Справа № 545/859/21
Провадження № 2/545/675/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"14" квітня 2021 р. Полтавський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді Кіндяк І.С.,

з участю секретаря Радченко В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Полтава цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Заворсклянської сільської ради Полтавського району Полтавської області, третя особа: Полтавська районна державна нотаріальна контора, про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до Полтавського районного суду з позовом до відповідача про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування, обгрунтовуючи позовні вимоги, тим, що після смерті спадкодавця відкрилася спадщина, що складається з нерухомого майна у виді земельної ділянки.

Позивач звернувшись до Полтавського РДНК з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, - отримав відмову у видачі такого свідоцтва у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу на спадкове майно після спадкодавця.

Від позивача до суду надійшли заяви про розгляд справи без її участі, заявлені вимоги підтримали та просили їх задовольнити.

Від відповідача до суду надійшла заява про розгляд справи без участі їх представника, проти задоволення позовних вимог не заперечили.

Від третьої особи до суду надійшла заяви про розгляд справи без участі їх представника, не заперечуючи проти позову.

Відповідно до ч. 4 ст. 200 ЦПК України, ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Розглянувши подані заяви, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що визнання відповідачем позову не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому позов підлягає задоволенню повністю.

Відповідно до ч. 1 ст. 1223 Цивільного Кодексу України, право на спадкування мають особи, визначенні у заповіті. Згідно ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , після смерті якої залишилося спадкове нерухоме майно у вигляді земельної частки (паю) площею 2,82 га.

За заповітом, посвідченим 04.05.2007 року секретарем Заворсклянської сільської ради Полтавського району, ОСОБА_2 все своє майно заповіла ОСОБА_3 .

Із позову вбачається, що після померлої, ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 відкрита спадкова справа №785/2009 за заявами синів ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , інваліда ІІ групи, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_5 .

Рішенням Київського районного суду м. Полтави від 05.10.2010 року встановлено, що ОСОБА_5 є сином ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 ; встановлено факт належності ОСОБА_5 заповіту, підписаного ОСОБА_2 , посвідченого 04.05.2007 року секретарем Заворсклянської сільської ради Полтавського району на ім`я ОСОБА_3 .

Відповідно до ч.1 ст.1241 ЦК України малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов`язкова частка).

З огляду на наявність трьох спадкоємців майна померлої ОСОБА_2 , частка, яка належала б кожному з них у разі спадкування становить 1/3; відповідно, розмір обов`язкової частки у спадщині становить 1/6.

За таких підстав можливо зробити висновок про те, що ОСОБА_4 та ОСОБА_6 мають право на обов`язкову частку у спадщині, оскільки на час смерті спадкодавця були непрацездатними особами.

Також вбачається, що ОСОБА_4 , ОСОБА_1 та ОСОБА_5 є такими, що прийняли спадщину після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 .

Згідно рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 26.03.2020р., за ОСОБА_7 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ), визнано право на 4/6 частини земельної частки (паю) площею 2,82 га, переданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Заворсклянської сільської ради Полтавського району Полтавської області, що належала померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 на підставі сертифікату серії ПЛ №0039914, виданого Полтавською районною державною адміністрацією 25.12.1996 року та зареєстрованого у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку(пай) за №564 від 25.12.1996 року, у порядку спадкування за законом після ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Отже, суд вважає встановленим, що частка ОСОБА_5 у спадковому майні як спадкоємця за заповітом складає 4/6 частини, частки ОСОБА_1 та ОСОБА_4 як спадкоємців, які мали право на обов`язкову частку у спадщині, - по 1/6 частині за кожним.

Згідно постанови Полтавської РДНК від 20.11.20р., спадкоємцю, ОСОБА_1 відмовлено у вчиненні нотаріальної дії у видачі свідоцтва на спадкове майно в зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу на предмет успадкування за законом.

Враховуючи факт того, що у позивача як спадкоємця відсутні правовстановлюючі документи на спадкове майно у виді 1/6 частини земельної ділянки, що унеможливлює видачу свідоцтва про право на спадщину, згідно вимог чинного законодавства.

Відповідно до ч. 3 ст. 1296 Цивільного кодексу країни, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб ( спадкоємців).

Ст. 1218 Цивільного кодексу України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент спадщини і не припинились внаслідок смерті.

Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Згідно зі ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом і вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до положень ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою

особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

За таких підстав, суд вважає позов про визнання права власності у порядку спадкування, обґрунтованим і та таким, що підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 9-13, 17, 81, 200, 206, 258-259, 263-265 ЦПК України, ст.ст. 328, 392, 1216, 1218, 1268, 1296 ЦК України, п. 24 ПП ВСУ «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12.06.2009 року, -

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 , - задовольнити в повному обсязі.

Визнати за ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 ) право на 1/6 частини земельної частки (паю) площею 2,82 га., переданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Заворсклянської сільської ради Полтавського району Полтавської області, що належала померлій ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_8 на підставі сертифікату серії ПЛ№ 0039914, виданого Полтавською районною державною адміністрацією 25.12.1996 року та зареєстрованого у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку(пай) за № 564 від 25.12.1996 року, у порядку спадкування за законом після ОСОБА_8 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня його проголошення.

Суддя

Полтавського районного суду

Полтавської області І.С. Кіндяк