Справа № 200/3718/18
Провадження № 2/0203/933/2021
КІРОВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2021 року Кіровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Колесніченко О.В.,

при секретарі Погрібному О.Ю.,

за участю позивача - ОСОБА_1 ,

законного представника малолітнього позивача - ОСОБА_2 ,

відповідача - ОСОБА_3 ,

представника відповідача - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі в загальному порядку цивільну справу у паперовій формі за позовом ОСОБА_1 , яка діє в своїх інтересах та в інтересах малолітнього ОСОБА_5 до ОСОБА_3 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору - приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Ричка Юлія Олександрівна, орган опіки та піклування в особі Центральної адміністрації Дніпровської міської ради, про усунення від права на спадкування, -

В С Т А Н О В И В:

У березні 2018 року ОСОБА_1 в своїх інтересах та в інтересах свого малолітнього сина ОСОБА_5 через свого представника ОСОБА_2 пред`явила зазначений позов до ОСОБА_3 на предмет усунення її від права на спадкування, зокрема, частини квартири АДРЕСА_1 після матері сторін ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 та визнання онука ОСОБА_5 єдиним спадкоємцем, з підстав, передбачених ст. 1224 ЦК України, у зв`язку з протиправною поведінкою у відношенні ОСОБА_6 , ОСОБА_5 та позивача ОСОБА_1 , що полягало в тому, що останні роки життя спадкодавець потребувала постійного нагляду та догляду, проте догляд і піклування забезпечувала родина позивача, а відповідач не приймала участі у житті матері, не відвідувала її на Новий Рік та день народження. Про смерть матері позивач дізналася 15 липня 2017 року приблизно о 17-30 год. від ОСОБА_3 під час її відвідування матері, проте замість виклику поліції вона разом із ОСОБА_7 на очах у позивача, провела обшук квартири, вилучила цінні речі та присвоїла документи померлої, а після вилучення тіла до моргу не повідомляла інформацію про час та дату поховання. Після проведення обряду поховання, повернувшись до квартири померлої ОСОБА_7 спілкувалася з малолітнім ОСОБА_5 , повідомивши про смерть його бабусі і висловила прохання поділитися з нею спадщиною, давши йому банкноту у 100,00 грн., обставини чого з`ясував батько дитини ОСОБА_2 . Такі дії відповідач та ОСОБА_7 спрямовані на були на отримання спадщини шляхом обману малолітнього ОСОБА_5 , який має захворювання і перебуває на диспансерному обліку у лікаря-психіатра, нанесли моральну шкоду позивачу та дитині моральними знущаннями і відстороненням від участі в похованні, з приводу чого представник позивача ОСОБА_2 звернувся до поліції. При цьому, 23 лютого 2018 року у приватного нотаріуса ДМНО Рички Ю.О. в інтересах ОСОБА_5 отримано свідоцтво про право на спадщину за законом на Ѕ частку у праві власності на квартиру АДРЕСА_1 , а відповідач не з`являється до нотаріуса за оформленням спадщини і відмовляється спілкуватися з позивачами на предмет розподілу спадкового майна, що за наведеної сукупності обставин стало підставою для звернення з позовом.

На підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12 березня 2018 року вказана позовна заява розподілена в провадження судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська Яковлева Д.О.

Ухвалою судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська Яковлева Д.О. від 12 березня 2018 року позовна заява залишена без руху.

15 травня 2019 року представник за нотаріально посвідченою довіреністю ОСОБА_1 С.О. від імені ОСОБА_1 та малолітнього ОСОБА_5 подав заяву про забезпечення позову.

Ухвалою судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська Яковлева Д.О. від 15 травня 2019 року заява про забезпечення позову повернута заявникам.

На підставі протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14 квітня 2021 року позовна заява розподілена в провадження судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська Куцевола В.В.

Ухвалою судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська Куцевола В.В. від 23 квітня 2021 року позовна заява передана за підсудністю до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська.

На підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21 травня 2021 року позовна заява передана в провадження судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська Колесніченко О.В. 24 травня 2021 року.

Ухвалою судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 25 травня 2021 року позовна заява залишена без руху, у зв`язку з невідповідністю вимогам п.п.3, 5, 6, 9, 10 ч. 3 ст. 175, ч.ч. 4, 5 ст. 177 ЦПК України.

Ухвалою судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 07 червня 2021 року після отримання заяви ОСОБА_1 про усунення недоліків позовної заяви і відстрочення сплати судового збору від 02 червня 2021 року, позовна заява повторно залишена без руху.

Ухвалою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 13 липня 2021 року позивачу відстрочена сплата судового збору.

Ухвалою суду від 13 липня 2021 року, з урахуванням часу звернення з позовом у березні 2018 року та строків позовної давності, з метою забезпечення доступу позивачам до правосуддя, відкрито провадження в загальному порядку та призначене підготовче засідання, з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду цієї справи по суті на засадах диспозитивності проведена її письмова підготовка з обміном учасниками справи змагальними заявами по суті справи з витребуванням за ухвалою суду від 21 вересня 2021 року у нотаріуса спадкової справи в копії.

Відповідач 07 жовтня 2021 року подала відзив на позовну заяву, в якому позовні вимоги не визнала повністю з підстав їх надуманості і перекручування дійсності, оскільки саме вона займалась організацією лікування матері, коли у неї стався інсульт, особисто займалася її реабілітацією, купувала ліки, продукти, постійно з нею спілкувалася і відвідувала, мала теплі відносини. Доводи позивача про те, що саме вона та її сім`я займалася лікуванням, піклуванням та доглядом не відповідають дійсності, оскільки ОСОБА_3 , працюючи в лікарні і маючи самостійний дохід, купувала усі необхідні ліки, займалася організацією лікування, викликала швидку медичну допомогу, забезпечувала перебування матері в лікарнях, тоді як ОСОБА_1 не мала можливості забезпечити навіть себе та дитину, оскільки ніколи не мала коштів на це, бо жодного дня ніде не працювала. Крім того, у них з сестрою були нормальні стосунки, проте під впливом свого чоловіка ОСОБА_2 після смерті матері сестра кардинально змінила своє відношення до неї, налаштовує свого сина проти неї. Після відкриття спадщини спадкоємцями першої черги після матері стали вони з позивачем вдвох, сестра відмовилася від своєї частки на користь свого сина ОСОБА_5 , однак з таким розподілом спадщини не погодився чоловік сестри ОСОБА_2 , який ініціював цей безпідставний позов, тому просила в задоволенні позову відмовити повністю.

Позивач 12 жовтня 2021 року подала заперечення на відзив на позовну заяву з міркуваннями про неправдивість тверджень відповідача щодо організації лікування спадкодавця тим, що представлені копії медичних документів опинилися у неї в день смерті ОСОБА_6 .

Третя особа - орган опіки та піклування в особі Центральної адміністрації Дніпровської міської ради 20 вересня 2021 року подала пояснення, в яких наполягала на ухваленні рішення в інтересах дитини ОСОБА_5 , 2008 р.н., пояснивши, що в 2019-2020 р.р. до виконкому Центральної районної у м. Дніпрі ради, як органу опіки та піклування, зверталися ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 з проханням надати дозвіл на здійснення правочинів щодо продажу квартири АДРЕСА_1 , де Ѕ частка у праві спільної часткової власності на квартиру належить дитині ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а також дарування Ѕ частки квартири АДРЕСА_2 , де має зареєстроване місце проживання дитина ОСОБА_5 , проте рішенням виконкому особам відмовлено у наданні дозволу на здійснення таких правочинів, рішення направлене до П`ятої ДДНК для накладення заборони на відчуження майна дитини, повідомлено Дніпровський ВП ГУНП.

Третя особа - приватний нотаріус Дніпровського МНО Ричка Ю.О. заяв по суті справи не подавала.

Ухвалою суду від 01 листопада 2021 року представнику відповідача відмовлено у закритті провадження у справі з підстав, передбачених п.1 ч.1 ст. 255 ЦПК України.

Суд, у відповідності до ч.5 ст. 12 ЦПК України, сприяючи учасникам судового процесу в реалізації ними своїх процесуальних прав, у підготовчому засіданні на виконання п.3 ч.2 ст.197 ЦПК України неодноразово роз`яснював позивачу її право на уточнення позовних вимог, наслідки вчинення або невчинення таких процесуальних дій, в тому числі і після розгляду клопотання представника відповідача про закриття провадження у справі з підстав відсутності спору у зв`язку з отриманням відповідачем свідоцтва про право на спадщину. Так, позивач та представник малолітнього позивача в підготовчому засіданні уточнили свої доповнені позовні вимоги, наполягаючи на розгляді по суті вимог про усунення ОСОБА_3 від права на спадкування після ОСОБА_6 з визнанням онука спадкодавця ОСОБА_5 єдиним спадкоємцем ОСОБА_6 (а.с.50) після чого ухвалою суду від 01 листопада 2021 року підготовче провадження закрите з призначенням справи до судового розгляду.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 в своїх інтересах та в інтересах дитини ОСОБА_5 , а також законний представник ОСОБА_5 - ОСОБА_2 , позові вимоги підтримали, наполягали на усуненні ОСОБА_3 від права на спадкування після ОСОБА_6 спадщини у вигляді Ѕ частки у праві власності на квартиру АДРЕСА_1 , пояснивши наступне. Приблизно у 2010 році, коли ОСОБА_6 було 60 років, у неї стався інсульт, після чого вона не ходила, а через шість-сім років стала ходити самостійно. Оскільки їх сім`я ОСОБА_2 проживала в цьому ж будинку в квартирі НОМЕР_8 , то саме ОСОБА_1 доглядала матір, піклувалася про неї, готувала їжу. Останнім часом двічі на день заходила її годувати. Мати дала їй свою банківську карту, на рахунок якої надходили кошти пенсії, з яких ОСОБА_1 купувала продукти харчування, здійснювала оплату комунальних послуг, оформивши субсидію. Відповідач приходила до матері рідко. Також ОСОБА_1 зазначила, що телефонувала сестрі і казала, що їй важко доглядати за матір`ю, оскільки у неї у самої маленька дитина і вона не знає що робити. Після смерті матері вони з сім`єю перебралися до квартири НОМЕР_9 , оскільки у її, ОСОБА_1 , квартирі НОМЕР_8 цього ж будинку, відключили електроенергію через наявні борги і тепер вона не має доступу до своєї квартири. Крім того, два роки тому до неї приходили дехто ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , погрожували, тероризували їх сім`ю, заливали клей в замкову щілину, зняли вхідні двері, що змусило її підписати 27 лютого 2019 року довіреність стосовно оформлення квартири АДРЕСА_2 . Вони з чоловіком вважають, що такі дії організувала саме ОСОБА_3 . Крім того, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 додали, що в день похорон, ОСОБА_1 не була на кладовищі, а по приїзду з кладовища ОСОБА_3 влаштувала сварку у присутності їх сина ОСОБА_5 , замість чесного поділу викрала усі речі померлої, кришталь, гроші, золото покійної, у зв`язку з чим вони зверталися до поліції, проте безрезультатно, тому вважають, що спадкова квартира має повністю належати онуку спадкоємиці ОСОБА_6 - ОСОБА_5 .

Відповідач в судовому засіданні позов не визнала повністю, підтримавши наведені у відзиві доводи та додатково пояснила, що у вересні 2010 року у матері ОСОБА_6 стався інсульт, тому вона, маючи медичну освіту та працюючи в лікарні, організувала термінову госпіталізацію матері на стаціонар ДОКЛ ім. Мечникова. 10 днів вона перебувала на стаціонарному лікуванні з інтенсивною терапією, після чого ОСОБА_3 оплатила транспортуванні лежачої та нерозмовляючої матері до дому, де протягом двох місяців, на період чого вимушено оформила відпустку і проживала разом з матір`ю, маючи досвід у реабілітації таких хворих займалася її реабілітацією, шо дало істотні результати, оскільки мати стала розмовляти та потроху стала відновлюватися хода. В подальшому вона продовжила її реабілітацію та за отриманими в лікарні рекомендаціями лікаря підтримуючу терапію, завдяки чому стала ходити. Через півтора роки вона разом з матір`ю відвідувала профільного лікаря, який надав подальші рекомендації. У 2016 році вона займалась організацією та оплатою медичного обстеження стану зору ОСОБА_6 , оскільки діагностовано потребу заміни кришталиків обох очей, операція чого коштувала 26 000,00 грн., після чого вони з матір`ю вирішили збирати кошти разом, вона зі своєї зарплати і мати - відкладати частину з пенсії досить пристойного розміру (більша ніж зарплата у відповідача). Всі ці заходи з лікування та ліки відповідач оплачувала своїм коштом, так як її сестра ОСОБА_1 ніколи не працювала і ніколи не мала коштів ні своє утриманні, ні на утримання своєї дитини ОСОБА_5 . Оскільки відповідач працює в лікарні і мала по декілька змін поспіль, то з урахуванням графіку свої роботи відвідувала мати 1-2 рази на 3-4 тижні, проводила закупку продуктів, привозила готову їжу, речі. При цьому, мати постійно допомагала коштами ОСОБА_2 . Так, за шість місяці до смерті, в січні 2018 року, коли вона приїхала до матері, та їй повідомила, що всі продукти, які ОСОБА_3 їй купила напередодні, а також готову їжу, вона віддала ОСОБА_2 , оскільки ніхто з них не працює, коштів у них немає взагалі і дитина ОСОБА_5 -постійно голодний, тому вона віддала їм свою пенсійну банківську картку. З цього часу відповідачу стало відомо, що коштами пенсії користується її сестра з чоловіком, а комунальні послуги кв. НОМЕР_9 перестали оплачуватися, продукти їй з цих коштів також не купувалися, а за ці кошти пенсії існувала сім`я ОСОБА_2 . Також відповідач пояснила, що саме вона, коли приїхала до матері, маючи ключі від її квартири, знайшла її мертвою на підлозі, повідомила про це сестрі, яка проживала у власній квартирі НОМЕР_8 в цьому ж будинку. Оскільки на тілі покійної були численні синці та крововиливи, то тіло забрали на розтин для встановлення причин смерті, а в цей час ОСОБА_2 забрав документи на квартиру, після чого вже 23 лютого 2018 року, не маючи жодних джерел доходів для оплати послуг приватного нотаріуса, оформив у приватного нотаріуса спадщину на сина ОСОБА_5 , тоді як вона понісши істотні витрати на поховання, а в подальшому і на відновлення документів, змогла оформити належну після матері частку спадщини у березні 2018 року. В день поховання ОСОБА_1 відмовилася їхати на кладовище, тому після поховання матері вона заїхала до неї, розповіла місце розташування могили, повідомила інші подробиці, в цей час її син ОСОБА_5 , з яким вони завжди добре спілкувалися, попросив у неї банани, у зв`язку з чим вона дала наявні у неї кошти у 100,00 грн. ОСОБА_1 на їжу для дитини. Зважаючи на викладені обставини просила відмовити у задоволенні позову.

Представник відповідача наполягав на відмові у позові з підстав відсутності будь-яких належних, допустимих та достатніх доказів вчинення відповідачкою дій, які можуть бути за ст. 1224 ЦК України підставами для усунення від права на спадкування відповідачки, як спадкоємиці першої черги. Крім того, вказував на те, що позивачами обраний неналежний спосіб захисту, оскільки спадщина усіма спадкоємцями оформлена та отримані свідоцтва про право на спадщину за законом, а тому усунути від права на спадкування наразі не матиме правового значення за наявності дійсних правовстановлюючих документів на спадщину у вигляді свідоцтв.

Треті особи, будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи, в судове засідання не прибули, про відкладення розгляду не клопотали, що згідно ст. 223 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи у їх відсутності.

Суд, заслухавши усні пояснення сторін та представників, дослідивши зібрані докази, дійшов висновку про вирішення справи в межах заявлених вимог з відмовою в задоволенні позову, виходячи з встановлених у судовому засіданні наступних обставин.

Після укладення шлюбу ОСОБА_2 з ОСОБА_1 , дружина взяла прізвище ОСОБА_1 , про що Бабушкінським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського МУЮ 06 жовтня 2007 року вчинено актовий запис № 1002 та видано свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 (а.с.108).

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за даними свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого 21 червня 1981 року Дзержинським відділом ЗАГС м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, є донькою ОСОБА_6 та ОСОБА_18 (а.с.107).

За даними свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_3 , виданого 27 лютого 2016 року Бабушкінським відділом ДРАЦС Дніпропетровського МУЮ, ОСОБА_19 уклав шлюб із ОСОБА_3 , яка після шлюбу взяла прізвище чоловіка ОСОБА_3 , про що вчинений актовий № 61 (а.с.126).

За даними свідоцтва про укладення шлюбу, виданого 08 грудня 1993 року відділом ЗАГС виконкому Бабушкінської райради м. Дніпропетровська, ОСОБА_22 уклав шлюб з ОСОБА_3 , яка після заміжжя взяла прізвище ОСОБА_3 , і після розірвання цього шлюбу 05 травня 2015 року дошлюбне прізвище не повертала (а.с. 125).

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , за даними свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 , виданого Пунктом реєстрації актів громадянського стану при 9 управлінні коменданта гарнізону радянських військ в Германській Демократичній Республіці 21 січня 1974 року, є донькою ОСОБА_6 та ОСОБА_26 (а.с.123).

В свою чергу ОСОБА_6 після укладення 11 липня 1980 року шлюбу зі ОСОБА_18 , про що Дзержинським відділом ЗАГС м. Кривого Рогу вчинено актовий запис № 120, взяла прізвище ОСОБА_6 , що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_5 , виданим Дзержинським відділом ЗАГС м. Кривого Рогу (а.с.124).

Відповідно, ОСОБА_1 та ОСОБА_3 є доньками ОСОБА_6 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 померла у віці 66 років, про що Центральним районним у місті Дніпрі відділом ДРАЦС ГТУЮ у Дніпропетровській 28 липня 2017 року вчинено актовий запис № 285 та видано свідоцтво (а.с.114).

За життя спадкодавцю ОСОБА_6 належало наступне майно:

-квартира АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 14 червня 2000 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Білоус С.В. за реєстровим № 894, зареєстрованого в КП «ДМБТІІ» ДОР в реєстровій книзі № 529п за реєстровим № 1782-372 (а.с.128, 133, 140-144);

-кошти, розміщені в ПАТ КБ «Приватбанк» за депозитними договорами № SAMDNWFD800 в сумі 246,80 доларів США та № SAMDN8950 в сумі 282,73 грн., а також на поточному картковому рахунку № НОМЕР_6 в сумі 113,53 грн. (а.с.148).

На випадок своєї смерті ОСОБА_6 розпорядження не робила, заповіту не залишила, що встановлено за даними спадкової справи, наявної в матеріалах справи в копії (а.с.119).

Згідно даних Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради від 02 серпня 2017 року за вих. №10/5-725 в квартирі АДРЕСА_1 була зареєстрованою ОСОБА_6 з 20 жовтня 2000 року по 25 липня 2017 року, інші особи станом на 25 липня 2017 року зареєстрованими у цій квартирі не були.

За вимогами ч.1 ст. 1261 ЦК України спадкоємцями ОСОБА_6 за законом першої черги є доньки спадкодавця: ОСОБА_1 та ОСОБА_3 .

Відповідно до ч. 2 ст. 1274 ЦК України ОСОБА_1 , як спадкоємиця за законом першої черги, 04 серпня 2017 року подала приватному нотаріусу Дніпровського міського нотаріального округу Ричці Ю.О. заяву про відому від прийняття спадщини після матері ОСОБА_6 на користь онука спадкодавця - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.108).

Згідно спадкової справи № №9/2017 з заявами про прийняття спадщини після ОСОБА_6 до приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Рички Ю.О. у строк, визначений ст.1270 ЦК України та в порядку, передбаченому ст. ст. 1268, 1269 ЦК України звернулися:

-04 серпня 2017 року - ОСОБА_1 та ОСОБА_2 як законні представники малолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 про прийняття спадщини їх малолітньою дитиною (а.с. 109);

-13 грудня 2017 року - ОСОБА_3 (а.с. 121).

Приватним нотаріусом Дніпровського МНО Ричкою Ю.О. 23 лютого 2018 року видано свідоцтво про право на спадщину за законом на Ѕ частку у праві спільної власності на квартиру АДРЕСА_1 ОСОБА_5 , зареєстроване в реєстрі за № 331 (а.с.145), а 15 березня 2018 року - свідоцтво про право на спадщину за законом на іншу Ѕ частку у праві спільної власності на квартиру АДРЕСА_1 іншому спадкоємцю - ОСОБА_3 , зареєстроване в реєстрі за № 488 (а.с.161).

ЦК України у статті 1258 встановлює правило почергового одержання спадкоємцями за законом права на спадкування. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених ст. 1259 цього Кодексу, тобто при зміні черговості одержання права на спадкування.

У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ч.1 ст.1261 ЦК України).

Як видно з позовної заяви та доповнень до неї (а.с.1-3, 28-42, 50) позивачі заявили позов про усунення від права на спадкування, з підстав, передбачених статтею 1224 ЦК України.

Обставин та обґрунтувань підстав, передбачених ч.ч.1, 2, 4, 6 ст. 1224 ЦК України для усунення від права на спадкування відповідача позивачем не наводилося та доказів не надавалося, як і не заявлялося про такі факти в судовому засіданні.

Відповідно до ч.3 ст .1224 ЦК України не мають права на спадкування за законом батьки (усиновлювачі) та повнолітні діти (усиновлені), а також інші особи, які ухилялися від виконання обов`язку щодо утримання спадкодавця, якщо ця обставина встановлена судом.

Відповідно до ч. 5 ст. 1224 ЦК України за рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.

Виходячи зі змісту ч.5 ст. 1224 ЦК України, згідно з вимогами ст. 264 ЦПК у даній справі підлягає встановленню як факт перебування спадкодавця в безпорадному стані через, зокрема, тяжку хворобу та потребу спадкодавця в допомозі цієї особи, так і факт ухилення особи від надання спадкодавцеві такої допомоги.

Розв`язуючи спір у даній справі, суд приймає до уваги роз`яснення Пленуму Верховного Суду України у п. 6 постанови «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року №7 стосовно того, що безпорадним слід розуміти стан особи, зумовлений похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, коли вона не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування, а вимога про усунення спадкоємця від права на спадкування може бути пред`явлена особою, для якої таке усунення породжує пов`язані зі спадкуванням права та обов`язки, одночасно з її позовом про одержання права на спадкування з підстав, визначених у частині другій статті 1259 ЦК. При цьому, належить враховувати поведінку особи, розуміння нею свого обов`язку щодо надання допомоги та свідомого невиконання цього обов`язку. Ухилення особи від надання спадкодавцеві допомоги, якої він потребував, полягає в умисних діях чи бездіяльності особи, спрямованих на уникнення від обов`язку забезпечити підтримку та допомогу спадкодавцю, тобто ухилення пов`язане з винною поведінкою особи, яка усвідомлювала свій обов`язок, мала можливість його виконувати, але не вчиняла необхідних дії.

Так, за даними копії медичної картки амбулаторного хворого № 432253 з КЗ «Дніпропетровська обласна клінічна лікарня ім. І.І. Мечникова» ОСОБА_6 зверталася за лікуванням 19 квітня 2011 року на підставі направлення заступника головного лікаря з хірургічної допомоги вказаної лікарні Скребець Ю.О. до ортопеда від 15 квітня 2011 року (а.с.84).

За даними довідки про причину смерті форми №106/о, виданої Дніпропетровським обласним бюро судово-медичної експертизи 28 липня 2017 року за № 1527, причина смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , стала атеросклеротична серцево-судинна хвороба (а.с. 115).

Будь-яких доказів перебування ОСОБА_6 на лікуванні, обліку у лікаря певної спеціалізації після квітня 2011 року позивачем суду не надано, про неможливість подання таких доказів та необхідність їх витребування суду позивач та законний представник малолітнього не заявляли.

Крім того, і позивач, і відповідач в судовому засіданні стверджували, що після реабілітації від наслідків перенесеного у вересні 2010 року інсульту ОСОБА_6 в лікарнях лікування не проходила, сама пересувалася по квартирі.

Також і позивачем, і відповідачем визнані обставини того, що не пізніше ніж за півроку до смерті ОСОБА_6 передала свою банківську карту з рахунком, на який надходили кошти її пенсії, своїй дочці ОСОБА_1 , з яких придбавалися продукти харчування, ліки за потреби, що свідчить про наявність коштів для власного утримання у спадкодавця.

Також, обставини наявності власних коштів у ОСОБА_6 на своє утримання свідчить і довідка ПАТ КБ «Приватбанк» від 27 березня 2018 року № 20.1.0.0/7-180324/561 про залишок коштів на депозитних рахунках у доларах США та у національній валюті - гривні (а.с.148).

За наведених обставин, суд приходить до висновку, що позивачем не доведені обставини перебування спадкодавця у такому стані, який був для ОСОБА_6 безпорадним, оскільки сама по собі участь позивача у піклуванні за матір`ю, як то допомога у готуванні їжі, придбання за потреби продуктів харчування за кошти спадкодавця, частіше відвідування матері за місцем мешкання, ніж відповідач, не свідчить про перебування спадкодавця у безпорадному стані, як і не свідчить про факт ухилення відповідача від надання спадкодавцеві допомоги в організації побуту та лікуванні.

Натомість в судовому засіданні сторони визнали обставини того, що дійсно у 2016 році за сприяння відповідача, з огляду на те, що вона має медичну освіту і працює в лікарні, ОСОБА_3 організувала проходження обстеження матері у офтальмолога, що свідчить про участь відповідача у піклуванні і утриманні спадкодавця, проте будь-яких доказів перебування особи через таку хворобу у безпорадному стані суду не надано, а сама по собі відсутність необхідної суми коштів у відповідача для здійснення лікування не свідчить про ухилення від надання спадкодавцю допомоги у здійсненні лікування, з огляду на те, що позивач за власним твердженням коштів на лікування матері не мала взагалі.

В судовому засіданні законний представник малолітнього ОСОБА_5 - ОСОБА_2 наполягав на тому, що після того, як ОСОБА_3 відвідувала ОСОБА_6 на свята, остання мала негативні наслідки вживання алкоголю, що спростовує твердження позовної заяви про те, що відповідач взагалі не відвідувала матір.

Сторони в судовому засіданні також визнали обставини виявлення тіла померлої ОСОБА_6 саме відповідачкою, яка мала, так само як і позивач, власний комплект ключів від квартири матері, що спростовує доводи позивача про те, що відповідач не відвідувала спадкодавця і підтверджує зворотнє.

Так само, позивач в судовому засіданні пояснювала про те, що про кожний випадок погіршення самопочуття матері повідомляла телефоном відповідачку, проте та прибувала не лише коли мала змогу, посилаючись на зайнятість на роботі, що також спростовує твердження позовної заяви про те, що відповідач умисно не здійснювала піклування про хвору матір і не відвідувала останню. При цьому, жодних доказів того, що позивач хоч би раз викликала сімейного лікаря або швидку медичну допомогу для ОСОБА_6 внаслідок її хвороби, суду позивачем не надано та про такі обставини суду не повідомлено.

Доводи позивача про те, що відповідач могла, але не надавала належної матеріальної допомоги, в судовому засіданні не знайшли підтвердження доказами, оскільки розміру доходів, заробітку, відсутності інших утриманців у відповідачки, за заявлений у позовній заяві період до часу відкриття спадщини не надано, натомість сама позивач визнала обставини відсутності власних доходів та використання коштів пенсії матері на придбання продуктів харчування, Разом з тим, належить відзначити, що обов`язок дітей стосовно утримання батьків є рівним.

При цьому, сама по собі неможливість постійного перебування відповідача поряд із хворою і надання організаційної допомоги у догляді з огляду на наявність постійної роботи з графіком роботи змінами, не може свідчити про ухилення від надання такої допомоги.

Доводи позовної заяви про те, що спілкування відповідачки з малолітнім ОСОБА_5 після поховання ОСОБА_6 було спрямовано на позбавлення його права на спадщину після баби, суд до уваги не приймає, оскільки до спадкування після ОСОБА_6 закликані лише спадкоємці першої черги за законом, тобто доньки спадкодавця, і онук на час відкриття спадщини ІНФОРМАЦІЯ_6 після баби будь-яких прав на спадкове майно не мав аж до відмови на його користь від спадщини ОСОБА_1 04 серпня 2017 року.

Доводи позовної заяви про діяльність дехто ОСОБА_7 не стосуються позовних вимог до відповідача ОСОБА_3 та підстав заявленого позову.

Доводи позивача ОСОБА_1 та законного представника малолітнього ОСОБА_5 - ОСОБА_2 про те, що відповідач здійснила розкрадання майна спадкодавця після її смерті, розголосила відомості про смерть бабусі малолітньому ОСОБА_5 , приховувала відомості про результати розтину ОСОБА_6 , відсторонила позивача від участі у похованні спадкодавця, ухилялася від отримання свідоцтва про право на спадщину за законом, не бажала справедливого розподілу спадщини на користь дитини ОСОБА_5 , суд відхиляє, оскільки ці доводи не стосуються предмета доказування у цій справі.

Крім того, обставини відсторонення відповідачкою позивачки від участі у похованні матері та приховування причин смерті ОСОБА_6 в судовому засіданні підтвердження не знайшли та спростовуються тим, що саме ОСОБА_1 та ОСОБА_2 першими 04 серпня 2017 року подали приватному нотаріусу спільну заяву про прийняття спадщини в інтересах малолітнього сина ОСОБА_5 , до якої додали довідку про причини смерті спадкодавця, а в судовому засіданні встановлено, що витрати на поховання несла відповідач.

Також не впливають на предмет доказування у цій справі обставини отримання свідоцтва про право на спадщину за законом відповідачем пізніше за іншого спадкоємця, оскільки за ч.5 ст .1268 ЦК України спадщина належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та відповідно до ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. При цьому, належить відзначити, що згідно ст. 1297 ЦК України спадкоємець не обмежений будь-яким строком для виконання обов`язку звернення за свідоцтвом про право на спадщину.

Частина 3 ст. 12 та ч.1 ст. 81 ЦПК України зобов`язують кожну сторону довести належними, допустимими та достатніми доказами ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Суд, розв`язуючи даний спір, оцінивши всі докази кожний окремо і в своїй сукупності і взаємозв`язку на належність, допустимість достатність за правилами ст. 89 ЦПК України, приходить до висновку, що позивачем у відповідності зі своїм процесуальним обов`язком за ст. 12, 81 ЦПК України належних, допустимих і достатніх доказів на підтвердження того, що спадкодавець за станом здоров`я перебувала у безпорадному стані і потребувала стороннього догляду та матеріальної допомоги, а відповідач ухилялася від надання відповідної допомоги, піклування та догляду, а тому не доведені і підстави, передбачені ч. 3, ч.5 ст. 1224 ЦК України для усунення відповідача від спадкування за законом після матері ОСОБА_6 , у зв`язку з чим позов задоволенню не підлягає.

За правилами ст. 141 ЦПК України з урахуванням результату розгляду справи судові витрати покладаються на позивача ОСОБА_1 , яка діє також в інтересах малолітнього ОСОБА_5 , якій ухвалою суду від 13 липня 2021 року відстрочено сплату судового збору до ухвалення рішення в сумі 704,80 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 3, 4, 11-13, 81, 141, 209, 258, 263-265, 268 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

ОСОБА_1 , яка діє в своїх інтересах та в інтересах малолітнього ОСОБА_5 в задоволенні позову до ОСОБА_3 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору - приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Ричка Юлія Олександрівна, орган опіки та піклування в особі Центральної адміністрації Дніпровської міської ради, про усунення від права на спадкування- відмовити в повному обсязі.

Стягнути с ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_7 , АДРЕСА_2 ), яка діє в своїх інтересах та в інтересах малолітнього ОСОБА_5 , на користь держави судовий збір в сумі 704,80 грн. (сімсот чотири гривні 80 коп.).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги у паперовій формі до Дніпровського апеляційного суду через Кіровський районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено та підписано 10 грудня 2021 року.

Суддя О.В. Колесніченко