженні №39308126.

Скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Файненс Компані» задовольнити.

Визнати незаконною та скасувати постанову головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 07 квітня 2017 року про повернення публічному акціонерному товариству «Омега Банк» виконавчого листа №2/1005/1939/2012, виданого 21 червня 2013 року Бориспільським міськрайонним судом Київської області, про звернення стягнення на земельну ділянку площею 2,6900 га з кадастровим номером :03:001:0007 з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, розташовану на території Іванківської сільської ради Бориспільського району, шляхом продажу цього об`єкта нерухомого майна на прилюдних торгах в рахунок погашення боргу за кредитним договором №1095-Ф від 31 січня 2008 року в розмірі 2 737 304 долари США 15 центів, що за офіційним курсом НБУ був еквівалентний грошовим коштам в розмірі 21 877 903 гривні 43 копійки.

Зобов`язати державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України відновити виконавче провадження №39308126 з виконання виконавчого листа №2/1005/1939/2012, виданого 21 червня 2013 року Бориспільським міськрайонним судом Київської області, про звернення стягнення на земельну ділянку площею 2,6900 га з кадастровим номером :03:001:0007 з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, розташовану на території Іванківської сільської ради Бориспільського району, шляхом продажу цього об`єкта нерухомого майна на прилюдних торгах в рахунок погашення боргу за кредитним договором №1095-Ф від 31 січня 2008 року в розмірі 2 737 304 долари США 15 центів, що за офіційним курсом НБУ був еквівалентний грошовим коштам в розмірі 21 877 903 гривні 43 копійки.

Повний текст ухвали суду складений 25 серпня 2021 року.

Ухвала суду може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 15 днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Суддя О.Ю. Семенюта