Справа № 610/1064/18
Провадження № 2/610/15/2021
У Х В А Л А

25.08.2021 суддя Балаклійського районного суду Харківської області Тімонова В.М., розглянувши заяву про самовідвід у цивільній справі за позовом першого заступника керівника Лозівської місцевої прокуратури Харківської області в інтересах держави до Савинської селищної ради Балаклійського району Харківської області, ОСОБА_1 про визнання незаконними, скасування рішень та державної реєстрації,

ВСТАНОВИВ:

06 липня 2020 року зазначена цивільна справа надійшла з Верховного Суду до Балаклійського районного суду Харківської області. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.07.2020 справу передано для розгляду судді Носову Г.С.

У зв`язку зі звільненням судді ОСОБА_2 , протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.08.2021 головуючим суддею у ній визначено суддю Тімонову В.М.

Відповідно до ч.1 ст.40 ЦПК України, питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

25 серпня 2021 року суддя Тімонова В.М. заявила самовідвід з метою уникнення сумнівів в об`єктивності та неупередженості.

Статтею 15 Кодексу суддівської етики визначено, що неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді. Вказане випливає з принципу об`єктивності, визначеному у Бангалорських принципах поведінки суддів, відповідно до якого об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків.

Суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Мотивами заяви про самовідвід є те, що відповідач у даній цивільній справі ОСОБА_1 є її близькою родичкою.

Наявність зазначених обставин може викликати сумніви у незалежності і неупередженості суду. У зв`язку з чим, відповідно до п.5 ч.1 ст.36, ст.39 ЦПК України, суддею заявлено самовідвід від участі у розгляді даної справи.

Відповідно до ч.1 ст.6 Європейської Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

ЄСПЛ у справі «Сокуренко і Стригун проти України» вказує, що справедливим в розумінні ст. 6 Конвенції може вважатися тільки такий суд, який діє незалежно від будь-яких обставин особистого (людського) чи іншого плану, є безстороннім та безпристрасним, тобто, при абсолютній відсутності обставин, які можуть викликати сумніви в об`єктивності та неупередженості судді.

Відповідно до усталеної практики ЄСПЛ для забезпечення існування неупередженості суду для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини необхідно виключити будь-які обґрунтовані сумніви щодо безсторонності суду (справа «Україна-центр» проти України» від 15.10.2010). «Безсторонність», в сенсі пункту 1 статті 6 Конвенції, має визначатися відповідно до суб`єктивного критерію, на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі, та об`єктивного критерію - тобто, чи були у судді достатні гарантії для того, щоб виключити будь-які легітимні сумніви з цього приводу. Відповідно до об`єктивного критерію має бути визначено, чи наявні факти, що можуть бути перевірені, які породжують сумніви щодо відсутності безсторонності суддів. У цьому зв`язку навіть зовнішні ознаки мають певне значення. Ключовим питанням є питання довіри, яку суди в демократичному суспільстві мають вселяти суспільству і, перш за все, сторонам у процесі (справа «Бочан проти України» від 03.05.2007).

Відповідно до п.5 ч.1 ст.36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу) якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Згідно ч.1 ст.39 ЦПК України з підстав, зазначених у статтях 36, 37 і 38 цього Кодексу суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов`язані заявити самовідвід.

Відповідно до ч.4 ст.10 ЦПК України суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід або бути відведений.

Окрім того, у відповідності до положень п. 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів передбачено, що суддя підлягає відводу від участі в розгляду справи в тому випадку, якщо для нього є неможливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Таким чином, з метою зняття у сторін та інших осіб будь-яких сумнівів в об`єктивності та неупередженості судді при розгляді даної справи, запобігання нарікань на необ`єктивність головуючого судді, а також звинувачень у заінтересованості розгляду справи, суд приходить до висновку про задоволення заяви про самовідвід.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.36-40 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Заяву судді Балаклійського районного суду Харківської області Тімонової В.М. про самовідвід у цивільній справі за позовом першого заступника керівника Лозівської місцевої прокуратури Харківської області в інтересах держави до Савинської селищної ради Балаклійського району Харківської області, ОСОБА_1 про визнання незаконними, скасування рішень та державної реєстрації задовольнити.

Цивільну справу № 610/1064/18 (провадження № 2/610/15/2021) передати до канцелярії Балаклійського районного суду Харківської області для повторного перерозподілу автоматизованою системою документообігу суду даної справи іншому судді у порядку, встановленому ч.1 ст. 33 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя