Справа № 1527/3985/12
Провадження №2/523/648/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" серпня 2021 р. м.Одеса

Суворовський районний суд м.Одеси у складі:

головуючого судді - Дяченко В.Г.,

секретар судового засідання - Єпутатова В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні власністю та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про усунення перешкод в користуванні власністю, знесення самочинних будівель, відшкодування моральної шкоди

ВСТАНОВИВ:

Позивач 14.03.2012 року заявила вимоги до відповідача про зобов`язання її не перешкоджати в користуванні земельною ділянкою по АДРЕСА_1 як власнику 33/100 частини (а.с.221, т.1).

Позов мотивовано тим, що позивач є власником 33/100 частини домоволодіння, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач, яка є власником 67/100 частини зазначеного домоволодіння, без згоди позивача знесла частину будинку та самочинно побудувала будинок та стіну на відстані 2,8 метрів від вікон позивача, що не відповідає п.2.9 ДБН 79-92.

Зустрічний позов (а.с.29,т.1) мотивується тим, що відповідач є власником 67/100 частини зазначеного домоволодіння, позивач самовільно користується земельною ділянкою, яка втричі більша ніж її частка, самочинно побудувала житлову кімнату під літерою «б1».

По справі неодноразово проводився авторозподіл між головуючими суддями.

В судове засідання сторони не з`явились, причини неявки не повідомили.

Судом встановлено:

ОСОБА_1 є власником 33/100 частини домоволодіння, а ОСОБА_2 є власником 67/100 частини домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до технічного паспорту від 17.12.2012 року, що знаходиться в матеріалах технічної інвентаризації домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 - житловий будинок, літера «К» - літня кухня.

Рішенням Суворовського районного суду м.Одеси від 05.12.2018 року (справа №523/9110/17) яке 26.02.2020 року набрало законної сили, встановлено, що у фактичному користуванні ОСОБА_1 знаходиться літ. «Б» житлове 1-1 веранда площею 10.6 кв.м., 1-3 жила площею 9.1 кв.м.; літ. «Д» житлове 2-1 кухня площею 9.1 кв.м, 2-2 коридор площею 7.7 кв.м., 2-3 жила площею 7.8 кв.м., 2-4 жила площею 14.6 кв.м.; сарай літ «В», Ѕ вбиральні літ. «Г», що становить 33/100 частин домоволодіння.

У фактичному користуванні ОСОБА_2 знаходиться літ. «Б» житлове 5-2 кухня площею 7,9 кв.м., 5-5 жила площею 21.8 кв.м., 6-4 жила площею 10.1 кв.м.; літ. «Д» житлове 3-1 кухня площею 9.3 кв.м., З -2 жила площею 8.6 кв.м., 3-3 жила площею 13.0 кв.м.; сарай літ. «Ж», літня кухня літ. «К», Ѕ вбиральні літ. «Г», що становить 67/100 частин домоволодіння.

Також судовим рішенням зазначено, що відповідно до висновку №8735 від 25.06.2013 року, який наданий Одеським науково-дослідницьким інститутом судових експертиз, враховуючи щільну забудову земельної ділянки, місцезнаходження та конфігурацію будівель, встановити порядок користування земельною ділянкою, що знаходиться у користуванні сторін, у відповідності з ідеальними частками співвласників є не можливим.

Отже встановлено порядок користування нерухомим майном, співвласниками якого є сторони по справі, однак наявний спір щодо порядку користування земельною ділянкою, користувачами якої є сторони.

Вимоги про встановлення порядку користування земельною ділянкою не заявлялось, судові експертизи з вирішення цього питання під час розгляду справи не закінчені через невиконання клопотання експерта (а.с.137,198т.1), інших доказів для встановлення цього порядку - суду не надавалось.

Відповідно до статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно статті 152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

У даному випадку, сторони по справі вважають належним способом захисту порушеного їх права є усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, через зведення ними самочинних побудов.

Як встановлено в ході розгляду справи реального визначення порядку користування земельною ділянкою за зазначеною адресою не встановлювався ні рішенням суду, ні договором, укладеним між співвласниками.

За таких обставин, з врахуванням меж судового розгляду, встановлених частиною першою статті 13 ЦПК України, оцінивши в сукупності наявні у справі докази, суд приходить до висновку, для усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою необхідно встановити реальний порядок користування земельною ділянкою між сторонами і потім захищати своє право на користування в судовому поряду в разі його порушення, а тому в задоволенні позовів необхідно відмовити в повному обсязі.

Керуючись ст. ст.5,6, 10,263, 265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні власністю.

Відмовити в задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про усунення перешкод в користуванні власністю, знесення самочинних будівель, відшкодування моральної шкоди.

Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення суду виготовлено 20.08.2021 року.

Суддя