Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11.08.2021 року м. Бар

Барський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Хитрука В.М.

за участі секретаря судового засідання Шарапанівської І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бар Вінницької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Копайгородської селищної ради Вінницької області про визнання права засновника фермерського господарства в порядку спадкування за заповітом

ВСТАНОВИВ:

Свої вимоги до суду позивач мотивувала тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько ОСОБА_2 , який був засновником ФГ «Переліски». На день його смерті відкрилася спадщина, яка складається з майнових прав засновника Фермерського господарства «Переліски». Спадкодавець ОСОБА_2 був єдиним засновником фермерського господарства, Позивач, як спадкоємець, бажає продовжити діяльність ФГ «Переліски». Фермерське господарство має у власності основні фонди, необхідні для здійснення господарської діяльності, а також має у користуванні земельну ділянку державної власності для ведення фермерського господарства площею 32,4246 га з кадастровим номером :01:005:0154, на підтвердження чого до позовної заяви додаю інформаційну довідку з ДЗК від 15.04.2021 р. Постановою нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії №18/02-31 від 19.03.2021 року ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на ФГ «Переліски», оскільки складений капітал господарства складає 0 (нуль) гривень та в статуті не зазначено яким чином розподіляється складений капітал господарства між засновниками та його членами, відсутні частки кожного з них.

Позивач ОСОБА_1 є спадкоємцем майна за заповітом, прийняла спадщину, не погоджується з постановою нотаріуса про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину, а тому звернувся до суду з даним позовом та просить ухвалити рішення, яким визнати за нею в порядку спадкування після смерті ОСОБА_2 право на майнові права засновника ФГ «Переліски».

Позивач ОСОБА_1 та її представник адвокат Федоренко П.П. у судове засідання не з`явилися, надали суду письмову заяву, в якій зазначили, що позовні вимоги позивач підтримує повністю та наполягає на їх задоволенні, просили справу розглянути без їх участі.

Представник відповідача Копайгородської селищної ради Вінницької області Кушнір Л.В. позов визнала повністю, не заперечувала проти його задоволення, просила справу розглядати без її участі, про що зазначила в письмовій заяві до суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази, прийнявши визнання позову відповідачем, оскільки це не буде суперечити закону і не порушуватиме прав сторін та свобод чи інтересів інших осіб, вважає, що позов доведений та обґрунтований і його необхідно задовольнити в повному обсязі. До такого висновку суд дійшов з наступного.

Так, ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про його смерть.

Згідно довідки Копайгородської селищної ради Вінницької області №963 від 17.03.2021 року, на день смерті ОСОБА_2 був зареєстрований та проживав за адресою: АДРЕСА_1 .

На день смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина, яка складається з майнових прав засновника Фермерського господарства «Переліски», яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 04.03.2021 року.

На час відкриття спадщини ОСОБА_2 був засновником та головою фермерського господарства «Переліски», створеного у 1991 році, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 04.03.2021 року.

За життя спадкодавець ОСОБА_2 , залишив заповіт, яким усе своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, а також все те, що буде належати на момент смерті і на що за законом матиме право, заповів ОСОБА_1 . Заповіт на день звернення до суду не скасовано та не змінено.

Зазначене підтверджується заповітом від 11.11.2010 року, який посвідчений секретарем виконкому Копайгородської селищної ради Барського району Вінницької області Костюк К.І., зареєстрований в реєстрі за №436 та інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) №64002252 від 19.03.2021 року.

Відповідно до ст. 1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.

Спадщину після його смерті прийняла донька ОСОБА_1 .

19.03.2021 року спадкоємиця ОСОБА_1 звернулася до приватного нотаріуса Барського нотаріального округу Вінницької області Мельника О.М., із заявою про оформлення спадкових прав на ФГ «Переліски» та земельну ділянку, що розташована на території Копайгородської селищної територіальної громади Барського району.

Спадкова справа заведена 19.03.2021 року, номер у спадковому реєстрі 67373185, номер у нотаріуса 62/2021, що підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі №64002465, від 19.03.2021 року.

Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії №18/02-31 від 19.03.2021 року ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на ФГ «Переліски», оскільки складений капітал господарства складає нуль гривень та в статуті не зазначено яким чином розподіляється складений капітал господарства між засновниками та його членами, відсутні частки кожного з них.

На підставі ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом та згідно до положень ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті.

Нормами ст. 23 Закону України «Про фермерське господарство» встановлено, що успадкування фермерського господарства (цілісного майнового комплексу або його частини) здійснюється відповідно до закону.

Згідно ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Враховуючи наведене, спадкоємці спадкують лише права та обов`язки фізичної особи - спадкодавця, а не юридичної особи, якою є фермерське господарство.

Спадкодавець ОСОБА_2 був єдиним засновником фермерського господарства, Позивач, як спадкоємець, бажає продовжити діяльність ФГ «Переліски». Фермерське господарство має у власності основні фонди, необхідні для здійснення господарської діяльності, а також має у користуванні земельну ділянку державної власності для ведення фермерського господарства площею 32,4246 га з кадастровим номером :01:005:0154

Нормами ст. 36 ЗУ «Про фермерське господарство» встановлено, що рішення про припинення діяльності фермерського господарства приймається виключно у разі, якщо не залишається жодного члена фермерського господарства або спадкоємця, який бажає продовжити діяльність господарства у порядку, встановленому законом.

Відповідно до норм ст.19 ЗУ «Про фермерське господарство», до складу майна ФГ (складеного капіталу) можуть входити: будівлі, споруди, облаштування, матеріальні цінності, цінні папери, продукція, вироблена господарством в результаті господарської діяльності, одержані доходи, інше майно, набуте на підставах, що не заборонені законом, право користування землею, водою та іншими природними ресурсами, будівлями, спорудами, обладнанням, а також інші майнові права (в тому числі на інтелектуальну власність), грошові кошти, які передаються членами фермерського господарства до його складеного капіталу.

Зазначені вище обставини також передбачаються Розділом 4 Статуту ФГ «Переліски» відповідно до якого майно ФГ формується з майна, переданого йому фермером; продукції, виробленої ФГ в результаті господарської діяльності; одержаних доходів; майна, яке перебуває у користуванні ФГ на законних підставах; іншого майна, набутого на підставах, не заборонених законом (п.4.2. Статуту ФГ).

Отже, виходячи зі змісту ст.19 Закону «Про фермерське господарство», поняття «майно фермерського господарства» та «складений капітал» є тотожними.

На час утворення ФГ «Переліски» його складений капітал становив 0 грн., проте на теперішній час господарству належить на праві власності майно, яке входить у цілісний майновий комплекс фермерського господарства «Переліски» та складається із майна, набутого ФГ на законних підставах та у відповідності до положень Розділу 4 Статуту ФГ «Переліски» (додаток 13), а саме: станка деревооброблювального комбвованого КСМ-1А, придбаним Фермерським господарством «Переліски» в особі голови ОСОБА_2 в 1993 році, що підтверджується рахунком-фактурою №5078.1

Балансова вартість вищезазначеного майна на момент звернення до суду становить 9 648 (дев`ять тисяч шістсот сорок вісім) грн., що підтверджується звітом про оцінку.

В статуті господарства не зазначено, яким чином розподіляється складений капітал господарства між засновниками та його членами, відсутні частки кожного з них, проте спеціальним Законом «Про фермерське господарство», встановлено, що складений капітал фермерського господарства складається з його майна. Фермерське господарство «Переліски» не має статутного капіталу, розподіленого на частки, та засноване виключно на праві власності на майно та праві користування земельними ділянками. Згідно норм Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» статутний капітал, поділений на частки між учасниками, мають лише товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю.

Відповідно до ч.1 ст.23 Закону України «Про фермерське господарство», успадкування фермерського господарства (цілісного майнового комплексу або його частини) здійснюється відповідно до закону. Між тим на теперішній час законодавством не передбачений порядок реєстрації цілісного майнового комплексу підприємства, як об`єкта нерухомості.

Відсутність свідоцтва про право на спадщину на майнові права засновника ФГ «Переліски» є перешкодою для проведення державної реєстрації з метою внесення змін до Статуту ФГ «Переліски», які пов`язані із зміною засновника вказаного фермерського господарства на підставі факту смерті фізичної особи ОСОБА_2 .

Оскільки права засновника фермерського господарства «Переліски» є майновими правами, то в силу приписів ст.ст.177-178 ЦК України, вони входять до складу спадщини після смерті ОСОБА_2 .

Згідно норм ст.1219 ЦК України, майнові права засновника фермерського господарства не є такими, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, а тому спадкуються на загальних підставах.

В роз`ясненнях, які містяться у п.9 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» № 20 від 22.12.1995 зазначено, що успадкування майна селянського (фермерського) господарства здійснюється за загальними правилами спадкового права.

Враховуючи вищезазначені обставини, норми чинного законодавства, суд дійшов до висновку про законність, обґрунтованість та правомірність позовних вимог ОСОБА_1 про визнання права засновника фермерського господарства в порядку спадкування за законом, у зв`язку з чим такий позов підлягає задоволенню.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст.12, 13, 229, 264, 265, 273, 268 ЦПК України, ст. 1261 ЦК України, суд, -

В И Р I Ш И В :

Позов задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , право на майнові права засновника ФГ «Переліски», державну реєстрацію якого проведено 23.12.1991 року, номер запису 0000246, , юридична адреса: вул. Лісова, 2, с. Переліски Барського району Вінницької області.

Рішення може бути оскаржене у апеляційному порядку до Апеляційного суду Вінницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Барський районний суд. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення (ч.1 ст.354, ст.355 ЦПК України).

Суддя: