Справа № 236/1012/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 квітня 2021 року Краснолиманський міський суд Донецької області у складі:

головуючого судді - Бєлоусова А.Є.,

за участю: секретаря - Калюжної Т.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Лиман, цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа - Лиманська міська рада Донецької області, про встановлення факту проживання зі спадкодавцем однією сім`єю на час відкриття спадщини,

ВСТАНОВИВ:

24.03.2021 заявниця ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою окремого провадження про встановлення факту проживання зі спадкодавцем однією сім`єю на час відкриття спадщини, заінтересована особа - Лиманська міська рада Донецької області.

Ухвалою судді від 25.03.2021 справу призначено до судового розгляду (а.с.18-19).

Заявниця ОСОБА_1 в судове засідання не прибула, надала суду заяву, в якій просила справу розглянути за її відсутності, на задоволенні заявлених вимог наполягає.

Заінтересована особа - Лиманська міська рада належним чином повідомлена про дату час та місце розгляду цивільної справи, представник заінтересованої особи в судове засідання не прибула, надала до суду заяву з проханням розглянути справу за її відсутності, рішення ухвалити на розсуд суду.

Дослідивши зібрані в справі докази, всебічно і повно з`ясувавши всі обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги, об`єктивно оцінивши письмові докази, які мають значення для розгляду справи по суті, суд встановив фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до п. 2 ч. 1, ч. 2 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися до суду із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини тощо.

Як роз`яснено в п. 1 Постанови Пленуму Верховного суду України від 31.03.1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» розгляд в порядку окремого провадження справи про встановлення факту можливий, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч. ч. 1, 5 та 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасникам справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Судом встановлено, підтверджується наявними в справі доказами, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Лиман Донецької області, помер ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 08.05.2019, актовий запис № 342 (а.с. 6).

Згідно з статтею 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Після смерті ОСОБА_2 залишилося спадкове майно, яке складається з квартири АДРЕСА_1 .

На теперішній час заявниця має намір прийняти спадщину після померлого ОСОБА_2 , але юридично оформити таку не може, оскільки не підтверджений факт її проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Заявниця ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується копією паспорта серії НОМЕР_2 , виданого 15.10.2001 Краснолиманським МВ УМВС України в Донецькій області (а.с.3).

Відповідно до наданих заявницею копій свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 від 22.12.1960 року, свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_4 від 03.10.1981 року, свідоцтва про народження серії НОМЕР_5 від 04.06.1982 року, свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_6 від 04.08.2001 ОСОБА_1 є онукою померлого ОСОБА_2 ..

Зазначені обставини підтверджуються наданими заявницею доказами, внаслідок чого в суду не виникає обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин та добровільності їх визнання, а тому на підставі ч.1 ст.82 ЦПК суд вважає їх доведеними.

В період з грудня 2017 року по 05.05.2019 року заявниця фактично проживала зі своїм дідусем ОСОБА_2 , оскільки останній внаслідок похилого віку та незадовільного стану здоров`я потребував сторонньої допомоги з догляду за ним та у веденні домашнього господарства.

Зазначені обставини підтверджуються відповідним актом, складеним органом місцевого самоврядування (а.с. 11).

У свою чергу будь-яких доказів, які б підтвердили неналежне виконання заявницею свого обов`язку щодо утримання померлого дідуся, суду не надано.

За таких обставин заявниця вважає, що має право на спадкування після смерті ОСОБА_2 , не відмовляється від прийняття спадщини і бажає оформити право на спадкування, з цією метою звернулася до суду з зазначеною заявою.

Надаючи оцінку доводам учасників справи, суд виходить з такого.

Відповідно до ч. 3 ст.1268 ЦК спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно зі ст.3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Виходячи з аналізу вказаної норми СК, сім'єю є соціальна група, яка складається з людей, які зазвичай перебувають у шлюбі, їхніх дітей (власних або прийомних) та інших осіб, поєднаних родинними зв`язками з подружжям, кровних родичів, і здійснюють свою життєдіяльність на основі спільного економічного, побутового, морально-психологічного укладу, взаємної відповідальності тощо.

Досліджені судом докази свідчать про достовірність того факту, що заявниця з грудня 2017 року фактично спільно проживала зі своїм дідусем ОСОБА_2 , була пов`язана з ним спільним побутом, внаслідок чого вони мали взаємні права та обов`язки. Зазначене обумовлюється тими обставинами, що за станом здоров`я ОСОБА_2 потребував сторонньої допомоги як з особистого догляду, так і щодо ведення домогосподарства, і саме заявниця задовольняла зазначені потреби.

Отже, заявницею належним чином доведено ту обставину, що характер взаємовідносин між нею та померлим ОСОБА_2 спосіб організації життєдіяльності та наявність родинного зв`язку свідчать, що заявник і ОСОБА_2 , проживали однією сім`єю до дня смерті останнього.

Отже, факт проживання заявника ОСОБА_1 з померлим ОСОБА_2 однією сім*єю до відкриття спадщини є доведеним, а відтак заявниця має право спадкування за законом.

Відповідно до п. 1 ст. 6 та ст. 13 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод», кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, створеним відповідно до закону.

Кожен, чиї права і свободи, викладені в цій конвенції, порушуються, має право на ефективний засіб правового захисту у відповідному національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинено особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Поведінка заявника та її ставлення до померлого дідуся ОСОБА_2 свідчить про належне дотримання засад людського цивілізованого життя, нормального спілкування, гармонійної і гуманної життєдіяльності близьких людей, і фактично свідчить про виконання заявником обов`язків, які мають виконуватись родичами спадкодавця. За таких обставин вимоги про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до часу відкриття спадщини є правомірними та обґрунтованими, а їх задоволення відповідає засадам справедливості, добросовісності та розумності.

Керуючись ст. 4, 12, 13, 81, 263-265, 293, 315 ЦПК України, ст. 15-16, 25, 1264 ЦК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа -Лиманська міська рада Донецької області, про встановлення факту проживання зі спадкодавцем однією сім`єю на час відкриття спадщини - задовольнити повністю.

Встановити факт проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_7 із спадкодавцем ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Лиман Донецької області, однією сім`єю на час відкриття спадщини, за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржено до Донецького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Згідно із п/п. 15.5) п.15 розд. XIII «Перехідні положення» ЦПК України (в редакції Закону України від 03.10.2017 № 2147-VIII) до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Згідно із п.3 розд. XII «Прикінцеві положення» ЦПК України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 13.04.2021.

Головуючий суддя -