Справа №: 164/2021/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 квітня 2021 року Маневицький районний суд Волинської області

в складі: головуючого-судді Невара О.В.,

при секретарі Шумік О.І., Шлеян А.В.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в смт. Маневичі справу за позовом ОСОБА_1 до Куликовичівської сільської ради Маневицького району Волинської області про визнання права власності на спадкове майно, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до Куликовичівської сільської ради Маневицького району Волинської області про визнання права власності на спадкове майно. Свої вимоги обґрунтувала тим, що її батько ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , ще за свого життя 25 березня 2007 року склав заповіт, який було посвідчено Куликовичівською сільською радою Маневицького району Волинської області, згідно якого все належне йому майно він заповів позивачу ОСОБА_1 . Спадщину після смерті ОСОБА_2 позивач своєчасно у визначений законом термін прийняла, подавши відповідну заяву в нотаріальну контору за місцем відкриття спадщини.Інших спадкоємців ні за заповітом, ні за законом на вказане спадкове майно немає. Отримати свідоцтво про право власності на спадкове майно в позасудовому порядку позивач не має можливості. Посилаючись на зазначені обставини, просила суд визнати за нею в порядку спадкування за заповітом право власності на житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, що знаходяться по АДРЕСА_1 , які належали ОСОБА_2 , а також в порядку спадкування за заповітом право на завершення приватизації та реєстрацію права власності на земельну ділянку, площею 0.1600 га, яка призначена для обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд, знаходиться по АДРЕСА_1 , земельну ділянку, площею 0.4000 га, що призначена для ведення особистого селянського господарства, знаходиться в с. Куликовичі Маневицького району Волинської області, які були виділені ОСОБА_2 згідно рішення Куликовичівської сільської ради Маневицького району Волинської області № 20/4.10 від 6 травня 1994 року.

Позивач ОСОБА_1 , представник відповідача - Куликовичівської сільської ради Маневицького району Волинської області, після реорганізації - Колківська селищна рада Волинської області, в судове засідання не з`явилися, будучи завчасно у встановленому законом порядку повідомленими про час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомили. Позивач ОСОБА_1 подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Представник відповідача - Куликовичівської сільської ради Маневицького району Волинської області, після реорганізації - Колківська селищна рада Волинської області, подав до суду заяву, в якій вказав, що проти задоволення позовних вимог ОСОБА_1 він не заперечує, просив розгляд справи проводити у його відсутності.

Враховуючи те, що в справі є достатньо доказів для вирішення її по суті, суд ухвалив - розглядати справу у відсутності позивача ОСОБА_1 та представника відповідача - Куликовичівської сільської ради Маневицького району Волинської області, після реорганізації - Колківська селищна рада Волинської області.

Проаналізувавши матеріали справи, суд вважає, що позов підставний і підлягає до задоволення.

Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК, ч. 1, 5 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Особа, яка подала заяву про прийняття спадщини, може відкликати її протягом строку, встановленого для прийняття спадщини.

Відповідно до ст. 1270 Цивільного кодексу України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Згідно ч. 3 ст. 1296 Цивільного кодексу України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Відповідно до абзацу 6 п. 3.5 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року ,,Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно ст. 125 ЗК України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, спадкоємці мають право звертатися до суду з позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання правовстановлюючого документа про право власності на землю на ім`я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_2 являвся власником житлового будинку з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, які знаходяться по АДРЕСА_1 . Рішенням Куликовичівської сільської ради Маневицького району Волинської області № 20/4.10 від 6 травня 1994 року ОСОБА_2 було виділено у власність, шляхом приватизації, земельну ділянку, площею 0.1600 га, яка призначена для обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд, знаходиться по АДРЕСА_1 , земельну ділянку, площею 0.4000 га, що призначена для ведення особистого селянського господарства, знаходиться в с. Куликовичі Маневицького району Волинської області. ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Ще за свого життя 25 березня 2007 року останній склав заповіт, який було посвідчено Куликовичівською сільською радою Маневицького району Волинської області, згідно якого все належне йому майно він заповів позивачу ОСОБА_1 . Спадщину після смерті ОСОБА_2 позивач своєчасно у визначений законом термін прийняла, подавши відповідну заяву в нотаріальну контору за місцем відкриття спадщини. Заяви про відмову від спадщини вона не подавала.Інших спадкоємців ні за заповітом, ні за законом на вказане спадкове майно немає. Отримати свідоцтво про право власності на спадкове майно в позасудовому порядку позивач не має можливості. Зазначені обставини не оспорюються сторонами, а також це встановлено з досліджених судом заповіту від 25 березня 2007 року, посвідченого Куликовичівською сільською радою Маневицького району Волинської області та зареєстрованого в реєстрі за № 14, свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 5 вересня 2007 року, свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_2 від 12 грудня 1985 року, свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 від 2 березня 1965 року, довідки Куликовичівської сільської ради Маневицького району Волинської області № 883 від 8 грудня 2020 року, витягу з погосподарської книги № 1 за 2006-2010 роки Куликовичівської сільської ради Маневицького району Волинської області, висновку про відповідність будинковолодіння по АДРЕСА_1 діючим будівельним, санітарним та пожежним нормам від 21 грудня 2020 року, витягу з рішення Куликовичівської сільської ради Маневицького району Волинської області № 20/4.10 від 6 травня 1994 року, постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 908/02-31 від 16 листопада 2020 року, нотаріально посвідченої заяви ОСОБА_1 про прийняття спадщини, повідомлення Маневицької державної нотаріальної контори № 99/01-16 від 23 лютого 2021 року.

Аналізуючи зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає, що позивач ОСОБА_1 , являючись спадкоємцем за заповітом на житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, що знаходяться по АДРЕСА_1 , які належали ОСОБА_2 , фактично набула право власності на вказане спадкове майно. На даний час право власності на нього ніким не оспорюється, а тому є всі підстави для визнання права власності на це спадкове майно за ОСОБА_1 .

Суд вважає, що оскільки позивач ОСОБА_1 , являючись спадкоємцем за заповітом, має право на завершення приватизації та реєстрацію права власності на земельну ділянку, площею 0.1600 га, яка призначена для обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд, знаходиться по АДРЕСА_1 , земельну ділянку, площею 0.4000 га, що призначена для ведення особистого селянського господарства, знаходиться в с. Куликовичі Маневицького району Волинської області, які були виділені спадкодавцю ОСОБА_2 у власність згідно рішення Куликовичівської сільської ради Маневицького району Волинської області № 20/4.10 від 6 травня 1994 року, слід визнати за нею право на завершення приватизації та реєстрацію права власності на вказані земельні ділянки.

Керуючись ст.ст. 2-5, 10-13, 76-81, 133, 141, 258-259, 263-265, 268, 354-355 ЦПК України, ст.ст. 328, 1216, 1233, 1235, 1268-1270, 1296 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, що знаходяться по АДРЕСА_1 , які належали ОСОБА_2 .

Визнати за ОСОБА_1 право на завершення приватизації та реєстрацію права власності відповідно до Закону України „Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень на земельну ділянку, площею 0.1600 га, яка призначена для обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд, знаходиться по АДРЕСА_1 , земельну ділянку, площею 0.4000 га, що призначена для ведення особистого селянського господарства, знаходиться в с. Куликовичі Маневицького району Волинської області, які були виділені у власність згідно рішення Куликовичівської сільської ради Маневицького району Волинської області № 20/4.10 від 6 травня 1994 року, які належали ОСОБА_2 .

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Волинського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя районного суду О.В. Невар