"25" серпня 2021 р. Справа № 363/3537/21
УХВАЛА

25 серпня 2021 року суддя Вишгородського районного суду Київської області Чірков Г.Є., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа - Оболонський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про виключення з актового запису про народження дитини відомостей про батька, визнання батьківства та зобов`язання внести зміни до актового запису про народження дитини,

встановив:

пред`явлену позовну заяву слід залишити без руху, виходячи з такого.

Як убачається з позову та доданих до нього матеріалів, позовну заяву подано без дотримання вимог ст.ст. 175 та 177 ЦПК України.

Так, в поданій заяві ОСОБА_1 порушує питання про виключення з актового запису про народження ОСОБА_4 відомостей про нього як батька дитини, визнання батьком ОСОБА_4 . ОСОБА_3 та зобов`язання внести зміни до актового запису про народження дитини, зазначивши її батьком ОСОБА_3 замість ОСОБА_1 . Свої вимоги мотивує тим, що дитина хоча і була народжена в шлюбі з ОСОБА_2 , однак її біологічним батьком є ОСОБА_3 .

Разом з тим, згідно ч. 1 ст. 122 СК України дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини.

Відповідно до ч. 1 ст. 136 СК України особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини.

У той же час, згідно ч. 1 ст. 129 СК України особа, яка вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала у шлюбі з іншим чоловіком, має право пред`явити до її чоловіка, якщо він записаний батьком дитини, позов про визнання свого батьківства.

Відтак, з позовною вимогою про визнання батьківства та відповідно внесення змін до актового запису про народження дитини в частині відомостей про її батька, до суду може звернутися особа, яка вважає себе батьком дитини, а не особа, яка оспорює своє батьківство.

Чоловік же вказаної жінки, ОСОБА_1 , який записаний батьком дитини відповідно до вимог ч. 1 ст. 122 СК України, має бути відповідачем за таким позовом.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Отже в позові висунуто вимогу в інтересах і на захист прав особи, яка не є позивачем по справі, а навпаки є відповідачем.

В цьому полягає невідповідність позовної заяви вимогам ст. 175 ЦПК України в частині визначення змісту позовних вимог.

Крім того, згідно ч. 4 ст. 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, виселення дитини, зняття дитини з реєстрації місця проживання, визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою.

Згідно ст. 11 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування» органами опіки та піклування є районні, районні у містах Києві та Севастополі місцеві державні адміністрації, виконавчі органи міських чи районних у містах, сільських, селищних рад.

Органи опіки та піклування мають право перевіряти умови влаштування, утримання, виховання, навчання дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, можуть переводити дітей, життю та здоров`ю (у тому числі психічному) яких загрожує небезпека, до інших форм влаштування дітей.

Проте належний орган опіки та піклування (за місцем проживання дитини), присутність представника якого на судових засіданнях в разі, якщо розглядається справа стосовно дитини або з питань, що зачіпають її права є обов`язковою, в якості третьої особи в позові не зазначений, копії позовної заяви та копії всіх документів для цієї особи суду не надано.

Також суд звертає увагу на те, що відповідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до Закону України «Про судовий збір» за подання до суду фізичною особою позовної заяви немайнового характеру ставка судового збору становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 908 грн.

Згідно абз. 2 ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» у разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Так, у своїй позовній заяві позивач висуває одночасно три вимоги немайнового характеру.

Проте, при зверненні до суду із вказаним позовом ОСОБА_1 сплачено судовий збір в розмірі 908 грн., тобто лише за одну вимогу немайнового характеру.

Відтак, у разі висування в позовній заяві, після усунення її недоліків, декількох вимог немайнового характеру, позивачу належить доплатити судовий збір в залежності від їх кількості по 908 грн. за кожну.

Таким чином позивачу слід усунути вказані недоліки заяви шляхом подання уточненої позовної заяви згідно вимог ст. 175 ЦПК України.

Відтак відповідно до ст. 185 ЦПК України позовна заява подана без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 ЦПК України, підлягає залишенню без руху з наданням строку для усунення недоліків.

Керуючись ст. 185, 260, 294 ЦПК України,

ухвалив:

позовну заяву залишити без руху.

Для усунення зазначених недоліків надати строк до 27 вересня 2021 року, але не пізніше 10 днів з дня отримання копії цієї ухвали.

У разі невиконання ухвали суду в зазначений строк позовну заяву вважати неподаною та повернути позивачеві зі всіма доданими до неї документами.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя