Справа № 522/4212/20
Провадження № 2/522/1956/21
УХВАЛА

про відмову у прийнятті зустрічної позовної заяви

12 квітня 2021 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Свяченої Ю.Б.,

при секретарі судового засідання Шеян І.В.

розглянувши у підготовчому відкритому засіданні в залі суду в м. Одесі клопотання представника ОСОБА_1 про прийняття зустрічної позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернулася до Приморського районного суду м. Одеси з позовною заявою до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя.

Ухвалою суду від 30 березня 2020 року провадження по справі відкрито в порядку загального позовного провадження з призначенням підготовчого засідання.

До суду від представника відповідача ОСОБА_1 надійшло клопотання про поновлення строку на подання зустрічної позовної заяви, зазначивши, що вказана цивільна справа знаходиться на стадії підготовчого судового провадження та з метою всебічного та повного розгляду справи просить суд поновити ОСОБА_1 строки на пред`явлення зустрічної позовної заяви.

В обґрунтування заяви представником відповідача зазначено, що 12 серпня 2006 року ОСОБА_1 за договором купівлі продажу було придбано квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , та відповідно до умов договору за придбання квартири сплачено 1 127 932, 65 грн. Між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 13 жовтня 2006 року укладено договір споживчого кредиту №000 на суму 336 610,00 швейцарських франків зі сплатою відсотків і комісії. Цього ж дня між АКІБ «УкрСиббанк», ОСОБА_1 та ОСОБА_1 було укладено договір поруки № 49686, згідно з яким поручитель зобов`язується перед кредитором відповідати за виконання позичальником всіх зобов`язань, що виникли у позичальника, за договором №000 від 13.10.2006р. Кредитні кошти було сплачено ОСОБА_1 в повному обсязі, що підтверджується банківськими виписками. По-друге, нежитлові приміщення за адресою: АДРЕСА_2 та АДРЕСА_3 були придбані ОСОБА_1 під час шлюбу за особисті кошти, з огляду на що право власності на зазначені об`єкти підлягає визнанню за ОСОБА_1 . По-третє, ОСОБА_1 на праві приватної власності не належить, зокрема, нежитлова будівля, площею 835 кв.м., за адресою: АДРЕСА_4 , оскільки 21.09.2012р. на підставі договору купівлі-продажу ОСОБА_1 продав , а ОСОБА_3 купив 47/100 частин нежитлової будівлі, що розташована за адресою: АДРЕСА_4 та 03.07.2018р. на підставі договору купівлі-продажу ОСОБА_1 продав, а ОСОБА_4 прийняла у власність 53/100 часток нежитлової будівлі за адресою: АДРЕСА_4 .

У підготовче засідання 12 квітня 2021 року з`явились представник позивача та представник відповідача.

Представник позивача не заперечувала проти задоволення клопотання.

Представник відповідача підтримав клопотання та просив суд задовольнити у повному обсязі.

Суд, дослідивши клопотання представника ОСОБА_1 про поновлення строку на подання зустрічної позовної заяви дійшов до висновку, що зустрічна позовна заява не підлягає прийняттю через пропущення строку на подачу зустрічної позовної заяви.

У клопотанні представника ОСОБА_1 порушено питання щодо поновлення строку подання зустрічної позовної заяви.

Однак, виходячи зі змісту вищевказаного клопотання представником не наведено поважність пропуску строку на звернення до суду із зустрічною позовною заявою.

Відповідно до ст. 126 ЦПК України, право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом.

Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до частин 1, 2, 4, 5, 6 ст. 127 ЦПК України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подана заява, скарга, документи тощо), щодо якої пропущено строк.

Пропуск строку, встановленого законом або судом учаснику справи для подання доказів, інших матеріалів чи вчинення певних дій, не звільняє такого учасника від обов`язку вчинити відповідну процесуальну дію.

Про поновлення або продовження процесуального строку суд постановляє ухвалу.

Згідно з ч. 1, ч. 2 ст. 193 ЦПК України, відповідач має право пред`явити зустрічний позов у строк для подання відзиву.

Зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову.

Відповідно до ч. 7 ст. 178 ЦПК України, відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Суд має встановити такий строк подання відзиву, який дозволить відповідачу підготувати його та відповідні докази, а іншим учасникам справи - отримати відзив не пізніше першого підготовчого засідання у справі.

З огляду на аналіз викладених вище норм, суд зазначає, що ухвалою суду про відкриття провадження в цивільній справі від 30 березня 2020 року відповідачу був встановлений 15-денний строк для подання відзиву на позовну заяву з дня отримання ухвали суду про відкриття провадження у справі та копії позовної заяви з додатками. Тобто, з урахуванням положень ч. 7 ст. 178, ч. 1, ч. 2 ст. 193 ЦПК України, такий само строк встановлений відповідачу і для подання зустрічного позову.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 копію ухвали суду від 30 березня 2020 року отримано не було, що підтверджується повернутим конвертом до суду. Проте, представник ОСОБА_1 ознайомилась з матеріалами цивільної справи 25 травня 2020 року. Водночас зустрічний позов був направлений відповідачем на адресу суду 26 листопада 2020 року. Тобто в будь-якому випадку відповідачем був пропущений 15-денний строк для подання зустрічного позову, що є порушенням вимог ч. 1 ст. 193 ЦПК України.

В зв`язку з вищевикладеним, у суду відсутні правові підстави для поновлення чи продовження відповідачу строків в порядку ст. 127 ЦПК України для вчинення відповідачем процесуальних дій.

Відповідно до ч. 3 ст. 194 ЦПК України, зустрічна позовна заява, подана з порушенням вимог ч. 1 ст. 193 цього Кодексу, ухвалою суду повертається заявнику. Копія зустрічної позовної заяви долучається до матеріалів справи.

З огляду на вищевикладене, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні заяви відповідача про продовження процесуальних строків на подачу зустрічної

по цивільній справі та, враховуючи, що відповідачем був пропущений строк для подання зустрічного позову, повернути заявнику зустрічний позов.

Керуючись ст. ст. 126, 127, 193, 194, 260, 261, 353 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання представника відповідача ОСОБА_1 про прийняття зустрічної позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання об`єкта спільною сумісної власності та визнання права власності до спільного розгляду з первісним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя, - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперерчення на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду , включаються до апеляційної скарги на рішення суду відповідно до ч. 2 ст. 362 ЦПК України.

Повний текст ухвали складено 19 квітня 2021 року.

Суддя Ю.Б. Свячена