Провадження №6/522/782/21
У Х В А Л А

26 серпня 2021 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси

в складі: судді Бондар В.Я.,

за участі секретаря судового засідання: Бойко А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Одесі заяву ОСОБА_1 , за участі кредитора: ОСОБА_2 та стягувача: Акціонерного товариства «Райффайзен банк Аваль», про заміну сторони виконавчого провадження та визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до Приморського районного суду м. Одеси з заявою про заміну стягувача та визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, в якій просять: замінити стягувача у виконавчому провадженні за виконавчими листами, виданими на виконання рішення Приморського районного суду міста Одеси від 10 грудня 2013 року по справі №1522/16784/12 з ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» на ОСОБА_2 ; визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий лист, виданий на виконання рішення Приморського районного суду м. Одеси від 25.11.2014 року по справі №522/14086/13-ц про стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Райффайзен банк Аваль» заборгованості за кредитним договором №014/0027/74/68597 від 22.12.2006 року; покласти виконання ухвали на Перший Приморський ВДВС у м. Одесі Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеси) зобов`язавши останнього скасувати арешт, накладений постановою від 23.06.2017 року (ВП № 52788027) та інші обтяження.

Заява обгрунтована тим, що внаслідок зміни кредитора у зобов`язанні ОСОБА_1 , останній кредитор ОСОБА_2 уклав з ОСОБА_1 договір припинення договору поруки, укладений на забезпечення виконання за кредитним договором №014/0027/74/68597 від 22.12.2006 року, а відтак, будь-яких претензій до ОСОБА_1 новий кредитор ОСОБА_2 як кредитор не має.

В судовому засіданні 26.08.2021 року представник заявника ОСОБА_1 вимоги підтримав, просив задовольнити, інші учасники справи в судове засідання не з`явилися, викликані.

Суд, заслухавши пояснення представника заявника, дослідивши матеріали справи, вивчивши зміст заяви, дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 10.12.2013 року по справі № 1522/16784/12 вирішено стягнути у солідарному порядку з ОСОБА_3 , ОСОБА_1 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованість за кредитним договором № 014/0027/74/68597 від 22 грудня 2006 року на загальну суму 1 773 772 гривні 19 копійок, що включає в себе заборгованість за кредитом 1466531,05 гривень, заборгованість за відсотками 137243,65 гривень, пеню за прострочення тілу кредиту - 40 122,05 гривня, пеню за прострочення відсотків по кредиту 129875,44 гривень. Стягнути в рівних частках з ОСОБА_3 , ОСОБА_1 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» сплачений судовий збір у сумі 1700 грн., витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у розмірі 120,00 грн.

Рішення оскаржувалося в апеляційній та касаційній інстанції, однак залишено без змін.

12.05.2016 року Приморським районним судом м. Одеси на виконання вказаного рішення видано чотири виконавчі листи на кожного боржника окремо та на стягнення основного боргу і судового збору окремо з кожного боржника.

10.10.2016 року Першим Приморським ВДВС у м. Одесі Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеси) відкрито виконавче провадження № 52788027 де сторонами є стягувач ПАТ «Райффайзен банк Аваль» в Особі Одеської дирекції АТ «Райффайзен банк Аваль», а боржником ОСОБА_1

23.06.2017 року в рамках зазначеного виконавчого провадження про стягнення з ОСОБА_1 на користь банку 1773772,19 грн. державним виконавцем винесено постанову про накладення арешту на все майно, яке належить боржникові ОСОБА_1 .

Частиною 1 статті 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно ч. 1 ст. 513 ЦК України, правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.

Відповідно до статті 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 516 ЦК України передбачено, що заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

За змістом ч. ч. 1,2 ст. 442 ЦПК України, у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного чи приватного виконавця або за заявою сторони суд замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження», у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Заявники посилаються на те, що 19.02.2021 року між АТ «Райффайзен Банк Аваль» та АТ «Оксі Банк» було укладено договір відступлення прав вимог за вищевказаним кредитним договором.

Того ж дня, між АТ «Оксі Банк» та ТОВ «Фінстрім» було укладено договір відступлення прав вимог за вищевказаним кредитним договором.

Того ж дня, між ТОВ «Фінстрім» та ОСОБА_2 було укладено договір відступлення прав вимог за вищевказаним кредитним договором, в результаті чого ОСОБА_2 набув статусу Нового кредитора у зобов`язанні. При цьому, за умовами договору, Новий Кредитор ОСОБА_2 набув статусу правонаступника Кредитора відповідно до законодавства України у виконавчому провадженні, пов`язаному з правом вимоги.

Відповідно до положень ст.ст. 76-81 ЦПК України, обставини, на які посилається заявник та якими обгрунтовуються вимоги чи заперечення, мають буди підтверджені належними, допустимими, достатніми та достовірними доказами, обов`язок надання яких лежить на відповідній стороні.

Однак, заявники не надають суду жодних доказів, щодо переходу до ОСОБА_2 прав вимоги до ОСОБА_1 в рамках кредитного договору № 014/0027/74/68597 від 22 грудня 2006 року, який забезпечено порукою останнього.

За таких обставин, суд доходить висновку про необгрунтованість вимог про заміну стягувача та залишає їх без задоволення.

Відповідно до ч.1 та 2 ст.432 ЦПК України, суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню. Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

При цьому, відповідно до правової позиції, визначеної 25 вересня 2015 року на засіданні пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ було сформовано узагальнення практики розгляду судами процесуальних питань, пов`язаних із виконанням судових рішень у цивільних справах, та направлено відповідні рекомендації Головам апеляційних судів областей, міст Києва і Севастополя, Апеляційного суду Автономної Республіки Крим, зазначено, що суд, при розгляді подібних питань, має враховувати як положення Закону України «Про виконавче провадження», так і інші акти законодавства, якими врегульовано це питання.

На переконання суду, підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, можна поділити на матеріально-правові та процесуально-правові.

Так, відповідно до матеріальних норм, обов`язок боржника може припинятися з передбачених законом підстав, внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання.

Заявники обгрунтовують матеріальні підстави для визнання вказаного виконавчого листа, таким, що не підлягає виконанню наявністю договору від 27.05.2021 року про припинення договорів поруки, укладеному між новим кредитором (стягувачем) ОСОБА_2 та поручителем (боржником) ОСОБА_1 , що суду не доведено, а відповідна ухвала суду про заміну сторони виконавчого провадження відсутня.

Щодо процесуальних підстав для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, то порядок видачі виконавчого листа чітко регламентований. Цей документ видається за заявою осіб, на користь яких було ухвалено судове рішення, або їхніх представників після набрання судовим рішенням законної сили, а у справах, за якими рішення підлягає негайному виконанню, - у день ухвалення судового рішення.

Частиною 5 статті 431 ЦПК України передбачено, якщо судове рішення прийнято на користь декількох позивачів або проти декількох відповідачів, або якщо виконання повинно бути проведено в різних місцях чи рішенням передбачено вчинення кількох дій, видаються декілька виконавчих листів, у яких зазначаються один боржник та один стягувач, а також визначається, в якій частині необхідно виконати судове рішення, або зазначається, що обов`язок чи право стягнення є солідарним.

Пунктами 5, 6 розділу XIX Наказу Державної судової адміністрації України «Про затвердження Інструкції з діловодства в місцевих та апеляційних судах України» від 20.08.2019 № 814 визначено, що звернення до виконання судового рішення та контроль за його виконанням покладається на суд, що розглянув справу як суд першої інстанції. Судові рішення звертаються до виконання після того, як вони набрали законної сили, та повернення справ до суду першої інстанції після апеляційного або касаційного розгляду, крім випадків негайного їх виконання.

Судове рішення вважається виконаним лише після отримання повідомлення про його виконання в повному обсязі (пункт 10 розділу XIX Наказу Державної судової адміністрації України «Про затвердження Інструкції з діловодства в місцевих та апеляційних судах України» від 20.08.2019 № 814).

Процесуальними підставами для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, є обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема:

-видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню);

-коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню;

-видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі виконавчого листа;

-помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване;

-видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката;

Таким чином, до підстав для невиконання рішення суду (визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню), відносяться випадки, коли немає матеріальної передумови для виконання рішення, тобто об`єктивно відсутній обов`язок боржника; або ж випадки видачі виконавчого документа, коли його не треба було видавати, тобто випадки помилкової видачі виконавчого листа; або випадки, коли після видачі виконавчого документа був змінений зміст рішення.

Відповідно до позиції Верховного Суду, викладеної у постанові № 910/9026/13 від 12.10.2018, в межах розгляду заяви про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, встановлюється лише наявність чи відсутність чіткого та однозначного факту припинення обов`язку боржника добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин. При цьому, перегляд самого судового рішення, самого спору по суті, встановлених судовим рішенням фактичних обставин справи, дослідження доказів, що свідчать про можливу зміну цих обставин, з прийняттям відповідних висновків не здійснюється.

Обставини на які посилаються заявники не ототожнюються з підставами для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

Матеріалами справи, як вже зазначено, не підтверджується того, що договір про припинення договору поруки, укладений з боку стягувача, стороною, повноваження якої, як сторони виконавчого провадження підтверджені судом; виконавчий лист був виданий на підставі рішення суду яке набрало чинності; доказів дублювання виконавчих листів суду не надано.

У якості обгрунтування свої вимог заявник вказує, що погоджено припинення договору поруки між стягувачем та боржником, але наслідком вказаної підстави є можливість звернення до суду на підставі п.1 ч.1 ст.39 Закону України "Про виконавче провадження" з заявою про визнання судом відмови стягувача від примусового виконання судового рішення, а не визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

Суд вважає за необхідне роз`яснити заявнику право звернутися до суду з заявою про визнання судом відмови стягувача від примусового виконання судового рішення в порядку п.1 ч.1 ст.39 Закону України "Про виконавче провадження".

За таких обставин, суд вважає, що підстави для визнання виконавчого листа виданого на виконання рішення Приморського районного суду м. Одеси від 25.11.2014 року по справі №522/14086/13-ц про стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Райффайзен банк Аваль» заборгованості за кредитним договором №014/0027/74/68597 від 22.12.2006 року, відсутні, а тому вимоги про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, мають бути залишені без задоволення.

Крім того, ст. 432 ЦПК України не передбачено вирішення питання про зобов`язання виконавця вчинювати дії в рамках виконавчого провадження, зокрема, дії щодо скасування арешту.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 512-516 ЦК України, ст.ст. 4, 12, 76-81, 141, ч.2 ст.247, 258-259, 260,261, 263, 268, 353-354, 442 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 , за участі кредитора: ОСОБА_2 та стягувача: Акціонерного товариства «Райффайзен банк Аваль», про заміну сторони виконавчого провадження та визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду, шляхом подачі в 15-денний строк з дня її проголошення, апеляційної скарги.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Повний текст ухвали суду складено 27.08.2021 року.

Суддя: В.Я. Бондар