28.08.2021
справа № 642/5689/21
провадження №2-з/642/45/21
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

про забезпечення позову

28 серпня 2021 року суддя Ленінського районного суду м. Харкова Гомада В.А. розглянувши заяву адвоката Какосян Тамари Михайлівни, яка діє як представник позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову,-

в с т а н о в и в:

25.08.2021 р. адвокат Какосян Т. М., яка діє як представника позивача ОСОБА_1 подала до суду заяву про вжиття заходів забезпечення позову до подання позовної заяви, шляхом заборони ОСОБА_2 та ОСОБА_3 вчиняти дії направлені на відчуження будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . В обґрунтування заяви про забезпечення позову посилається на те, що ОСОБА_1 бажає продати до Ленінського райсуду м. Харкова позовну заяву до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про скасування реєстрації державного реєстратора, визнання договорів купівлі-продажу недійсними, витребування майна з чужого незаконного володіння та про визнання права власності в порядку спадкування за законом. Зазначила, що після смерті її батьків відкрилась спадщина, вона є спадкоємицею буд. АДРЕСА_1 . З інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, єдиного Реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого мана щодо об`єкта нерухомого майна від 28.07.2021 року №268025417, стало відомо, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на сьогодні є власниками будинку АДРЕСА_1 , які не мали законного права отримати право власності на купити спірний будинок, так як на сьогодні спадщину після смерті померлої ОСОБА_4 ніхто не отримав, у тому числі і ОСОБА_1 . Невжиття заходів забезпечення позову може призвести до відчуження відповідачами спірного майна, ускладнити або унеможливити виконання рішення суду.

Відповідно до ст. 153 ЦПК України суд розглянув заяву про забезпечення позову без виклику осіб.

Дослідивши заяву та додані матеріали, суд приходить до наступного.

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод"Право на ефективний засіб юридичного захисту" встановлено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Одним з механізмів забезпечення ефективного юридичного захисту є передбачений національним законодавством України інститут вжиття заходів до забезпечення позову.

Так, згідно п. 43 рішення ЄСПЛ по справі "Шмалько проти України" право на суд одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін. Таким чином, невжиття заходів забезпечення позову може призвести до утруднення виконання рішення суду, а відтак й до порушення права особи на доступ до правосуддя, в аспекті ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно з ч.ч.1, 2ст.149ЦПКУкраїни суд за заявою учасника справи має право вжити передбаченихст.150 ЦПК України заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно п.2 ч.1ст.150 ЦПК України, позов забезпечується, зокрема, шляхом заборони вчиняти певні дії.

Відповідно до ч. ч. 5-7ст.153 ЦПК України, залежно від обставин справи, суд може забезпечити позов повністю або частково. Про забезпечення позову або відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову, підстави його обрання та вирішує питання про зустрічне забезпечення.

Відповідно до п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22.12.2006, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Згідно п. 6 зазначеної Постанови, особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову, оскільки існує ризик спричинення їм збитків у разі, якщо сам позов або пов`язані з матеріально-правовими обмеженнями заходи з його забезпечення виявляться необґрунтованими.

Стаття 154 ЦПК України передбачає, суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення).

Як вбачається з обставин справи, існує загроза відчуження відповідачами спірного майна

Так, суд не вбачає обов`язкових підстав для застосування заходів зустрічного забезпечення по цій справі.

Цивільний процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову.

Аналізуючи предмет спору і зміст заявлених позовних вимог, суд приходить до висновку, що між сторонами дійсно виник реальний спір.

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що в даному випадку між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Тому, суд дійшов висновку про задоволення заяви шляхом заборони ОСОБА_2 та ОСОБА_3 вчиняти дії направлені на відчуження будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити поновлення порушених чи оспорюваних прав позивача, за захистом яких він звернувся, такий спосіб забезпечення позову є співмірним із заявленими вимогами.

Відповідно до ч. 10 ст. 153 ЦПК України ухвалу про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову може бути оскаржено. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 149-153 ЦПК України, суд, -

постановив:

Заяву адвоката Какосян Тамари Михайлівни, яка діє як представник позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову - задовольнити.

Заборонити вчиняти дії направлені на відчуження будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвала про забезпечення позову є виконавчим документом, підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Ухвала про забезпечення позову набирає чинності з моменту її підписання суддею, строк пред`явлення до примусового виконання ухвали становить три роки та обчислюється з наступного дня після її прийняття.

Ухвалу направити компетентним органам для відповідної реєстрації.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду через районний суд протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя В.А. Гомада