Провадження 6/127/896/21
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 грудня 2021 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

у складі: головуючого судді Луценко Л.В.,

при секретарі Мутовкіній В.І.

за участю державного виконавця Совика В.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання головного державного виконавця Першого відділу державної виконавчої служби у місті Вінниці Центрально-Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Хмельницький) Совика Вадима Петровича про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстроване у встановленому законом прорядку, у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики,-

В С Т А Н О В И В:

Головний державний виконавець Першого відділу державної виконавчої служби у місті Вінниці Центрально-Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Хмельницький) Совик В.П. звернувся до суду з вищевказаним поданням.

Подання мотивоване тим, що на виконанні у державного виконавця Совика В.П. перебуває виконавче провадження №64257468 з примусового виконання виконавчого листа у справі №127/18665/20, виданого 20.01.2021 Вінницьким міським судом Вінницької області про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованості за договором позики від 25.08.2020 р., посвідченого приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Бортнік Я.А. та зареєстрованого в реєстрі за №430, у розмірі 963220 грн., що еквівалентно 34000 дол. США. Крім цього, з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір у розмірі 8664,4 коп. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7000 грн.

25.03.2021 виконавцем було винесено постанову про опис та арешт майна боржника, якою було описано та накладено арешт на: житловий будинок, з прибудовами, господарськими будівлями та спорудами, об`єкт житлової нерухомості, реєстраційний /кадастровий номер 01, місцезнаходження: АДРЕСА_1 , загальною площею 113,2 кв. м., в т.ч. житловою 78,2 кв.м.,; сараї літ. «Б», «Б1», «Б2», «В»; погріб літ. «П/Б»; вбиральня, літ. «У»; огорожа №1-№5. В т.ч. збудовано самочинно: прибудова літ. «А», - сараї літ. «Б1», «Б2», «В»; вбиральня, літ. «У».

Згідно з особливою відміткою в наданому боржником технічному паспорті на житловий будинок індивідуального житлового фонду за адресою: АДРЕСА_1 , норма земельної ділянки 600 кв.м., згідно рішення виконкому №34/1249 від 15.10.1992 р.

Згідно з наданим боржником свідоцтвом про право на спадщину за законом серії АЕЕ №229873 від 03.10.2001 р., посвідченого державним нотаріусом Хустської державної нотаріальної контори Король О.Ю., спадкове майно, на яке видано це свідоцтво, складається з цілого житлового будинку, що знаходиться в м. Вінниця за адресою: АДРЕСА_2 , розташованого на земельній ділянці 600 кв.м.

Виконавець, посилаючись на абз. 2 ч.4 ст.50 Закону України «Про виконавче провадження», звернувся до суду з цим поданням.

Сторони в судове засідання не викликались відповідно до вимог ч. 11 ст. 440 ЦПК України.

Головний державний виконавець Совик В.П. у судовому засіданні клопотання просив задовольнити.

Заслухавши пояснення державного виконавця та дослідивши матеріали справи, з`ясувавши таким чином обставини справи, суд дійшов наступного висновку.

Так, судом встановлено, що на виконанні у державного виконавця Першого відділу державної виконавчої служби у місті Вінниці Центрально-Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Хмельницький) Совика В.П. перебуває виконавче провадження №64257468 з примусового виконання виконавчого листа у справі №127/18665/20, виданого 20.01.2021 Вінницьким міським судом Вінницької області про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованості за договором позики від 25.08.2020 р., посвідченого приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Бортнік Я.А. та зареєстрованого в реєстрі за №430, у розмірі 963220 грн., що еквівалентно 34000 дол. США. Крім цього, з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір у розмірі 8664,4 коп. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7000 грн. (а.с. 73-74)

25.03.2021 виконавцем було винесено постанову про опис та арешт майна боржника, якою було описано та накладено арешт на: житловий будинок, з прибудовами, господарськими будівлями та спорудами, об`єкт житлової нерухомості, реєстраційний /кадастровий номер 01, місцезнаходження: АДРЕСА_1 , загальною площею 113,2 кв. м., в т.ч. житловою 78,2 кв.м.,; сараї літ. «Б», «Б1», «Б2», «В»; погріб літ. «П/Б»; вбиральня, літ. «У»; огорожа №1-№5. В т.ч. збудовано самочинно: прибудова літ. «А», - сараї літ. «Б1», «Б2», «В»; вбиральня, літ. «У» (а.с.76-77).

Згідно з особливою відміткою в наданому боржником технічному паспорті на житловий будинок індивідуального житлового фонду за адресою: АДРЕСА_1 , норма земельної ділянки 600 кв.м., згідно з рішенням виконкому №34/1249 від 15.10.1992 р. (а.с.86)

Згідно з наданим боржником свідоцтвом про право на спадщину за законом серії АЕЕ №229873 від 03.10.2001 р., посвідченого державним нотаріусом Хустської державної нотаріальної контори Король О.Ю., спадкове майно, на яке видано це свідоцтво, складається з цілого житлового будинку, що знаходиться в м. Вінниця за адресою: АДРЕСА_2 , розташованого на земельній ділянці 600 кв.м. (а.с.87)

Частиною 10 ст. 440 ЦПК України передбачено, що питання про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку, під час виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішуються судом за поданням державного виконавця.

Відповідно до положень ст.50 Закону України «Про виконавче провадження» та ст.440 ЦПК України державний або приватний виконавець має право звернутися до суду з поданням про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстровано.

У такому випадку виконавцю потрібно надати докази, які підтверджують, що боржник фактично є володільцем майна. Такими доказами можуть бути: свідоцтво про право на спадщину, договір купівлі-продажу нерухомого майна, рішення суду, рішення місцевої ради про передачу земельної ділянки у приватну власність, а також інші документи, які підтверджують володіння нерухомими майном, та зі змісту яких можна встановити, що боржник у виконавчому провадженні є актуальним власником цього майна на час розгляду відповідного подання, а також докази того, що право власності на майно, на яке звертається стягнення, ні за ким не зареєстровано.

Так, згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша статті 12 ЦПК України).

Відповідно до положень частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно із частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України).

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України).

У частині першій статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до положень частини четвертої статті 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Так, у постанові Верховного Суду №570/131/18 від 09.06.2021 зазначено, що згідно з процесуальним законодавством сторони мають певні права та обов`язки, реалізація яких, як правило, залежить від самих учасників процесу.

Надання доказів на підтвердження доводів і обставин, на які позивач посилається як на підставу свої вимог, є обов`язком саме позивача, і їх ненадання є неналежним виконання процесуальних прав та свідчить про те, що позивач не вчиняє активних дій для доведення обґрунтованості своїх вимог перед судом.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. У разі ненадання певних доказів суд розглядає справу за наявними у ній матеріалами.

Стандарти доказування не передбачають обов`язку суду вважити доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний.

Загальними вимогами процесуального права визначено обов`язковість установлення судом під час вирішення спору обставин, що мають значення для справи, надання їм юридичної оцінки, а також оцінки всіх доказів, розрахунків, з яких суд виходив при вирішенні позовних вимог, що стосуються, зокрема, грошових вимог (дослідження обґрунтованості, правильності розрахунку, доведеності розміру відсотків та пені, наявності доказів, що їх підтверджують).

Без виконання цих процесуальних дій ухвалити законне й обґрунтоване рішення у справі неможливо.

У доданій до подання копії технічного паспорту на житловий будинок індивідуального житлового фонду за адресою: АДРЕСА_1 , у графі «особливі відмітки» вказано, що норма земельної ділянки 600 кв.м., згідно рішення виконкому №34/1249 від 15.10.1992 р., яке не додане до подання.

Згідно з п.3 ч.3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець має право з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну.

Таким чином, виконавець мав право звернутися до виконкому з метою отримання копії рішення виконкому №34/1249 від 15.10.1992.

Проте в матеріалах подання копія даного рішення відсутня, що не дає можливості однозначно встановити факт належності боржнику на праві власності вказаної земельної ділянки.

Твердження виконавця про те, що боржнику на праві власності належить земельна ділянка по АДРЕСА_2 , площею 600 кв.м., хоча й вона не зареєстрована в установленому законом порядку, не доведене належними, допустимими та достатніми доказами, а тому суд відмовляє у задоволенні подання.

На підставі викладеного та керуючись Законом України «Про виконавче провадження», ст.ст.260, 440 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В :

Відмовити у задоволенні подання головного державного виконавця Першого відділу державної виконавчої служби у місті Вінниці Центрально-Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Хмельницький) Совика Вадима Петровича про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстроване у встановленому законом порядку.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Повний текст ухвали суду складено 14 грудня 2021 року.

Суддя