Справа №: 398/4899/20
провадження №: 2/398/796/21
РІШЕННЯ

Іменем України

(заочне)

"17" серпня 2021 р. Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області у складі головуючого судді Орловського В.В., з участю секретаря судового засідання Борозни Л.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Олександрія цивільну справу за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

Позивач АТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 у якій просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у розмірі 27936,59 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що згідно укладеного договору від 21.07.2016 року надав, а ОСОБА_1 отримала кредит, у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач неналежним чином виконує взяті на себе зобов`язання по поверненню кредитних коштів, у зв`язку з чим, заборгованість відповідача за кредитним договором станом на 14.10.2020 року становить 27936,59 грн., яка складається з: 18573,36 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредиту; 6732,23 грн. - заборгованість за простроченими відсотками; 2631,00 грн. - заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625. У зв`язку з цим позивач просить стягнути з відповідача суму заборгованості за кредитним договором та судовий збір.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності.

Оскільки, відповідач, належним чином повідомлена про дату, час і місце судового засідання, в судове засідання не з`явилася без повідомлення причин, відзив не подала та представник позивача не заперечує проти заочного розгляду справи, то судом постановлено ухвалу про заочний розгляд цієї справи.

Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позов, оцінивши подані сторонами докази, суд приходить до таких висновків.

Суд в межах заявлених позовних вимог та наданих доказів у справі встановив наступні факти та правовідносини.

21 липня 2016 року відповідач подала банку анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в Приватбанку. Своїм підписом на анкеті-заяві відповідач підтвердила факт ознайомлення з договором про надання банківських послуг до його укладення, та погодилася з його умовами, а також з Умовами та Правилами надання банківських послуг, Тарифами Приватбанк. Крім цього, 26.12.2017 року відповідач підписала інформацію та контактні дані кредитодавця. Таке приєднання відповідачем вчинено у письмовій формі, що ґрунтується на положеннях ст. 634 ЦК України.

До кредитного договору банк додав Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайті https://privatbank.ua/terms/.

Згідно з розрахунками, наданими позивачем, взяті на себе зобов`язання за кредитним договором відповідач припинила виконувати, здійснивши останній платіж 30.09.2019 року в сумі 17,09 грн., у зв`язку з чим станом на 14.10.2020 року виникла заборгованість у розмірі 27936,59 грн., яка складається з: 18573,36 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредиту; 6732,23 грн. - заборгованість за простроченими відсотками; 2631,00 грн. - заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625.

Статтями 12, 13, 81 та 83 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Сторони та інші учасники справи подають докази безпосередньо до суду.

Згідно зі ст. ст. 526, 530, 610, ч. 1 ст. 612, ст. 629 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається. Договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів (ч. 2 ст. 1050 ЦК України).

Згідно з ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Частиною 1 статті 1050 ЦК України встановлено, що у разі порушення боржником зобов`язання він зобов`язаний сплатити неустойку.

Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Банк, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просив стягнути з відповідача, крім тіла кредиту (сума, яку фактично отримав в борг позичальник), заборгованість за простроченими відсотками та заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625 ЦК України.

Щодо вимог позивача про стягнення 1691,86 грн. - заборгованості за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625, суд зазначає наступне.

Згідно із ч. 1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Згідно приписів ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Отже, стаття 625 ЦК України передбачає відповідальність за порушення грошового зобов`язання, тобто невиконання його боржником у визначений строк.

Як вбачається з наданого позивачем розрахунку, нарахування відсотків за прострочений кредит згідно ст. 625 ЦК України розпочато Банком з 01.02.2020 року. Отже, позивач має довести той факт, що строк виконання відповідачем грошового зобов`язання настав саме 01.02.2020 року.

Судом встановлено, що у анкеті заяві від 21.07.2016 року сторонами не визначено строк виконання ОСОБА_1 грошового зобов`язання. Умови та правила надання банківських послуг, на які посилається позивач, не погоджені з позичальником, а тому, як зазначалося вище, не складають разом із анкетою умов кредитування.

Згідно ч. 2 ст. 530 ЦК України якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Враховуючи, що строк виконання грошового зобов`язання боржником ОСОБА_1 у анкеті заяві від 21.07.2016 року не встановлений, а доказів того, що час виконання зобов`язання позичальником настав 01.02.2020 року позивач не надав, тому згідно ч. 2 ст. 530 ЦК України такий строк слід обчислювати з моменту пред`явлення кредитором вимоги, яка у даному випадку заявлена в момент подання позову 28.12.2020 року.

Таким чином, вимоги позивача про стягнення з ОСОБА_1 відсотків відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України у розмірі 2631 грн. за період з 01.01.2020 року по 14.10.2020 року є необґрунтованими, оскільки позивач має право вимагати від боржника ОСОБА_2 сплати передбачених ч. 2 ст. 625 ЦК України відсотків тільки починаючи з 28.12.2020 року (строку виконання зобов`язання), проте у межах даної справи позивачем таких вимог не заявлено.

Також нарахування заборгованості за ст.625 ЦК УКраїни є неправомірним також із викладених нижче підстав.

Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Такого висновку дійшла Велика палата ВС у постанові від 28.03.2018 у справі №444/9519/12.

Враховуючи те, що укладений АК КБ «Приватбанк» і ОСОБА_1 кредитний договір передбачає сплату відсотків на поточну заборгованість у розмірі 43,20% і на прострочену заборгованість (невиконання зобов`язання щодо повернення кредиту) у розмірі 86,40% річних, а строк кредитування, передбачений договором становить 240 місяців і ще не завершився, нарахування позивачем окремо заборгованості за відсотками на прострочений кредит згідно ставки 3% річних за ст. 625 ЦК України є безпідставним, адже сторони у договорі вже визначили підвищену відсоткову ставку, яка застосовуються випадку прострочення виконання грошового зобов`язання. Нарахування відсотків у розмірі 3% річних за невиконання грошового зобов`язання згідно з ч.2 ст. 625 ЦК можливе лише після завершення строку кредитування. Умовами договору, які викладені у інформаційній довідці, банком вже передбачено відповідальність позичальника у виді стягнення відсотків за прострочену заборгованість у розмірі 86,40%, яка банком була нарахована при звернені з даним позовом до суду. Тому у частині стягнення 2631,00 грн. як заборгованості за відсотками, нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625 ЦК України, слід відмовити.

Оскільки відповідач в судове засідання не з`явилася, свою позицію щодо правильності розрахунку не оспорювала, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, в частині стягнення простроченого тіла кредиту та заборгованості за простроченими відсотками.

Враховуючи те, що фактично отримані та використані відповідачем кошти в добровільному порядку позивачу не повернуті, тобто відповідач не виконала передбачені кредитним договором і законом зобов`язання, внаслідок чого утворилася заборгованість за кредитним договором, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню в частині стягнення з відповідача заборгованості за простроченим тілом кредиту в розмірі 18573,36 грн. та заборгованості за простроченими відсотками 2631,00 грн.

Згідно вимог ст.141 ЦПК України суд стягує на користь позивача сплачений судовий збір з відповідача, пропорційно до задоволених вимог в розмірі 1595,42 грн.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 76 81, 141, 258, 259, 263 265, 268, 280 282 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (зареєстрована адреса місця проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» (адреса місцезнаходження: 01001 м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д, код за , рах. № НОМЕР_2 ) заборгованість за кредитним договором б/н від 21.07.2016 року, станом на 14.10.2020 року в розмірі 25305 (двадцять п`ять тисяч триста п`ять) грн. 59 коп., яка складається з: 18573,36 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредиту, 6732,23 грн. - заборгованості за простроченими відсотками.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (зареєстрована адреса місця проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» (адреса місцезнаходження: 01001 м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д, код за , рах. № НОМЕР_2 ) судовий збір в розмірі 1595 (одна тисяча п`ятсот дев`яносто п`ять) грн. 42 коп.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30 днів з дня його складення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги до Кропивницького апеляційного суду через Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення шляхом подачі апеляційної скарги до Кропивницького апеляційного суду через Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повне рішення складено 17 серпня 2021 року.

Суддя В.В. Орловський