Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 липня 2021 року Василівський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого - судді Сидоренко Ю.В.

при секретарі Рекуненко І.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Василівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 (зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 (зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: ОСОБА_3 (проживає за адресою: АДРЕСА_1 ) про розірвання шлюб,

В С Т А Н О В И В :

10 червня 2021 року до Василівського районного суду Запорізької області надійшов позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача: ОСОБА_3 , про розірвання шлюбу.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивачка ОСОБА_1 зазначає, що вона, ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 12.03.2016 року зареєстрували шлюб, про що у Приморській сільській раді Василівського району Запорізької області у книзі реєстрації актів про одруження зроблено відповідний актовий запис № 20 та видано свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 . Від шлюбу вони мають двох малолітніх дітей: сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Як вказує позивачка, розірвати шлюб у відділі ДРАЦС Василівського РУЮ немає можливості, оскільки вона перебуває на 15-му тижні вагітності. При цьому вказує, що вагітність зачата від іншого чоловіка, а саме третьої особи у справі ОСОБА_3 , з яким вона проживає в цивільному шлюбі вже майже рік, ведуть з ним спільне господарство, піклуються один про одного, проживають за однією адресою. ОСОБА_3 визнає батьківство та бажає з нею зареєструвати шлюб і у свідоцтві про народження дитини записати саме свої відомості про батька дитини.

Як зазначає позивачка у позові. причиною розірвання шлюбу є втрата інтересу один до одного, на даний час ведення між сторонами спільного господарства та сумісне проживання припинено та подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає, вона проживає з іншим чоловіком, від якого вона народить дитину. Таким чином, вона та відповідач припинили шлюбні стосунки, припинили вести спільне господарство, проявляти турботу один про одного. Спір щодо розподілу майна наразі у них відсутній.

З огляду на вищенаведене позивачка просить шлюб, зареєстрований 12.03.2016 року у Приморській сільській раді Василівського району Запорізької області, про що у книзі реєстрації актів про одруження зроблено відповідний актовий запис № 3 та видано свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 між нею та ОСОБА_2 , розірвати. Після розірвання шлюбу її прізвище просить залишити « ОСОБА_1 » та стягнути з відповідача на її користь сплачений при подачі позовної заяви судовий збір у розмірі 908,00 грн.

Ухвалою Василівського районного суду від 18 червня 2021 року відкрито провадження у даній справі за правилами спрощеного позовного провадження, з повідомленням сторін в судове засідання.

В судове засідання позивачка ОСОБА_1 не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи була повідомлена судом своєчасно, належним чином та у встановленому законом порядку, проте до суду від позивачки ОСОБА_1 подано 21.07.2021 року письмову заяву з проханням розглянути справу без її участі. На заявлених позовних вимогах наполягає та просить суд задовольнити її позов про розірвання шлюбу за підставами, викладеними у позовній заяві, проте на стягненні з відповідача ОСОБА_2 судового збору на її користь в сумі 908 гривень не наполягає та в цій частині позовні вимоги не підтримує (а.с.20).

В судове засідання відповідач ОСОБА_2 не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлявся судом своєчасно, належним чином та у встановленому законом порядку, проте на адресу суду відповідачем ОСОБА_2 подано 21.07.2021 року письмову заяву з проханням розглянути справу без його участі. Позовні вимоги про розірвання шлюбу визнає у повному обсязі та не заперечує проти їх задоволення (а.с.19).

В судове засідання третя особа на стороні позивача: ОСОБА_3 не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлявся судом своєчасно, належним чином та у встановленому законом порядку, проте на адресу суду ОСОБА_3 подана заява від 21.07.2021 року, в якій він просить розглянути справу без його участі. Позовні вимоги про розірвання шлюбу підтримує у повному обсязі та просить задовольнити (а.с.22).

Всебічно дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши всі обставини по справи, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, давши їм оцінку у сукупності з оголошеними та дослідженими матеріалами справи, суд вважає, що заявлені ОСОБА_1 позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони по справі - ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з 12 березня 2016 року перебувають у шлюбі, який зареєстрований виконавчим комітетом Приморської сільської ради Василівського району Запорізької області, актовий запис №3, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, копія якого міститься в матеріалах справи (а.с.5).

Від подружнього життя сторони мають малолітнього сина - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та малолітнього сина - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується копіями свідоцтв про народження, які є в матеріалах справи (а.с.6,7).

Відповідно до довідки №716, виданої 11.06.2021 року КНП «Пологовий будинок №3» ЗОР, вбачається що ОСОБА_1 , 1998 року перебуває на обліку в даному медичному закладі, вагітність становить 15 тижнів (а.с.21).

Подружні стосунки між сторонами припинені по причині розбіжностей характерів та різних поглядів на життя, відсутністю взаєморозуміння, що в цілому призвело до втрати почуття любові та довіри один до одного, та припиненням шлюбних відносин, у зв`язку з чим позивачка ОСОБА_1 звертається до суду з даним позовом про розірвання шлюбу.

Чинним законодавством України передбачено право подружжя на розірвання шлюбу за позовом одного із них на підставі рішення суду: зокрема, положеннями ст.ст.104 ч.2, 105 ч.3, 110 ч.1 Сімейного кодексу України (далі - СК України).

Частинами 3,4 ст.56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Згідно зі ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою, чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

Згідно ст.111 СК України суд приймає міри до збереження шлюбу, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. В даному випадку, сторони вважають неможливим з моральної точки зору, продовжувати шлюбні відносини, тому суд не може зобов`язати їх прийняти заходи до примирення.

Відповідно до статті 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх неповнолітньої дитини, що мають істотне значення.

Відповідно до ст.113 СК України, у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Тому, з урахуванням викладеної позивачкою позиції у позовній заяві, суд вважає необхідним після розірвання шлюбу прізвище позивачки залишити « ОСОБА_1 ».

Згідно п.10 Постанови Пленуму Верховного суду України від 21 грудня 2007 року №11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя", шлюб може бути розірвано у судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, аналізуючи вищенаведені законодавчі норми, виходячи з принципів об`єктивності, розумності, справедливості та доцільності, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтовані та підлягають задоволенню у повному обсязі та суд приходить до висновку, що дана сім`я розпалася остаточно та будь-яких підстав до її збереження судом не встановлено.

Крім того, оскільки позивачка ОСОБА_1 наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно, відмова в розірванні шлюбу буде примушенням її до шлюбу та шлюбних відносин, що є неприпустимим.

Примушування до шлюбу не допускається. А тому, подальше спільне подружнє життя і збереження шлюбу між сторонами суперечило б їх інтересам, що має істотне значення.

Частиною 4 ст.206 ЦПК України встановлено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Повно та всебічно дослідивши матеріали справи, вивчивши обґрунтування заявлених ОСОБА_1 позовних вимог, та приймаючи до уваги визнання відповідачем ОСОБА_2 позовних вимог про розірвання шлюбу у повному обсязі, суд приходить до висновку, що шлюб між сторонами не може бути збережений, оскільки факти, викладені у позовній заяві свідчать про те, що шлюб між сторонами фактично розпався, спільне життя подружжя і збереження сім`ї стало неможливим, шлюбні стосунки сторони не підтримують, мешкають окремо, та формальне існування шлюбу обмежує особисту свободу позивачки та порушує її особисті інтереси, що мають істотне значення, тому суд приходить до висновку, що заявлені ОСОБА_1 позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі, оскільки подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам та інтересам їх малолітніх дітей.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.9,12,13,81,259,263-265,268 ЦПК України, ст.ст.105, 110, 112 Сімейного кодексу України, суд -

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_7 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 ) про розірвання шлюб - задовольнити.

Розірвати шлюб, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , який зареєстрований 12 березня 2016 року виконавчим комітетом Приморської сільської ради Василівського району Запорізької області, актовий запис №3.

Прізвище позивачки ОСОБА_1 після розірвання шлюбу - залишити « ОСОБА_1 ».

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

У відповідності до п.п.15.5) п.п.15 п.1 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя

Василівського районного суду

Запорізької області Ю.В. СИДОРЕНКО