УХВАЛА

iменем України

Справа № 330/2037/21

2/330/547/2021

"25" серпня 2021 р. Суддя Якимівського районного суду Запорізької області Федорець С.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» (адреса реєстрації: Україна, м. Київ, вул. Кудрявський узвіз, буд. 5 Б, ), треті особи: приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Олена Василівна (адреса: Україна, Києво-Святошинський район, м. Вишневе, вул. Європейська, 11/2), приватний виконавець виконавчого округу Запорізької області Чубарев Олександр Олександрович (адреса: АДРЕСА_2 ) про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

встановив:

В провадженні Якимівського районного суду Запорізької області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Вердикт Капітал», про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

25 серпня 2021 року заявник надав на адресу суду заяву про забезпечення позову, відповідно до якої просить вжити заходи забезпечення позову шляхом зупинення стягнення за виконавчим написом № 53003 від 24.05.2021 року, вчиненим приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Грисюк Оленою Василівною.

Заява мотивована тим, що в ході вчинення дій по виконавчому провадженню № 65853739 постановою приватного виконавця виконавчого органу Запорізької області Чубарева Олександра Олександровичавід 16.07.2021 року було звернуто стягнення на доходи позивача ОСОБА_1 , тому позивач вважає, що невжиття забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, призведе до ускладнення ефективного захисту, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся.

Згідно ч. 1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, тому відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши клопотання про забезпечення позову, суд вважає, що воно обґрунтоване, законне та підлягає задоволенню з наступних підстав:

Так, вважаючи виконавчий напис нотаріуса таким, що вчинений з порушенням норм чинного законодавства, позивач ОСОБА_1 оскаржує його в судовому порядку.

Ухвалою Якимівського районного суду Запорізької області від 25 серпня 2021 року було відкрито провадження по справі та призначено підготовче судове засідання.

Як вбачається із доданих до заяви письмових доказів, в ході вчинення дій по виконавчому провадженню № 65853739 постановою приватного виконавця виконавчого органу Запорізької області Чубарева Олександра Олександровичавід 16.07.2021 року було звернуто стягнення на доходи позивача ОСОБА_1 , у загальній сумі боргу 36 347,34 грн, з урахуванням заборгованості, оплати за проведення виконавчих дій та винагороди приватного виконавця.

Згідно до вимог ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Згідно ч. 1 ст. 157 Цивільного процесуального кодексу України ухвала суду про забезпечення позову має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом. Така ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Згідно до вимог ст. 12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Із заяви про забезпечення позову вбачається, що забезпечення позову заявником обґрунтовано ризиком істотного ускладнення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення його позовних вимог.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у Постанові № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», забезпечення позову це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Згідно п. 4 даної постанови визначено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Також слід зазначити, що статтею 124 Конституції України визначено принцип обов`язковості судових рішень, який з огляду на положення ст. ст. 2, 18, 153 ЦПК України поширюється також на ухвалу суду про забезпечення позову. При цьому відповідно до ч. 3 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Таким чином, у вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу. При цьому ухвалою про забезпечення позову суд не може вирішувати спір по суті.

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

При здійсненні судочинства суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 №ETS N 005 (далі - Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини як джерело права (ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»). У відповідності до приписів ст. 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Відповідно до ст. 13 Конвенції кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому, Європейський суд з прав людини у рішенні від 29 червня 2006 року у справі «Пантелеєнко проти України» зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

Враховуючи викладене, з наведених у заяві про забезпечення позову фактів та обґрунтувань вбачається, що предмет позову та заявлений позивачем захід забезпечення позову у виді зупинення стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку, є взаємопов`язаний з предметом спору, а невжиття такого заходу забезпечення може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист прав позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

При цьому, зупинення стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку, до вирішення спору по суті не призведе до обмеження прав відповідача, а слугуватиме заходом запобігання можливих порушень прав позивача.

При цьому суд не вбачає підстав для застосування зустрічного забезпечення, оскільки матеріали справи не містять доводів та аргументів, яким чином зупинення стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку, може завдати збитків відповідачу, а також в чому саме можуть полягати такі збитки. Окрім того, не містять матеріали справи й доказів наявності передбачених ст. 154 ЦПК України випадків обов`язкового застосування зустрічного забезпечення.

Приймаючи до уваги наведені норми процесуального законодавства, з врахуванням роз`яснення Верховного Суду України, виходячи з оцінки обґрунтованості доводів позивача щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін; наявності зв`язку між заходом щодо забезпечення позову і предметом позовної вимоги, в тому числі, спроможності заходів, який заявник просить вжити у порядку забезпечення позову, забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів, суд вважає за можливе задовольнити заяву про забезпечення позову, оскільки не зупинення стягнення на підставі виконавчого документа до моменту розгляду справи може призвести до ускладнення виконання можливого рішення суду.

Керуючись ст.149, 150, 151,153,157, 247, 258, 259, 260, 261, 353 ЦПК України, суддя,

ухвалив:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову- задовольнити.

Зупинити стягнення у виконавчому провадженні № 65853739 від 16.07.2021 року, відкритому приватним виконавцем виконавчого органу Запорізької області Чубаревим Олександром Олександровичем на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Олена Василівна № 53003 від 24.05.2021 року, про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» заборгованості в розмірі 36 347,34 гривень до розгляду цивільної справи по суті.

Копію ухвали направити позивачу, відповідачу, третім особам, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Апеляційна скарга на ухвалу подається до Запорізького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя Якимівського районного суду

Запорізької області Федорець С.В.