Справа № 504/898/21
Номер провадження 2/504/1650/21
18.08.2021смт.Доброслав
Комінтернівський районний суд Одеської області у складі:
головуючого судді Литвинюк А.В.
за участю секретаря Сухіна Н.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики,
В обґрунтування заявленого позову позивач посилається на те, що 01.08.2017 року вона передала відповідачу ОСОБА_2 грошові кошти у розмірі 1000 доларів США, які були отримані ним та використанні у власних потребах.
01.12.2017 року за допомогою електронної системи грошових переказів позивачем було передано відповідачу ОСОБА_2 грошові кошти у розмірі 3000 грн., що підтверджується квитанцією TS210197 від 25.02.2021 року.
16.08.2018 року позивач отримала від відповідача власноручно написану письмову розписку, в якій останній підтвердив факт отримання грошових коштів у розмірі 1000 доларів США та зобов`язався повернути грошові кошти у строк до 15.09.2018 року.
Позивач посилається на те, що на протязі 2017-2019 років відповідач неодноразово звертався до неї з метою позичання грошей, частину з яких він повернув, однак значна частина так і залишилась не повернутою, що і стало підставою для звернення до суду.
Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільну справу було розподілено судді Литвинюк А.В.
Ухвалою суду від 27.04.2021 року було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі. Розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження за наявними матеріалами у справі у строки, передбачені ст.275 ЦПК України з повідомленням (викликом) учасників справи.
В подальшому, під час проведення судового засідання в режимі відеоконференції позивач ОСОБА_1 уточнила свої позовні вимоги та просила суд стягнути з ОСОБА_2 лише заборгованість в розмірі 1000 доларів США, що підтверджується розпискою, оскільки відповідач неодноразово звертався до неї з метою позичання грошей, частину з яких повернув, проте вона не пам`ятає часу та мету повернення зазначених коштів.
Позивач ОСОБА_1 до судового засідання не з`явилась, звернулась на електронну адресу суду з заявою, в якій надала письмові пояснення на уточнення позовних вимог та просила суд розглядати справу у її відсутність.
Відповідач ОСОБА_2 до судового засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся судом належним чином шляхом направлення ухвали суду та судових повісток на адресу, зазначену у позовній заяві та за місцем реєстрації.
Суд приймає до уваги, що судові повістки на 14.06.2021 та 20.07.2021 року були отримані відповідачем ОСОБА_2 особисто, про що свідчить підпис та відмітка в повідомленнях про вручення поштового відправлення, відтак відповідачеві було відомо про наявність справи в Комінтернівському суді Одеської області, однак він не скористався своїм правом на спростування доводів позивача.
Крім того, тексти судових повісток у вигляду SMS-повідомлень направлялись на телефонний номер відповідача, який зазначений у позовній заяві, що підтверджується довідками, сформованими в електронному вигляді та є наявними в матеріалах справи.
Враховуючи викладене, суд вважає за можливе розглядати справу без участі відповідача, належним чином повідомленого про час та місце розгляду справи, за наявними в ній матеріалами.
Відповідно до ст.ст.280,281 ЦПК України судом вирішено проводити заочний розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження.
Суд, дослідивши матеріали справи прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що 01.08.2017 року ОСОБА_1 передала відповідачу ОСОБА_2 грошові кошти у розмірі 1000 доларів США, які були отримані ним та використанні у власних потребах.
16.08.2018 року позивач отримала від відповідача власноручно написану письмову розписку, в якій останній підтвердив факт отримання грошових коштів у розмірі 1000 доларів США та зобов`язався повернути грошові кошти у строк до 15.09.2018 року.
Оригінал розписки знаходиться у позивача.
Відповідач взяті на себе зобов`язання не виконав, внаслідок чого у нього утворилась заборгованість, яка станом на момент подачі позову становить 1000 доларів США.
Ст.202 ЦК України визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво - чи багатосторонніми (договори).
Відповідно до ч.ч.1,2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Згідно ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно ч.3 ст.545 ЦК України тільки наявність боргового документу у боржника підтверджує виконання ним свого обов`язку.
Отже, наявність боргової розписки підтверджує факт неповернення боргу відповідачем.
Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Ч.1 ст.612 ЦК України передбачено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Відповідно до ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Згідно ч.4 ст.631 ЦК України закінчення строку дії договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.
В постанові Верховного Суду України від 18.09.2013 року у справі №6-63 цс 13 зазначено, що письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору але й факту передачі грошової суми позичальнику. Договір позики є двостороннім правочином, а також він є одностороннім договором, оскільки після укладення цього договору всі обов`язки за договором позики, у тому числі повернення предмета позики або рівної кількості речей того ж роду та такої ж якості, несе позичальник, а позикодавець набуває за цим договором тільки права.
Відповідно до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.
Згідно ч.2 ст.1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.
Ч.1 ст.1049 ЦК України визначено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.
За ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст.625 цього Кодексу вимоги якої не звільняють боржника від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
За змістом ст.1052 ЦК України у разі невиконання позичальником обов`язків, встановлених договором позики, що забезпечення повернення позики, позикодавець має право вимагати від позичальника дострокового повернення позики та сплати процентів, належних йому, якщо інше не встановлено договором.
Відповідно до положень ст.533 ЦК України грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях.
Враховуючи викладене, беручи до уваги те, що відповідач у визначені договором позики строки не повернув в повному обсязі суму позики, вимоги позивача щодо повернення суму позики є обґрунтованими і підлягають задоволенню.
Згідно ч.1 ст.81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Ст.89 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
З урахуванням часткового задоволення позову та відповідно до ст.141 ЦПК України стягненню з відповідача підлягають також сплачена позивачем при зверненні до суду грошова сума судового збору у розмірі 908,00 грн.
Керуючись ст.ст.16,536,1046-1051 ЦК України, ст.ст.13,76,81,141,263-265 268 ЦПК України,
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_1 , виданий Віньковецьким РВ УМВС України в Хмельницькій області, РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , паспорт з безконтактним електронним носієм № НОМЕР_3 , виданим 06.12.2018 року РНОКПП НОМЕР_4 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_3 витрати по сплаті судового збору у розмірі 908 грн.
В решті позовних вимог відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його складення.

Суддя Литвинюк А. В.