Житомирський апеляційний суд
Справа №289/1301/20 Головуючий у 1-й інст. Мельник О. В.
Категорія 60 Доповідач Коломієць О. С.
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 серпня 2021 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Коломієць О.С.

суддів Талько О.Б, Шевчук А.М.

з участю секретаря

судового засідання Дяченко Ю.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу №289/1301/20 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для подачі заяви прийняття спадщини
за апеляційною скаргою ОСОБА_1
на рішення Радомишльського районного суду Житомирської області від 19 лютого 2021 року, яке ухвалене суддею Мельником О.В. в м. Радомишль

встановив:
У серпні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом, у якому просив визначити йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті його батька ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , на майно у вигляді 25/100 частки житлового будинку, з спорудами та надвірними будівлями, що по АДРЕСА_1 .

В обґрунтування своїх вимог зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько ОСОБА_3 , після смерті якого відкрилась спадщина на 25/100 частки житлового будинку, з спорудами та надвірними будівлями, що розташований по АДРЕСА_1 . У зв`язку з тим, що його син отримав травму колінного суглобу та перебував на амбулаторному лікуванні з 01 березня 2020 року по 10 березня 2020 року, позивач допомагав дружині доглядати за хворим сином, а також малолітньою донькою і тому в установлений законом строк не зміг звернутися до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті батька.

Рішенням Радомишльського районного суду Житомирської області від 19 лютого 2021 року у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для подачі заяви прийняття спадщини відмовлено за безпідставністю.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить скасувати вказане судове рішення та ухвалити нове яким задовольнити його позовні вимоги.

На підтвердження доводів апеляційної скарги зазначає, що судом не взято до уваги те, що першочергове право на спадкування після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 - має апелянт, який є рідним сином померлого. Зазначає, що оцінюючи доводи про поважність причин пропуску строку звернення із заявою про прийняття спадщини, суд 1-ї інстанції зробив необґрунтований висновок про відсутність причин, пов`язаних з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Зокрема, судом не враховано, що позивач проходить військову службу за контрактом у військовій частині НОМЕР_1 в АДРЕСА_2 з 31 жовтня 2017 року по даний час. Та той факт, що в період з 08.09.2019 року по 08.03.2020 року позивач перебував на посаді спеціаліста-оператора відділення протидії технічним засобам розвідки батальйону охорони військової частини та специфіку несення ним служби. Позивачем зазначено, що ним було надано суду докази на підтвердження того, що у військовій частині НОМЕР_1 , в якій він проходить службу, виникла недостатня укомплектованість військовими кадрами, внаслідок чого збільшився обсяг службового навантаження на нього, що викликало часте несення служби у добовому наряді, вибуття у службові відрядження, обмеження у виїзді за межі військового гарнізону тощо. Також, такий інтенсивний та напружений графік роботи обумовив необхідність його знаходження у пункті постійної дислокації (смт. Городок).

Також апелянт зазначає, що про свої спадкові права він дізнався лише від приватного нотаріуса Радомишльського районного нотаріального округу Житомирської області Данчевою Н.В., що також підтверджується повідомлення №01-16/71 від 24 липня 2020 року. З якого вбачалось, що позивачем пропущено строк для прийняття спадщини після смерті батька та запропоновано йому звернутися до суду для встановлення додаткового строку для прийняття спадщини. Також, при ухваленні оскаржуваного рішення судом не було враховано наявність факту запалення правого колінного суглобу з ускладненим перебігом у малолітнього сина позивача як раз в період закінчення 6-ти місячного строку для прийняття спадщини, в який дитина потребувала особливого догляду, так як на ногу був накладений гіпсовий лонгет. У зв`язку з чим, ОСОБА_1 вважає, що зазначені обставини є поважними причинами пропуску строку звернення до нотаріуса з відповідною заявою про прийняття спадщини після смерті батька.

У поданому відзиві на апеляційну скаргу представник відповідача просив апеляційну скаргу позивача відхилити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін. При цьому зазначає, що рішення суду є законним та обґрунтованим, оскільки суд першої інстанції під час розгляду справи вірно встановив обставини справи, правильно застосував матеріальний закон, дотримався процедури розгляду справи та вирішив спір у відповідності з нормами чинного законодавства.

В судовому засіданні апелянт та його представник апеляційну скаргу підтримали, просили її задовольнити.
Представник відповідача доводи апеляційної скарги заперечив, просив відмовити у задоволенні апеляційної скарги.
Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та її вимог, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Так, судом встановлено, що спадкодавець ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про смерть НОМЕР_2 від 12 вересня 2019 року (а.с.7).

Родинні відносини позивача з спадкодавцем підтверджуються свідоцтвом про народження, серія НОМЕР_3 від 09.07.1986 р, згідного якого його батьками є ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (а.с.11).

Згідно дублікату свідоцтва про право на спадщину за законом від 11 лютого 1974 року, виданого нотаріусом Радомишльської районної державної нотаріальної контори, зареєстрованого в реєстрі нотаріуса за №231, на 25/100 частки житлового будинку з спорудами та надвірними будівлями в АДРЕСА_1 , позивачем підтверджено право власності на спадкове майно спадкодавця (а.с.14).

Зі спадкової справи № 19/2020, заведеної 03 березня 2020 року Приватним нотаріусом Данчевою Н.В. щодо майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 вбачається, що із заявою про прийняття спадщини звернулась сестра спадкодавця - відповідач по справі ОСОБА_2 (а.с.41).

24 липня 2020 року приватний нотаріус повідомив позивача ОСОБА_1 про заведення вищевказаної спадкової справи, про пропуск ним шестимісячного терміну для прийняття спадщини та про можливість в судовому порядку визначити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини (а.с.51, 52а).

12 серпня 2020 року позивач ОСОБА_1 особисто подав до нотаріуса заяву про намір звернутись до суду для надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини (а.с.52).

Також встановлено, що відповідно до довідки військової частини НОМЕР_1 № 361 від 11 серпня 2020 року вбачається, що старший солдат ОСОБА_1 перебуває на військовій службі за контрактом у військовій частині НОМЕР_1 з 31 жовтня 2017 року (а.с.66).

Перебування на військовій службі також підтверджується Копією контракту про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України на посадах осіб рядового складу укладений між командиром військової частини НОМЕР_1 підполковником ОСОБА_5 та ОСОБА_1 від 31 жовтня 2020 року (а.с.67,68).

Відповідно до довідки Макарівської квартирно-експлуатаційної частини району від 19.08.2020 року за № 434, ОСОБА_1 зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_2 . Його сім`я складається з чотирьох чоловік: дружина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , донька ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , син ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.13).

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 від 09 жовтня 2018 року вбачається, що ОСОБА_1 є батьком ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с.12).

Зі змісту довідки КНП «Макарівська ЦРЛ» за № 2823 від 14 серпня 2020 року вбачається, що ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , отримав травму колінного суглобу, у зв`язку з транзиторним правобічним гонітом та перебував на амбулаторному лікуванні з 01 березня по 10 березня 2020 року (а.с.10).

Відмовляючи в задоволенні позову ОСОБА_1 суд першої інстанції виходив з того, що жодних доказів про наявність причин, пов`язаних з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для подання заяви до нотаріуса у шестимісячний строк позивачем не надано. Позивачем не вказано жодної перешкоди чи обставини, що сприяла б пропуску строку для прийняття спадщини з 08 вересня 2019 року по 08 березень 2020 року у зв`язку із проходження військової служби за контрактом у військовій частині НОМЕР_1 по місцю постійної дислокації в смт. Городок Радомишльського району Житомирської області. Крім того, сукупність наданих доказів, вказує на те, що позивач у зв`язку із своїм психоемоційним станом не потребував медичного втручання і відповідно твердження позивача не доводять поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини.
Такий висновок суду є обґрунтованим виходячи з наступного.
Відповідно до статей 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
За правилами статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.
За правилами частини першої статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.
Відповідно до статті 1269, частини першої статті 1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.
Згідно зі статтею 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.
Відповідно до статті 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.
Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд має досліджувати поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому поважними є такі причини, що пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.
З матеріалів справи вбачається, що наказом командира військової частини №254 від 27 листопада 2019 року ОСОБА_1 була надана відпустка терміном на 15 календарних днів з 02 грудня 2019 по 16 грудня 2019 (а.с.86).
Крім того, згідно довідки командира військової частини НОМЕР_1 вбачається, що старший солдат ОСОБА_1 в позаслужбовий час мав вільний до ступ у смт.Городок (в межах гарнізону). Виїзд за межі Городоцького гарнізону здійснювався на підставі рапортів військовослужбовців з попередженням їх щодо негайного повернення до пункту постійної дислокації у разі необхідності (а.с.119).
З рапорту ТВО командира відділення Я.Калюжного, від 09 грудня 2020 року вбачається, що старший солдат ОСОБА_1 не звертався в період з 08 вересня 2019 року по 08 березня 2020 року з приводу надання йому вихідних днів для подачі заяви про прийняття спадщини (а.с.87).
Також судом при ухваленні оскаржуваного рішення підставно не було прийнято до уваги наявність факту запалення правого колінного суглобу з ускладненим перебігом у малолітнього сина позивача як раз в період закінчення 6-ти місячного строку для прийняття спадщини, а саме з 01.03.2020 по 10.03.2020, оскільки в цей період позивач продовжував перебувати на службі та виконувати військовий обов`язок.

У відповідно до ч.3 ст.12, ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позову, суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що позивачем під час розгляду справи не доведені, викладені в заяві та скарзі, факти безперервного перебування ним, у зв`язку із проходження військової служби за контрактом, у місці дислокації військової частини НОМЕР_1 в АДРЕСА_2 у період з 08.09.2019 по 08.03.2020, також неможливість надіслати заяву про прийняття спадщини засобами зв`язку, в тому числі поштою, а також інші підстави та причини, які могли об`єктивно, непереборно перешкоджати йому звернутися до нотаріуса у визначений законом строк із заявою про прийняття спадщини.
Враховуючи викладене, суд першої інстанції правильно встановив характер спірних правовідносин сторін у справі, застосував норми матеріального права, які регулюють ці правовідносини та дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення позову про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_3 .
При цьому доводи апеляційної скарги спростовуються встановленими судом обставинами справи і по суті зводяться до незгоди з висновками суду стосовно установлення цих обставин, містять посилання на факти, що були предметом дослідження й оцінки судом, який їх обґрунтовано спростував.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Рішення суду постановлено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст.367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Радомишльського районного суду Житомирської області від 19 лютого 2021 року без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 25 серпня 2021 року.

Головуючий Судді