Провадження № 2/537/1055/2021
Справа № 537/2945/21
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26.08.2021 Крюківський районний суд м. Кременчука Полтавської області в складі: головуючого судді Дядечко І.І., за участі секретаря Карпук Ю.Р., позивача ОСОБА_1 , відповідача ОСОБА_2 , розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м. Кременчуці в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участі третьої особи органу опіки та піклування виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області про розірвання шлюбу, стягнення аліментів та визначення місця проживання дітей,

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, відповідно до якого прохає суд шлюб між нею і ОСОБА_2 , зареєстрований 03.11.2007 року у Крюківському відділі реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управляння юстиції Полтавської області про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис №657, розірвати; стягнути з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання дітей, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі однієї третини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно на кожну дитину, починаючи з дня пред`явлення позову до досягнення дітьми повноліття; визначити місце проживання дітей, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з матір`ю ОСОБА_1 за місцем її проживання; судові витрати покласти на відповідача.

В обґрунтування позову зазначено, що 03.11.2007 між сторонами був укладений шлюб, зареєстрований у Крюківському відділі реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис №657. Спільне життя у сторін не склалось, починаючи з січня 2019 року, шлюбно-сімейні відносини між сторонами фактично припинені, сімейних стосунків не підтримують. Причиною припинення відносин є різні характери, різні погляди на сім`ю, фінансові та соціально-побутові питання, внаслідок чого в сім`ї часто виникали суперечки та сварки, які в свою чергу призвели до втрати почуття любові. Відповідач проживає окремо, веде самостійне господарство. Таким чином шлюб носить лише формальний характер. Враховуючи дані обставини позивач вважає, що примирення не можливе, збереження сім`ї суперечить інтересам сторін і тому шлюб підлягає розірванню. Сторони від шлюбу мають двох малолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Діти постійно проживають разом з позивачем за місцем її проживання та перебувають на її утриманні. Враховуючи те, що домовленості між сторонами про сплату аліментів на спільних дітей немає, систематичної допомоги на утримання дітей відповідач не надає, позивач просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей. Також, враховуючи те, що малолітні діти проживають разом з позивачем та перебувають на її утриманні, просить визначити їх місце проживання разом з нею.

Ухвалою судді Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 30.07.2021 прийнято до розгляду вказану позовну заяву та відкрито провадження по справі в порядку загального позовного провадження, призначено дату, час і місце проведення підготовчого судового засідання, залучено до участі в справі в якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - орган опіки та піклування виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області та зобов`язано третю особу надати письмовий висновок щодо розв`язання спору між сторонами в частині визначення місця проживання малолітніх дітей.

У підготовчому судовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтримала позовні вимоги та просила суд їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в підготовчому судовому засіданні визнав позовні вимоги та не заперечував проти їх задоволення в повному обсязі.

Представник третьої особи у підготовче судове засідання не з`явився, про дату, час і місце проведення підготовчого судового засідання повідомлявся у передбаченому законом порядку.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

У зв`язку з визнанням відповідачем позову, судом було ухвалено провести розгляд справи у підготовчому судовому засіданні.

Заслухавши пояснення сторін по справі, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, суд встановив такі обставини та дійшов таких висновків.

Судом встановлено, що 03 листопада 2007 року Крюківським відділом реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області було зареєстровано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_5 , про що тієї ж дати в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис №657. Під час реєстрації шлюбу ОСОБА_5 змінила прізвище на « ОСОБА_6 ».

За час перебування у шлюбі сторони мають спільних дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 .

Діти проживають разом з позивачем за адресою: АДРЕСА_1 , в будинку її матері, що було визнано відповідачем по справі та підтверджується матеріалами справи.

На підставі викладеного судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, за час якого мають спільних дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які мешкають разом з матір`ю ОСОБА_1 .

Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Згідно зі ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них.

Шлюб це сімейний добровільний та рівноправний союз жінки та чоловіка, їх спільність, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану та спрямований на створення сім`ї.

Добровільність шлюбу одна з основних його засад.

Згідно ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка.

Чинне законодавство України забороняє примушування до шлюбу. Примушування значить добиватися певної поведінки від особи за допомогою фізичного або психічного насильства.

Однією з причин припинення шлюбу є його розірвання.

Шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду.

Оскільки шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, розірвання шлюбу може відбутися за їхньою спільною заявою або за заявою когось з них.

Під час розгляду справи, судом була перевірена наявність відповідних підстав для розірвання шлюбу.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Так як визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що сім`я розпалася остаточно, шлюб носить формальний характер, подружні стосунки між сторонами не підтримуються, подальше сумісне проживання суперечить інтересам сторін, у зв`язку з чим, суд вважає позов ОСОБА_1 частині розірвання шлюбу є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Щодо вимог позивача в частині стягнення аліментів, суд зазначає таке.

Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України та ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку.

Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Статтею 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 181 СК України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними.

За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. При цьому розмір аліментів визначається судом з урахуванням обставин, що мають істотне значення (ст. 182 СК України).

Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 31) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 32) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Враховуючи вищевикладене, а також, те що відповідач є особою працездатного віку, законодавчо на останнього покладено обов`язок забезпечення утримання та виховання власних дітей, враховуючи вимоги ст. 182 СК України, а також визнання відповідачем позову в цій частині, суд дійшов висновку про стягнення з відповідача на користь позивача на утримання малолітніх дітей ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , аліментів в розмірі 1/3 частини заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, та до досягнення дітьми повноліття, що буде необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дітей та відповідатиме принципам розумності та справедливості.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

При цьому суд вважає за належне роз`яснити сторонам, що відповідно до ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось з них, а також положення ст. 185 СК України щодо обов`язку того з батьків, з кого присуджено аліменти на дитину, брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами.

Відповідно до ст. 160 СК України, місце проживання дитини, яка недосягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років,визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою.

З урахуванням визнання відповідачем позову в частині місця проживання дітей, суд вважає в цій частині вимогу позивача обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 142 ЦПК України та ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Оскільки позивачка при подачі даного позову була звільнена від сплати судового збору за вимогу щодо стягнення аліментів, тому відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір у сумі 908 грн, та на користь позивачки 908 грн відшкодування витрат за сплату судового збору, в зв`язку з тим, що відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті.

Керуючись ст. 1, 3, 10, 13, 76-81, 89, 141, 142, 200, 206, 263-265, 268, 352, 354, 430 ЦПК України, ст. 110, 112, 113, 160, 180, 182 СК України, суд -

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участі третьої особи органу опіки та піклування виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області про розірвання шлюбу, стягнення аліментів та визначення місця проживання дітей - задовольнити.

Шлюб, зареєстрований 03 листопада 2007 року між ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_3 , місце проживання зареєстроване за адресою: АДРЕСА_2 ) та ОСОБА_7 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_4 , місце проживання зареєстроване за адресою: АДРЕСА_3 ) у Крюківському відділі реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області, актовий запис №657 - розірвати.

Дане рішення суду, після набрання ним законної сили, є документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом.

Стягувати з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_3 , місце проживання зареєстроване за адресою: АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_4 , місце проживання зареєстроване за адресою: АДРЕСА_3 ) аліменти на утримання дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/3 заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно на кожну дитину, починаючи з 17 червня 2021 року та до досягнення дітьми повноліття.

Визначити місце проживання малолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , разом з матір`ю - ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_4 , місце проживання зареєстроване за адресою: АДРЕСА_3 ).

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_3 , місце проживання зареєстроване за адресою: АДРЕСА_2 ) судовий збір на користь держави в сумі 908 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_3 , місце проживання зареєстроване за адресою: АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_4 , місце проживання зареєстроване за адресою: АДРЕСА_3 ) витрати по сплаті судового збору в сумі 908 грн.

Повернути ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_4 , місце проживання зареєстроване за адресою: АДРЕСА_3 ) з державного бюджету 50% судового збору, сплаченого 16.06.2021, документ №63808066, в сумі 1 816 грн, тобто в розмірі 908 грн.

Рішення підлягає негайному виконанню в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Рішення може бути оскаржено до Полтавського апеляційного суду шляхом подання через Крюківський районний суд м. Кременчука Полтавської області апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його(її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя І.І.Дядечко