Справа № 536/1811/20
Провадження № 2/536/372/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 серпня 2021 року Кременчуцький районний суд Полтавської області у складі: головуючої судді Даніліної Ж.О., за участю секретаря Поколоти О. В., позивача ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань у приміщенні суду у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ? Орган опіки та піклування виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області, про визначення місця проживання дитини,

УСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до Кременчуцького районного суду з позовом, де просить суд ухвалити рішення, яким визначити місце проживання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з матір`ю ОСОБА_1 , а також стягнути з відповідача на її користь судові витрати.

Свої позовні вимоги ОСОБА_1 мотивувала тим, що 08 березня 2008 року між нею та ОСОБА_2 зареєстровано шлюб, який було розірвано рішенням Крюківського районного суду м.Кременчука Полтавської області. Від вказаного шлюбу з відповідачем вони мають доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка після розірвання шлюбу залишилась зареєстрованою та фактично проживаючою разом з матір`ю ОСОБА_1 . Відповідач сплачує аліменти на утримання доньки згідно судового наказу, виданого Крюківським районним судом м.Кременчука від 03 лютого 2020 року. Як зазначає позивачка, вона належно виконує свої батьківські обов`язки, забезпечує дитині належні умови проживання, виховання, навчання та матеріально-побутові умови. Також вказує, що вона разом з донькою має можливість здійснювати тимчасові виїзди за межі України для відпочинку, оздоровлення дитини та всебічного розвитку. З відповідачем вони не дійшли спільної згоди щодо місця проживання дитини, тому позивачка вимушена звернутись для вирішення цього питання до суду.

Також вказала, що вона має постійне місце роботи та стабільну заробітну плату, позитивно характеризується за місцем роботи, не має ознак психічного розладу, приділяє належну увагу вихованню та догляду за дитиною, має задовільні умови проживання для дитини у квартирі, що належить позивачці на праві власності.

26 лютого 2021 року суддею постановлено ухвалу про відкриття провадження у справі та визначено справу розглядати за правилами загального позовного провадження.

05 травня 2021 року на електронну адресу Кременчуцького районного суду Полтавської області надійшла заява відповідача ОСОБА_2 , де останній вказав, що на даний час їх спільна дитина зареєстрована та проживає разом з позивачкою, відповідач до суду з позовом про визначення місця проживання дитини з ним не звертався, оскільки дитина має більшу прихильність до матері, у зв`язку з чим, щоб не зашкодити психо-емоційному стану доньки, ОСОБА_2 не заперечує, щоб дитина проводила більше часу з матір`ю. Також, вказав, що він не заперечує проти того, щоб донька на даний час проживала разом з матір`ю, у зв`язку з чим вважає, що по даній справі відсутній спір про право та по справі слід закрити провадження на підставі пункту 2 частини 1 статті 255 ЦПК України.

28 травня 2021 року на адресу Кременчуцького районного суду Полтавської області надійшли заперечення позивачки ОСОБА_1 проти заяви відповідача про закриття провадження у справі.

06 липня 2021 року судом постановлено ухвалу про відмову в задоволенні заяви відповідача ОСОБА_2 про закриття провадження у справі за позовом ОСОБА_1 про визначення місця проживання дитини.

06 липня 2021 року судом постановлено ухвалу про закриття підготовчого провадження по справі та призначення справи до судового розгляду по суті.

26 липня 2021 року позивачем подано клопотання про долучення до матеріалів справи доказів понесення витрат на професійну правничу допомогу.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала з підстав наведених у позовній заяві, просила суд повністю задовольнити її позов.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча був належним чином повідомлений про час та місце слухання справи.

Представник третьої особи органу опіки та піклування Виконавчого комітету Кременчуцької міської ради був належним чином повідомлений про час та місце слухання справи, однак в судове засідання не з`явився, завчасно направивши на адресу суду клопотання, де просив справу розглядати за його відсутності, врахувавши висновок про доцільність визначення місця проживання малолітньої ОСОБА_3 разом з матір`ю - ОСОБА_1 .

Вислухавши позивача ОСОБА_1 , вивчивши матеріали справи, дослідивши і оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, суд приходить до наступних висновків.

Сторони по справі - ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували в зареєстрованому шлюбі з 08 березня 2008 року, який було розірвано рішенням Крюківського районного суду м.Кременчука Полтавської області від 07 квітня 2020 року у справі № 537/448/20, що підтверджується копією відповідного рішення суду.

Позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 від шлюбу мають малолітню доньку - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданим 29 березня 2010 року Крюківським відділом реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції.

Згідно роздруківки з офіційного веб-порталу «Судова влада України» у провадженні Крюківського районного суду м.Кременчука Полтавської області перебувала справа № 537/5349/19 за заявою ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на її користь.

Згідно примірника судового наказу з Єдиного державного реєстру судових рішень у справі № 537/5349/19 03 лютого 2020 року Крюківським районним судом м.Кременчука Полтавської області було видано судовий наказ, яким стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини.

Як вбачається з довідки про реєстрацію місця проживання особи № 21522 від 26 серпня 2020 року, ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , починаючи з 02 квітня 2008 року по теперішній час.

Згідно довідки про реєстрацію місця проживання особи за № 30970 від 12 грудня 2020 року, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , починаючи з 06 квітня 2010 року по теперішній час.

Відповідно до довідки за № 222 від 08 грудня 2020 року, виданої ПрАТ «Кременчуцький завод технічного вуглецю», ОСОБА_1 працює на вказаному підприємстві та у період часу з червня 2020 року по листопад 2020 року їй нараховану заробітну плату на загальну суму 58234, 96 грн.

Згідно характеристики з місця роботи у ПрАТ «Кременчуцький завод технічного вуглецю», ОСОБА_1 працює на вказаному підприємстві, починаючи з 13 березня 2019 року, за час роботи зарекомендувала себе як старанний та дисциплінований співробітник, при виникненні конфліктних ситуацій поводить себе коректно, стримано, користується у трудовому колективі авторитетом та повагою має високий культурний рівень.

Як вбачається з довідки за № 477 КП «Обласний заклад з надання психіатричної допомоги Полтавської обласної ради», ОСОБА_1 , 1980 року народження, 09 грудня 2020 року на власне прохання була оглянута лікарем-психіатром, на момент огляду ознак психічного розладу не виявлено, на обліку у вказаному закладі ОСОБА_1 не перебуває.

Згідно довідки КП «Полтавський обласний центр терапії залежностей Полтавської обласної ради», яка видана 09 грудня 2020 року, ОСОБА_1 на диспансерному обліку у вказаному закладі не перебуває, на лікування не знаходилась.

Як вбачається з характеристики за № 01-19/346 від 07 грудня 2020 року, виданої Кременчуцькою гімназією № 3 Кременчуцької міської ради, відносно учениці 5-А класу ОСОБА_3 , 2010 року народження, зокрема, мати приділяє належну увагу вихованню доньки, підтримує зв`язок зі школою, класний керівник з батьком ніколи не спілкувався.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек Єдиного реєстру заборон на відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна за № 237269055 від 16 грудня 2020 року, ОСОБА_1 на праві приватної власності належить Ѕ частина квартири АДРЕСА_1 .

Згідно довідки учителя англійської мови у дитячому центрі «ІНФОРМАЦІЯ_5» ОСОБА_6 (право на надання освітніх послуг підтверджується випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань відносно ФОП ОСОБА_6 (а.с. 18), витягом з реєстру платників єдиного податку (а.с. 19)), ОСОБА_3 постійно відвідує заняття з англійської мови, її мати ОСОБА_1 супроводжує дитину на заняття та вчасно здійснює оплату за приватні заняття.

05 листопада 2020 року комісією у складі заступника начальника Служби у справах дітей ОСОБА_10, головного спеціаліста Служби у справах дітей ОСОБА_8 на підставі заяви ОСОБА_2 з метою перевірки умов проживання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 було складено акт № 452 обстеження умов проживання. З вказаного вище акту вбачається, що дитина проживає у квартирі АДРЕСА_1 разом з мамою ОСОБА_1 та бабусею ОСОБА_9 , дитина проживає у окремій кімнаті, в якій облаштовано місця для сну, відпочинку та навчання, у дитини є в достатній кількості сезонний одяг та взуття, шкільне приладдя, предмети особистої гігієни.

11 червня 2021 року Виконавчим комітетом Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області було прийнято рішення № 765, яким затверджено висновок органу опіки та піклування виконавчого комітету Кременчуцької міської ради про доцільність визначення місця проживання малолітньої дитини ОСОБА_3 разом з матір`ю ОСОБА_1 .

Як вбачається з висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Кременчуцької міської ради, органі опіки та піклування вважає за доцільне визначити місце проживання малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з матір`ю ОСОБА_1 .

Згідно положень частини 1 статті 161 Сімейного кодексу України передбачено, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.

Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до частини 1 статті 29 Цивільного кодексу України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.

Відповідно до частини 4 статті 29 Цивільного кодексу України місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає.

Проживання дитини разом із батьками є водночас правом дитини та обов`язок батьків утримувати дитину.

Відповідно до частини 1 статті 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Враховуючи, що відповідач у своїй заяві вказав, що їх дитина ОСОБА_3 має більшу психологічну прихильність до матері, вказав, що він не має заперечень щодо визначення місця проживання дитини з матір`ю, тому суд вважає за можливе, не з`ясовувати думку дитини під час судового засідання, щоб уникнути психологічної травми у дитини.

Відповідно до положень частини 4 статті 19 Сімейного кодексу України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, виселення дитини, зняття дитини з реєстрації місця проживання, визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою.

Частиною 5 статті 19 Сімейного кодексу України передбачено, що орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Позивачка ОСОБА_1 надала на підтвердження своїх позовних вимог докази, що офіційно працевлаштована, за місцем роботи характеризується позитивно, на обліку у лікарів-психіатра та нарколога не перебуває, забезпечена власним житлом, для дитини створила усі необхідні умови для проживання, навчання та всебічного розвитку, дитина відвідує додаткові заняття з англійської мови. Окрім того, органом опіки та піклування подано висновок про доцільність визначення місця проживання малолітньої ОСОБА_3 з матір`ю ОСОБА_1 .

Таким чином, на думку суду визначення місце проживання дитини з матір`ю відповідає інтересам дитини.

З аналізу норм сімейного законодавства вбачається, що у тому разі, коли батьки дитини спільно не проживають, право визначати місце проживання дитини залишається за кожним з батьків. Питання про визначення місця проживання дитини має вирішуватись не тільки з урахуванням інтересів кожного з батьків, а перш за все, з урахуванням прав та законних інтересів дитини.

Відповідно до статей 18, 27 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція), держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

У пункті 1 статті 9 указаної Конвенції передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

В усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини (частина 1 статті 3 Конвенції).

Місце проживання малолітньої дитини з одним із батьків визначається або за місцем проживання матері чи батька, або за конкретною адресою.

Із системного тлумачення ч. 1 ст. 3, ст. 9 Конвенції про права дитини, ч. ч. 2 і 3 ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства», ст.161 СК України випливає, що при вирішенні спору про визначення місця проживання дитини, суди мають враховувати передусім інтереси дитини. Встановлений сімейним законодавством принцип повної рівності обох батьків у питаннях виховання дітей може бути обмежений судом в інтересах дитини. При цьому суд також враховує, хто з батьків виявляє більшу увагу до дитини і турботу про неї, її вік і прихильність до кожного з батьків, особисті якості батьків, можливість створення належних умов для виховання, маючи на увазі, що перевага в матеріально-побутовому стані одного з батьків сама по собі не є вирішальною умовою для передачі йому дитини.

Таким чином, повно та всебічно дослідивши обставини справи щодо визначення місця проживання малолітньої дитини, перевіривши їх доказами, які оцінено на предмет належності, допустимості, достовірності, достатності та взаємозв`язку, враховуючи, створення матір`ю належних умов для проживання, виховання та забезпечення дитини, виходячи в першу чергу з інтересів дитини, суд приходить до переконання про наявність підстав для визначення місця проживання дитини з матір`ю, крім того, дитина має проживати з одним із батьків, зважаючи на те, що батьки мають рівні права і обов`язки щодо виховання та розвитку дитини незалежно від того, що проживають окремо один від одного, беручи до уваги, що місце проживання дитини з одним із батьків не перешкодою для іншого щодо виконання як обов`язків так і здійснення прав, у зв`язку з чим позовні вимоги є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Водночас, ОСОБА_1 подано заяву, де остання просить просить стягнути витрати на професійну правничу допомогу у сумі 3200 грн.

У статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Згідно з статтею 15 Цивільного процесуального кодексу України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Пунктом 1 частини третьої статті 133 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що до витрат пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Положеннями статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» визначено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Частинами першою-п`ятою статті 137 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до частини восьмої статті 141 Цивільного процесуального кодексу України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

При цьому склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних з наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про їх відшкодування.

Згідно з частиною першою статті 76 Цивільного процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

На підтвердження витрат, понесених ОСОБА_1 на професійну правничу допомогу, надано копію акта № 1 про приймання-передачу наданої правничої допомоги від 17 грудня 2020 року, копію рахунку № НОМЕР_2 від 17 грудня 2020 року, копію квитанції TS20 922 від 17 грудня 2020 року, копію додаткової угоди № 1 до Договору № 10/12/20 про надання правничої допомоги від 10 грудня 2020 року, копію акта № 2 про приймання-передачу наданої правничої допомоги від 06 липня 2021 року, копію рахунку № НОМЕР_3 від 06 липня 2021 року, дублікат квитанції № 0.0..1 від 13 липня 2021 року, детальний опис послуг, наданих адвокатом Шулік О.Й., свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю, копію договору № 10/12/20 про надання правничої допомоги від 10 грудня 2020 року..

У постанові Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі №648/1102/19 зазначено, що витрати за надану професійну правничу допомогу в разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини другої статті 137 Цивільного процесуального кодексу України).

Таким чином, встановивши, що витрати на професійну правничу допомогу, понесені ОСОБА_1 є документально підтвердженими, пов`язаними з розглядом справи, а тому суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення таких витрат.

Керуючись статтями 4, 12, 141, 259, 263-265, 273 Цивільного процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ? Орган опіки та піклування виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області, про визначення місця проживання дитини, задовольнити.

Визначити місце проживання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з матір`ю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати зі сплати судового збору в сумі 840,80 грн та витрати на правничу професійну допомогу в сумі 3 200,00 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Кременчуцький районний суд Полтавської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Інформація про учасників справи:

Позивач ? ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової карти платника податків НОМЕР_4 , зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування): АДРЕСА_3 .

Відповідач ? ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , реєстраційний номер облікової карти платника податків НОМЕР_5 , зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування): АДРЕСА_4 .

Третя особа ? Орган опіки та піклування виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області, юридична адреса: Полтавська обл., м. Кременчук, площа Перемоги, 2.

Повний текст рішення суду складено 28 серпня 2021 року.

СуддяЖ. О. Даніліна