Справа № 314/2767/20
Провадження № 2/314/270/2021
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

10.02.2021 року м. Вільнянськ

Справа № 314/2767/20;

провадження № 2/314/270/2021;

Вільнянський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Кіяшко В.О.,

секретар судового засідання Павлівська І.В.,

учасники справи:

-позивач ОСОБА_1 ;

-відповідач Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ»;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ» про відшкодування шкоди,

стислий виклад позицій сторін.

У червні 2020 року ОСОБА_1., від імені якої діє адвокатське об`єднання «Автопоміч», звернувся до суду з позовом до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування» про відшкодування шкоди, а саме недоплаченого страхового відшкодування понесених витрат на лікування у розмірі 35 грн., недоплачене страхове відшкодування пов`язане з заподіяною моральною шкодою в розмірі 599,21 грн. та витрати на правничу перемогу. Позовні вимоги мотивовані тим, що 25 вересня 2019 року, о 07 год. 50 хв., в селі Петро-Михайліка Вільнянського району Запорізької області, трапилась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки «ВАЗ 2107», державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_2 , яка допустила наїзд на малолітнього велосипедиста ОСОБА_3 . Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди малолітній ОСОБА_3 отримав тілесні ушкодження.

Постановою слідчого СВ Вільннського ВП Пологівського ВП ГУНП в Запорізькій області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000891 від 25.09.2019, було закрито у зв`язку з відсутністю в діях водія ОСОБА_2 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

В зв`язку з тим, що відповідно до полісу № АМ8119228 цивільно-правова відповідальність водія автомобіля «ВАЗ 2107», державний номерний знак НОМЕР_1 , ОСОБА_2 була застрахована в ПрАТ «СК «Арсенал Страхування», позивач ОСОБА_1 , який є батьком та законним представником малолітнього ОСОБА_3 , звернувся до відповідача з повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду та заявою про виплату страхового відшкодування.

07 квітня 2020 року ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» здійснило виплату страхового відшкодування в загальному розмірі 12583,56 грн., що становить 50 % від належної страхової виплати.

Своїм листом від 07.04.2020 вих. № 6/к, ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» повідомило ОСОБА_1 , що при розрахунку розміру страхового відшкодування враховано п. 36.3 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», згідно якого розмір страхового відшкодування був поділений на кількість відповідальних осіб, тобто 50 % і становить 12583,56 грн. з яких: 11984,35 грн. - відшкодування за шкоду пов`язану з лікуванням; 599,21грн. - моральна шкода.

З таким рішенням відповідача про виплату лише половини розміру страхового відшкодування позивач ОСОБА_1 не погоджується, оскільки таке рішення страховика не відповідає нормам чинного законодавства, у зв`язку з чим звернувся до суду з вказаним позовом.

Іншого способу захисту, аніж в судовому, у позивача немає.

Представник позивача та позивач у судове засідання не з`явилися. Від представника позивача до суду надійшла заява про розгляд справи без його участі та участі позивача, на позовних вимогах наполягає, просить задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Надіслав на адресу суду відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач заперечує проти позову в повному обсязі, просить суд відмовити в його задоволенні, посилаючись на те, що страховик повністю виконав свої обов`язки згідно Закону, сплативши страхове відшкодування в повному обсязі у порядку передбаченому Законом. Відповідно до ст.ст. 128, 130 ЦПК України. Згідно ч. 1 ст. 280 ЦПК України, якщо відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи по суті повідомлений завчасно і належним чином, причин неявки суду не повідомив, то за згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Представник позивача надав згоду на заочний розгляд справи.

Заяви, клопотання інші процесуальні дії у справі.

Ухвалою суду від 07.09.2020 відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням осіб, у якій роз`яснено відповідачу, право подати заяву із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та відзив на позов протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

21.10.2020 від представника позивача до суду надійшла заява про надання доказів щодо правової допомоги.

21.10.2020 від представника відповідача до суду до суду надійшов відзив на позовну заяву.

16.01.2021 від представника позивача до суду надійшло клопотання про доручення доказів оплати правової допомоги.

Інших процесуальних дій у справі (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову) не вчинялось, провадження не зупинялось.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

Суд, дослідивши матеріали справи та з`ясувавши обставини, дослідивши наявні в справі докази в їх сукупності,

встановив

25 вересня 2019 року, о 07 год. 50 хв., в селі Петро-Михайліка Вільнянського району Запорізької області, трапилась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки «ВАЗ 2107», державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_2 , яка допустила наїзд на малолітнього велосипедиста ОСОБА_3 . Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди малолітній ОСОБА_3 отримав тілесні ушкодження.

Постановою слідчого СВ Вільннського ВП Пологівського ВП ГУНП в Запорізькій області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000891 від 25.09.2019, було закрито у зв`язку з відсутністю в діях водія ОСОБА_2 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

В зв`язку з тим, що відповідно до полісу № АМ8119228 цивільно-правова відповідальність водія автомобіля «ВАЗ 2107», державний номерний знак НОМЕР_1 , ОСОБА_2 була застрахована в ПрАТ «СК «Арсенал Страхування», позивач ОСОБА_1 , який є батьком та законним представником малолітнього ОСОБА_3 , звернувся до відповідача з повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду та заявою про виплату страхового відшкодування.

07 квітня 2020 року ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» здійснило виплату страхового відшкодування в загальному розмірі 12583,56 грн., що становить 50 % від належної страхової виплати.

Оцінка аргументів учасників справи та доводів щодо порушення прав, застосовані норми права.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 2ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносин, що виникають у державі.

Згідно з п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною,Законом України № 475/97-ВР від 17.07.1997 року, яка відповідно дост. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом.

Відповідно дост. 55 Конституції України, кожному гарантується судовий захист його прав і свобод.

Згідно зіст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст.ст. 12, 13 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цьогоКодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно вимог ст.ст.76, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

25 вересня 2019 року, о 07 год. 50 хв., в селі Петро-Михайліка Вільнянського району Запорізької області, трапилась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки «ВАЗ 2107», державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_2 , яка допустила наїзд на малолітнього велосипедиста ОСОБА_3 . Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди малолітній ОСОБА_3 отримав тілесні ушкодження.

Постановою слідчого СВ Вільннського ВП Пологівського ВП ГУНП в Запорізькій області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000891 від 25.09.2019, було закрито у зв`язку з відсутністю в діях водія ОСОБА_2 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

В зв`язку з тим, що відповідно до полісу № АМ8119228 цивільно-правова відповідальність водія автомобіля «ВАЗ 2107», державний номерний знак НОМЕР_1 , ОСОБА_2 була застрахована в ПрАТ «СК «Арсенал Страхування», позивач ОСОБА_1 , який є батьком та законним представником малолітнього ОСОБА_3 , звернувся до відповідача з повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду та заявою про виплату страхового відшкодування.

Керуючись нормами Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» № 1961-ІV, ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» визначило загальний розмір завданої малолітньому ОСОБА_3 шкоди в розмірі 25167,13 грн.

07 квітня 2020 року ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» здійснило виплату страхового відшкодування в загальному розмірі 12583,56 грн., що становить 50 % від належної страхової виплати.

Своїм листом від 07.04.2020 вих. № 6/к, ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» повідомило ОСОБА_1 , що при розрахунку розміру страхового відшкодування враховано п. 36.3, згідно якого розмір страхового відшкодування був поділений на кількість відповідальних осіб, тобто 50 % і становить 12583,56 грн. з яких: 11984,35 грн. - відшкодування за шкоду пов`язану з лікуванням; 599,21грн. - моральна шкода.

Однак з такими доводами відповідача про обґрунтованість зменшення на половину належної суми нарахованого страхового відшкодування, суд не погоджується, виходячи з наступного.

За загальним правилом, відповідальність за шкоду несе особа, яка її завдала.

Згідно із ст. 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» № 1961-ІV страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Положеннямист. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» № 1961-ІVпередбачено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Згідно із п. 23.1 ст. 23 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» № 1961-ІV шкодою, заподіяною життю та здоров`ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, є: шкода, пов`язана з лікуванням потерпілого; шкода, пов`язана з тимчасовою втратою працездатності потерпілим; шкода, пов`язана із стійкою втратою працездатності потерпілим; моральна шкода, що полягає у фізичному болю та стражданнях, яких потерпілий - фізична особа зазнав у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; шкода, пов`язана із смертю потерпілого.

З матеріалів справи вбачається, що на лікування малолітнього ОСОБА_3 було потрачено 23968,70 грн.

Позивач оцінює заподіяну його малолітньому сину моральну шкоду в розмірі 50000,00 грн., оскільки внаслідок дорожньо-транспортної пригоди він отримав численні травми та переломи, зазнав значного фізичного болю та страждань.

Однак, розмір і порядок розрахунку страхового відшкодування визначений Законом України«Про обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» № 1961-ІV.

Приписами ст. 26-1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» № 1961-ІV передбачено відшкодування страховиком потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров`я під час дорожньо-транспортної пригоди, моральної шкоди у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю.

Тобто, враховуючи вимоги даної статті, розмір моральної шкоди становить 5 % від суми страхової виплати за шкоду завдану здоров`ю (23968,70 грн. - витрати на лікування) і становить 1198,43 грн.

Відповідно до ч. 3 ст. 1193 ЦК України вина потерпілого не враховується у разі відшкодування додаткових витрат, передбачених ч. 1 ст. 1195 цього Кодексу, у разі відшкодування шкоди, завданої смертю годувальника та у разі відшкодування витрат на поховання.

В ч. 1 ст. 1195 ЦК України передбачено, що фізична або юридична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я фізичній особі, зобов`язана відшкодувати потерпілому заробіток (дохід), втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності, а також додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо.

Як вбачається з даних норм ЦК України вина потерпілого не враховується у разі відшкодування витрат на придбання ліків та відшкодування втрати працездатності.

Системний аналіз положень ст.ст. 1193, 1195, 1167 ЦК України дає підстави для висновку, що вина потерпілого не враховується при відшкодуванні шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, в тому числі і при здійсненні страхових виплат передбачених Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Отже до спірних правовідносин не підлягають до застосування положення п. 36.3 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» № 1961-ІV, якими передбачено, що у разі якщо відповідальними за заподіяння неподільної шкоди взаємопов`язаними, сукупними діями є декілька осіб, розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) за кожну з таких осіб визначається шляхом поділу розміру заподіяної шкоди на кількість таких осіб, оскільки шкода, пов`язана зі смертю потерпілого чи ушкодженням здоров`я, відшкодовується в незалежності від його вини.

Положення п. 36.3 ст. 36 Закону «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» № 1961-ІV стосуються випадку, передбаченого у ч. 2 ст. 1188 ЦК України, в якій зазначено, що якщо внаслідок взаємодії джерел підвищеної небезпеки було завдано шкоди іншим особам, особи, які спільно завдали шкоди, зобов`язані її відшкодувати незалежно від їхньої вини.

Судом встановлено, що шкода здоров`ю малолітнього потерпілого ОСОБА_3 настала в результаті наїзду на нього одного автомобіля.

З огляду на наведене, суд вважає, що відповідач неправомірно здійснив ділення страхової виплати, належної позивачу на два, а тому позовні вимоги про для стягнення з нього недоплаченої страхової виплати є неправомірними.

Таким чином, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Підстав для відмови у задоволенні таких вимог суд не вбачає.

Судові витрати.

У відповідності до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

З матеріалів справи убачається, що розмір витрат за правничу допомогу становить 4500,00 грн. та такий розмір витрат, на думку суду, є співмірним зі складністю справи, виконаними адвокатом роботами (наданими послугами) та витраченим на це часом, а також значенням справи для сторони.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 11-13, 76-82, 141, 259, 263-265, 268, 280-284, 315 ЦПК України, суд, -

вирішив:

1.Цивільний позов задовольнити.

2.Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ», (, адреса: 03056, м. Київ, вул. Борщагівська, буд. 154) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 ) суму недоплаченого страхового відшкодування понесених витрат на лікування у розмірі 11984 (одинадцять тисяч дев`ятсот вісімдесят чотири) гривень 35 копійок.

3.Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ», (, адреса: 03056, м. Київ, вул. Борщагівська, буд. 154) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 ) суму недоплаченого страхового відшкодування повязаного з заподіяною моральною шкодою у розмірі 599 (п`ятсот дев`яносто дев`ять) гривень 21 копійка.

4.Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ», (, адреса: 03056, м. Київ, вул. Борщагівська, буд. 154) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 ) понесені витрати на правничу допомогу у розмірі 4500 (чотири тисячі п`ятсот) гривень 00 копійок.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 30 днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Оскарження заочного рішення відповідачем в апеляційному порядку може мати місце лише в разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення та в разі ухвалення повторного заочного рішення судом першої інстанції. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватись з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Позивач має право на оскарження заочного рішення в загальному порядку. Апеляційна скарга на рішення суду подається до Запорізького апеляційного суду через Вільнянський районний суд Запорізької області, протягом 30 днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного тексту рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили відповідно до загального порядку після закінчення строку для подання апеляційної скарги, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення складено 12.02.2021.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ», , адреса: 03056, м. Київ, вул. Борщагівська, буд. 154.

Суддя Вікторія Олександрівна Кіяшко

12.02.2021