ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
Справа № 671/1911/20
Провадження № 22-ц/4820/578/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 квітня 2021 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд у складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

П`єнти І.В. (суддя-доповідач), Корніюк А.П., Талалай О.І.

розглянув в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу № 671/1911/20 за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Енселко Агро» про стягнення заборгованості із орендної плати та моральної шкоди, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , яка подана його представником ОСОБА_2 , на рішення Волочиського районного суду Хмельницької області від 02 лютого 2021 року (суддя Павлова А.С.).

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, суд

в с т а н о в и в:

У грудні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ТОВ «Енселко Агро» про стягнення заборгованості із орендної плати та моральної шкоди.

В обґрунтування позову зазначалось, що 08.11.2014 між ОСОБА_1 та ТОВ «Енселко Агро» було укладено договір оренди землі № БА 0125 терміном на п`ять років. Реєстрація даного договору відбулася 01.07.2015 за № 10230104.

Зазначав, що він є власником земельної ділянки площею 3,2505 га, кадастровий номер :03:021:0006, що розташована на території Трительницької сільської ради Волочиського району Хмельницької області. Згідно з договором оренди землі від 08.11.2014 нормативна грошова оцінка земельної ділянки, що передається в оренду за цим договором становить 119 564,00 грн. Орендна плата за користування земельною ділянкою встановлюється за погодженням сторін у розмірі 4% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що становить 4782,56 грн за рік.

Вказує, що з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про суми виплачених доходів та утримання податків вбачається недобросовісність орендаря відносно встановлення розміру орендної ставки. Посилається на те, що орендар ставить його у нерівне положення порівняно з іншими орендодавцями, оскільки у них орендна ставка є вищою, виходячи з вищої нормативної грошової оцінки землі, незважаючи на те, що земельні ділянки в інших орендодавців майже ідентичні за площею.

Вважає, що внаслідок систематичної недоплати орендної плати, за період з 2016 по 2020 рік у відповідача перед ним існує заборгованість у розмірі 1149,36 грн. Також, позивач зазначив, що ситуація, яка склалася між сторонами з приводу неналежної сплати орендної плати, викликає у нього тривожність, депресивний стан, погіршений мозковий кровообіг, головні болі, а тому розмір завданої протиправними діями відповідача моральної шкоди він оцінює у 50 000 грн.

Рішенням Волочиського районного суду Хмельницької області від 02 лютого 2021 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено. Судовий збір в розмірі 840,80 грн компенсовано за рахунок держави у порядку, встановленому КМУ.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 через свого представника ОСОБА_2 не погоджується з рішенням суду першої інстанції, просить його скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити позовні вимоги. Посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Вказує, що судом не було взято до уваги докази, які могли істотно вплинути на розгляд справи. Зазначає, що судом не було надано оцінки доданим до позовної заяви доказам, а саме: копіям із медичної книги позивача, копіям виписок з медичної карти та недостатньо досліджено розмір заподіяної шкоди позивачу. Як зазначає апелянт судом не надано оцінки доданих розрахунків заборгованості орендної плати та її невідповідності порівняно з іншими орендодавцями. Крім того, апелянт вказує, що при розгляді даної справи має місце порушення стандартів рішення Європейського суду з прав людини від 18.07.2006 у справі «Проніна проти України».

ТОВ «Енселко Агро» подало відзив на апеляційну скаргу, в якому просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_1 та залишити рішення Волочиського районного суду Хмельницької області від 02 лютого 2021 року без змін. Вказує, що доводи апелянта про порушення судом норм матеріального та процесуального права при ухваленні рішення не знайшли свого підтвердження та суперечать матеріалам справи.

Розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, відповідно до положень ст. 369 ЦПК України, за наявними у справі матеріалами без повідомлення учасників справи.

Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Судом першої інстанції правильно встановлено, що 08 листопада 2014 року між ОСОБА_1 та ТОВ «Енселко Агро» в особі директора Ременяка О.В. було укладено договір оренди землі № БА 0125 (далі - Договір) (а.с. 5-7).

Згідно з копією акта приймання-передачі земельної ділянки від 01.07.2015, який є невід`ємною частиною Договору, орендодавець передав, а орендар прийняв в строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення (а.с. 8).

Згідно з п. 2.1 Договору в оренду передається земельна ділянка загальною площею 3,2505 га, кадастровий номер :03:021:0006.

Відповідно до п. 2.5 Договору нормативна грошова оцінка земельної ділянки, що передається в оренду за цим Договором становить 119564,00 грн в цінах 2015 року.

Договір укладено строком на 5 років (п. 3.1 Договору).

Пунктом 4.1 Договору сторони визначили, що плата за користування земельною ділянкою встановлюється за погодженням сторін у розмірі 4% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що в грошовому виразі складає 4782,56 грн за один повний рік користування земельною ділянкою. Обчислення розміру орендної плати здійснюється без урахування індексації.

Відповідно до п. 4.3 Договору, орендна плата виплачується орендарем у встановленому п. 4.1 цього договору розмірі за вирахуванням суми податку з доходів фізичних осіб, обчисленого (нарахованого та утриманого) згідно з вимогами чинного податкового законодавства.

Згідно з п. 4.4 Договору, орендна плата за користування земельною ділянкою сплачується орендарем на користь орендодавця щорічно, протягом поточного календарного року за який здійснюється оплата в строк до 30 грудня року, за який здійснюється оплата.

Зміна умов договору здійснюється у письмовій формі за взаємною згодою сторін (п. 12.1 Договору).

Відповідно до копії витягу із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 13.12.2019 нормативна грошова оцінка земельної ділянки площею 3,2505 га, кадастровий номер :03:021:0006, що розташована на території Трительницької сільської ради складає 149211,81 грн (а.с. 9).

Згідно з копією листа відділу Держгеокадастру у Волочиському районі Хмельницької області від 28.01.2015, нормативна грошова оцінка земельної частки (паю) по колишньому КСП «Жовтень» с. Трительники з коефіцієнтом індексації 3,997 та коефіцієнтом 1,756 становить 119564 грн (а.с. 112).

Згідно з копією відомостей з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків, ОСОБА_1 у 2014 отримав від орендаря ТОВ «Енселко Агро» 5994,71 грн орендної плати, у 2015 році - 2577,87 грн, у 2016 році - 5738,60 грн, у 2017 році - 5738,60 грн, у 2018 році - 5738,61 грн, у 2019 році - 5738,60 грн, у 2020 році - 5738,60 грн (а.с. 12).

Відповідно до копії відомості про сплату орендної плати за договором оренди землі № БА0125 від 08.11.2014, за період 2017-2020 роки щорічно ОСОБА_1 отримував орендну плату (з вирахуванням ПДФО та військового збору) у сумі 4619,57 грн (а.с. 60, 65, 70, 75, 78).

27.12.2017 позивач ОСОБА_1 звертався із письмовою заявою до директора ТОВ «Енселко Агро» з проханням збільшити орендну плату, переглянути існуючий договір або укласти новий (а.с. 14).

На вищевказану заяву ТОВ «Енселко Агро» надало відповідь, з якої вбачається, що ОСОБА_1 запропоновано укласти додаткову угоду про продовження строку дії договірних відносин на 10 років та збільшення орендної плати до 8% від нормативної грошової оцінки землі. Крім того, йому буде донарахована орендна плата за 2015 та 2016 роки - 2%, за 2017 рік - 4% (а.с. 15).

Частиною четвертою статті 124 ЗК України передбачено, що передача в оренду земельних ділянок, які перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем.

Згідно із частиною першою статті 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків.

Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України).

Відповідно до вимог частини другої статті 792 ЦК України, відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом, зокрема ЗК України, Законом України «Про оренду землі».

Згідно зі статтею 13 Закону України «Про оренду землі», договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Відповідно до частини першої статті 23 Закону України «Про оренду землі», орендна плата за земельні ділянки, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, переглядається за згодою сторін.

Статтею 30 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що зміна умов договору оренди землі здійснюється за взаємною згодою сторін. У разі недосягнення згоди щодо зміни умов договору оренди землі спір вирішується в судовому порядку.

Орендна плата за земельні ділянки, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, переглядається за згодою сторін (ч. 2 ст. 23 Закону України «Про оренду землі»).

Відповідно до ч. 2 ст. 409 ЦК України, власник земельної ділянки має право на одержання плати за користування нею. Розмір плати, її форма, умови, порядок та строки її виплати встановлюються договором.

Ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. Зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом. Зміна ціни в договорі після його виконання не допускається (ч.ч. 1-3 ст. 632 ЦК України).

Згідно з положеннями ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до вимог статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Частиною другою статті 78 ЦПК України передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно зі статтею 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

За змістом статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції, враховуючи вказані норми матеріального права, правильно встановивши фактичні обставини справи, які мають суттєве значення для її вирішення, дійшов обґрунтованого висновку щодо відсутності правових підстав для задоволення позовних вимог, оскільки позивачем не доведено порушення орендарем умов договору щодо виплати орендної плати за 2016-2020 роки. Крім того, суд не встановив визначених законом підстав для відшкодування на користь позивача моральної шкоди, а тому дійшов правильно висновку щодо відмови в задоволенні цих вимог.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що орендар не розглянув його умов щодо збільшення розміру орендної плати, а навпаки нав`язував йому продовження договору на своїх умовах, які позивача не влаштовували, не спростовують правильність висновків суду першої інстанції, оскільки позивачем не доведено істотних порушень умов договору оренди орендарем. Крім того, спір щодо зобов`язання ТОВ «Енселко Агро» переглянути умови договору щодо орендної плати та її встановлення в більшому розмірі був предметом розгляду у справі № 671/1856/18, і судове рішення про відмову в задоволенні позову ОСОБА_1 у даній справі набрало законної сили.

Інші доводи апеляційної скарги не можуть бути підставою для скасування рішення суду першої інстанції, ґрунтуються на неправильному тлумаченні позивачем норм матеріального та процесуального права і зводяться до переоцінки встановлених судом обставин.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Оскаржуване рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.

При цьому суд виходить із засад диспозитивності цивільного судочинства, змагальності сторін, з урахуванням встановлених обставин справи, вимог закону та наданих сторонами доказів, а також того, що судом не встановлено виняткових обставин, які б давали підстави для скасування рішення суду першої інстанції.

Рішення суду ґрунтується на повно і всебічно досліджених обставинах справи та ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382, 384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яка подана його представником ОСОБА_2 , залишити без задоволення.

Рішення Волочиського районного суду Хмельницької області від 02 лютого 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, встановлених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Повне судове рішення складено 13 квітня 2021 року.

Суддя-доповідач І.В. П`єнта

Судді: А.П. Корніюк

О.І. Талалай