Справа № 461/663/17 Головуючий у 1 інстанції:
Провадження № 22-з/811/81/21 Доповідач в 2-й інстанції: Шандра М. М.
УХВАЛА

13 квітня 2021 року м.Львів

суддя судової палати в цивільних справах Львівського апеляційного суду Шандра М.М., розглянувши заяву ОСОБА_1 про відвід судді від розгляду справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Галицького районного суду міста Львова від 06 листопада 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління пенсійного фонду України у Львівській області (третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Державна казначейська служба України), про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, визнання протиправними дій та бездіяльності, зобов`язання Головного територіального управління у Львівській області, відділу примусового виконання рішень територіального управління державної виконавчої служби Головного територіального управління у Львівській області вчинити певні дії, в кінцевій редакції позовних вимог якого просив стягнути з відповідача на його користь 10 000 грн. на відшкодування моральної шкоди та 5 723 грн. 06 коп. матеріальної шкоди,-

в с т а н о в и л а:

В провадженні Львівського апеляційного суду знаходиться цивільна справа за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Галицького районного суду м.Львова від 06 листопада 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, визнання протиправними дій та бездіяльності, зобов`язання Головного територіального управління у Львівській області, відділу примусового виконання рішень територіального управління державної виконавчої служби Головного територіального управління у Львівській області вчинити певні дії, в кінцевій редакції позовних вимог якого просив стягнути з відповідача на його користь 10 000 грн. на відшкодування моральної шкоди та 5 723 грн. 06 коп. матеріальної шкоди.

09.04.2021 року ОСОБА_1 подав заяву про відвід судді Ванівського О.М.

В обґрунтування заявленого судді Ванівському О.М. відводу, заявник посилається на те, що в інших справах, в яких він був учасником, суддя приймав, на його переконання, незаконні судові рішення, при ухваленні яких неодноразово порушували норми матеріального та процесуального права, зокрема: в справі №459/3958/15-ц ухвалою стягнув з ОСОБА_1 судовий збір та заборгованість, відмовив у цивільній справі №459/3958/15-ц ухвалою від 25.02.2020 року про перегляд рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами, також відмовив у задоволенні його заяви про відвід від участі у розгляді однієї зі справ судді Бойко С.М.

Як також вбачається зі змісту заяви ОСОБА_1 про відвід судді Ванівського О.М., касаційні скарги ОСОБА_1 на судові рішенні, ухвалені за участю судді Ванівського О.М. і на які міститься посилання у цій заяві, судом касаційної інстанції були залишеними без задоволення.

Ухвалою колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі: головуючого - судді Цяцяка Р.П., суддів: Ванівського О.М., Приколоти Т.І. від 12 квітня 2021 року відвід, заявлений судді Ванівському О.М., визнано необґрунтованим.

Відповідно до ч.1 ст. 33 ЦПК України, для вирішення питання заявленого відводу визначено суддю судової палати в цивільних справах - Шандру М.М.

Перевіривши матеріали справи, доводи заявленого відводу, суддя прийшов до висновку, що у задоволенні заяви про відвід судді слід відмовити.

Стаття 36 ЦПК України передбачає підстави для відводу (самовідводу) судді.

Стаття 37 ЦПК України передбачає недопустимість повторної участі судді в розгляді справи.

Відповідно до п.3,5 ч.1 ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи або є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Виходячи зі змісту ч.4 ст. 39 ЦПК України, встановлення обставин, вказаних у пунктах 1-4 частини першої статті 36 цього Кодексу, статті 37 цього Кодексу, звільняє заявника від обов`язку надання інших доказів упередженості судді для цілей відводу.

Відповідно до ч. 4 ст. 36 ЦПК України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини наявність безсторонності відповідно до п.1 ст.6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями.

Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі.

Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь яких сумнівів у його безсторонності (див, серед іншого (inter alia), рішення у справі «Фей проти Австрії» (Fey v. Austria) від 24 лютого 1993 року, пп.27,28 and 30; рішення у справі «Ветштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland) №33958/96, п.42, ЄСПЛ 2000-ХІІ). У кожній окремі справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про небезсторонність суду (див. рішення у справі «Пуллар проти Сполученого Королівства») (Pullar v.United Kingdom), від 10 червня 1996 року, п.38).

Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного.

У контексті об`єктивного критерію окремо ЄСПЛ відзначає поведінку суддів, а саме необхідно визначити, чи існували переконливі факти, які могли б викликати сумніви щодо їхньої безсторонності. Це означає, що при вирішенні того, чи є у справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезстороннім, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (п.п.49,50,52 Рішення Європейського суду з прав людини від 09 листопада 2006 року у справі Білуха проти України).

Враховуючи наведене, об`єктивно обгрунтованих даних про те, що суддя Ванівський О.М. виявляє упередженість або безсторонність відносно ОСОБА_1 у заяві про відвід не зазначено і таких матеріали справи не містять.

У заяві не наведено підстав для відводу судді, які б свідчили про те, що він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи або є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

У зв`язку з вищенаведеним, незгода ОСОБА_1 з судовими рішенням не є підставою для відводу судді.

Керуючись ст.ст. 33, 36, 40 ЦПК України, -

у х в а л и л а:

у задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді Ванівського О.М. - відмовити.

Ухвала остаточна, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Шандра М.М.