Справа №296/343/21
20.08.2021 року м. Житомир
Богунський районний суд м. Житомира у складі:
головуючого судді Єригіної І.М.,
секретаря судового засідання Барашивець Т.С.,
представника скаржника адвоката Галагуза В.В.,
представника приватного виконавця адвоката Сікорської. О.А.,
розглянув у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_1 , заінтересовані особи - Приватний виконавець виконавчого округу Житомирської області, Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Укрфінансгруп» про визнання дій приватного виконавця неправомірними,
Скаржник ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на дії приватного виконавця.
В обгрунтування скарги зазначив, що на виконання судового рішення, на підставі виконавчого листа від 17.10.2012 р. Богунського районного суду м. Житомира приватним виконавцем виконавчого округу Житомирської області Волковою Є.О. було відкрито виконавче провадження ВП № 60680878. 21.12.2020 р. приватний виконавець виніс постанову ВП № 60680878 про опис та арешт майна боржника, в якій зазначено конкретний перелік майна. Вказана постанова була винесена без його участі, тому вважає, що оскаржувана постанова винесена виконавцем з грубим порушенням вищевказаних норм. Так, згідно ч. 1 ст. 74 Закону України „Про виконавче провадження, рішення, дії чи бездіяльність виконавця можуть бути оскаржені сторонами у порядку, передбаченому законом. Згідно з ч.1 ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Учасниками виконавчого провадження, зокрема, є виконавець, сторони, представники сторін, експерт, спеціаліст, суб`єкт оціночної діяльності - суб`єкт господарювання (згідно із ч.1 ст.14 Закону).
Також вказав, що оцінка майна проводилася експертом без його фактичного огляду та за відсутності боржника. Зважаючи на характер об`єкта оцінки, ознайомлення з таким майном не може відбуватися без її обстеження на дату оцінки та відповідно потребує доступу до неї, який має забезпечити боржник. Згідно з приписами п.50 Національного стандарту №1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав» проведенню незалежної оцінки майна передує підготовчий етап, на якому здійснюється, зокрема, ознайомлення з об`єктом оцінки.
Так, відповідно до п.51 вказаного Національного стандарту незалежна оцінка майна проводиться у такій послідовності: - укладення договору на проведення оцінки, - ознайомлення з об`єктом оцінки, збирання та оброблення вихідних даних та іншої інформації, необхідної для проведення оцінки; ідентифікація об`єкта оцінки та пов`язаних з ним прав, аналіз можливих обмежень та застережень, які можуть супроводжувати процедуру проведення оцінки та використання її результатів; вибір необхідних методичних підходів, методів та оціночних процедур, що найбільш повно відповідають меті оцінки та обраній базі, визначеним у договорі на проведення оцінки, та їх застосування; узгодження результатів оцінки, отриманих із застосуванням різних методичних підходів; складання звіту про оцінку майна та висновку про вартість об`єкта оцінки на дату оцінки; доопрацювання (актуалізація) звіту та висновку про вартість об`єкта оцінки на нову дату (у разі потреби).
Відповідно до пп.10 абзацу 2 п.56 Національного стандарту звіт про оцінку майна, що складається у повній формі, повинен, серед іншого, містити письмову заяву оцінювача про якість використаних вихідних даних та іншої інформації, особистий огляд об`єкта оцінки (у разі неможливості особистого огляду відповідні пояснення та обґрунтування застережень і припущень щодо використання оцінки), дотримання національних стандартів оцінки майна та інших нормативно-правових актів з оцінки майна під час її проведення, інші заяви, що є важливими для підтвердження достовірності та об`єктивності оцінки майна і висновку про його вартість.
Тому просив визнати незаконною і скасувати постанову від 08.12.2020 р. ВП № 60680878 про опис та арешт майна боржника, визнати незаконною і скасувати постанову від 21.12.2020 р. ВП № 60680878 про призначення суб`єкта оціночної діяльності-суб`єкта господарювання для участі виконавчому провадженні, допитати в якості свідків понятих.
Приватним виконавцем подано відзив на скаргу, де вказано на послідовності виконаних дій межах виконавчого провадження, зауважено, що виконавець не зобов`язаний повідомляти боржника про вчинення ним опису та арешту майна. Вчинені дії вважає прийнятими відповідно до закону, в межах повноважень виконавця, а тому просить відмовити у задоволенні скарги.
Представник боржника в судовому засіданні уточнив вимоги скарги, просив лише скасувати постанову приватного виконавця про опис та арешт майна та постанову про призначення суб`єкта оціночної діяльності.
Представник приватного виконавця в судове засідання не з`явився про час та місце розгляду скарги був повідомлений належним чином.
Заінтересована особа Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Укрфінансгруп» в судове засідання не вилася, відзиву на скаргу суду не надала.
Відповідно до ч. 2 ст. 450 ЦПК України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду
Суд заслухавши представника боржника, дослідивши скаргу, дійшов наступного висновку.
Ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 04.12.2018 року було замінено сторону у виконавчому провадженні - стягувача ПАТ «Райффазен банк Аваль»» на його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Укрфінансгруп» за виконавчим листом, виданим 10.10.2012 року на підставі заочного рішення Богунського районного суду м. Житомира від 09.04.2012 року по справі №2-354/12 щодо стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором.
21.12.2020 р. приватний виконавець виніс постанову ВП № 60680878 про опис та арешт майна боржника.
Відомостей про те, що боржником було в добровільному порядку виконано рішення Богунського районного суду м. Житомира від 09.04.2012 року у справі за позовом ПАТ «Райффазен банк Аваль» про стягнення заборгованості за кредитним договором, матеріали справи не містять.
Відповідно до ч.1 ст.5 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».
Відповідно до частини п`ятої статті 124 Конституції країни судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.
За пунктом 9 частини третьої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду. Судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади та органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, установлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.
Як вбачається із змісту постанови, опис та арешт будинку був проведений без участі боржника за участі понятих.
Так, відповідно до статті 11 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Державний виконавець: здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.
Відтак, державний виконавець зобов`язаний здійснити всі необхідні дії для виконання рішення суду.
Стаття 56 Закону України "Про виконавче провадження"визначає, що арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.
Згідно з ч. 5 статті 56 Закону, про проведення опису майна (коштів) боржника виконавець виносить постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника.
У разі прийняття виконавцем рішення про обмеження права користування майном, здійснення опечатування або вилучення його у боржника та передачі на зберігання іншим особам проведення опису є обов`язковим.
У постанові про опис та арешт майна (коштів) боржника обов`язково зазначаються:
1) якщо опису підлягає земельна ділянка - її розмір, цільове призначення, наявність комунікацій тощо;
2) якщо опису підлягає будівля, споруда, приміщення, квартира - загальна площа, кількість кімнат (приміщень), їх площа та призначення, матеріали стін, кількість поверхів, поверх або поверхи, на яких розташоване приміщення (квартира), інформація про підсобні приміщення та споруди;
3) якщо опису підлягає транспортний засіб - марка, модель, рік випуску, об`єм двигуна, вид пального, пробіг, комплектація, потреба у ремонті, колір тощо.
Копія постанови про опис та арешт майна (коштів) надається сторонам виконавчого провадження.
Перешкоджання вчиненню виконавцем дій, пов`язаних із зверненням стягнення на майно (кошти) боржника, порушення заборони виконавця розпоряджатися або користуватися майном (коштами), на яке накладено арешт, а також інші незаконні дії щодо арештованого майна (коштів) тягнуть відповідальність, установлену законом.
Крім того, згідно з положеннями статті 22 Закону України "Про виконавче провадження"виконавчі дії можуть проводитися у присутності понятих.
Згідно з ч. 2 статті 22 Закону, присутність понятих є обов`язковою у випадку, передбаченому частиною третьою статті 53 цього Закону, а також у разі відсутності боржника або його представника під час вчинення виконавчих дій, пов`язаних з примусовим входженням на земельні ділянки, до нежитлових приміщень і сховищ, де зберігається майно боржника, на яке звернено стягнення, або майно стягувача, яке має бути повернуто йому в натурі, до житла, іншого володіння особи для забезпечення примусового виселення з нього та вселення в нього, під час проведення опису, арешту, вилучення і передачі майна.
Аналіз указаних норм свідчить, що обов`язкова участь боржника при проведені виконавчої дії пов`язаної з описом та арештом майна не передбачена.
Та обставина, що приватний виконавець здійснив опис та арешт майна за відсутності скаржника не може бути підставою для скасування постанови, оскільки скаржникбув обізнаний зі своїми борговими зобов`язаннями, присудженими за рішенням суду, і про наявність виконавчого провадження, що вимагало від нього добросовісної процесуальної поведінки.
Так, як вбачається з акта приватного виконавця від 08.12.2020 р. виконавчі дії проведено за відсутності боржника. Виконавець в телефонному режимі повідомив боржника за номером телефона, який було надано орендарем приміщення про проведення опису, та про те, що здійснюється виконавчі дії, пов`язані з описом та арештом належному йому майна. Проте боржник повідомив виконавця проте, що не забезпечено участі у даних виконавчих діях. Виконавець повідомив боржника про те, що виконавець відповідно чинного законодавства не зобов`язаний повідомляти боржника про проведення виконавчих дій пов`язаних з описом та арештом належного боржникові майна. До того, під час візиту боржника до офісу приватного виконавця 25.02.2020 р. останній відмовився вказати адресу власного проживання та номер телефону, тому приватний виконавець був позбавлений можливості вчасно зв`язатись з боржником для інформування про заплановані виконавчі дії.
З урахуванням викладеного, суд вважає, що достатніх підстав для скасування постанови приватного виконавця про опис та арешт майна, винесеної у виконавчому провадженні № 60680878, немає, оскільки приватний виконавець діяв у межах наданих йому повноважень, істотних порушень Закону України "Про виконавче провадження" не допустив.
Вирішуючи питання щодо обґрунтованості заявлених скаржником вимог щодо скасування поставнови приватного виконавця про призначення суб`єкта оціночної діяльності-суб`єкта господарювання для участі виконавчому провадженні, суд виходить з наступного.
Статтею 16 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що приватний виконавець уповноважений державою здійснювати діяльність з примусового виконання рішень у порядку, встановленому законом.
Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 10 Закону України «Про виконавче провадження" заходами примусового виконання рішеньє: звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами.
Відповідно до ч. 1 ст. 20 Закону України «Про виконавче провадження» для з`ясування та роз`яснення питань, що виникають під час здійснення виконавчого провадження і потребують спеціальних знань, виконавець виносить постанову про залучення експерта або спеціаліста (кількох експертів або спеціалістів), а для проведення оцінки майна - суб`єктів оціночної діяльності - суб`єктів господарювання.
Правові засади здійснення оцінки майна, майнових прав та професійної оціночної діяльності в Україні, її державного та громадського регулювання, забезпечення створення системи незалежної оцінки майна з метою захисту законних інтересів держави та інших суб`єктів правовідносин у питаннях оцінки майна, майнових прав та використання її результатів визначені Законом України № 2658-III «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні»(далі - Закон України № 2658-ІІІ).
Оцінка нерухомого майна має здійснюватись відповідно до Національного стандарту № 2 "Оцінка нерухомого майна" (затверджений постановою КМУ від 28.10.2004 № 1442) з урахуванням вимог Національного стандарту № 1 (затверджений постановою КМУ від 10.09.2003 № 1440), яким визначено загальні засади.
Згідно з приписами п. 50 Національного стандарту №1 "Загальні засади оцінки майна і майнових прав" проведенню незалежної оцінки майна передує підготовчий етап, на якому здійснюється, зокрема, ознайомлення з об`єктом оцінки.
У частині 5 статті 57 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавець повідомляє про результати визначення вартості чи оцінки майна сторонам не пізніше наступного робочого дня після дня визначення вартості чи отримання звіту про оцінку. У разі якщо сторони не згодні з результатами визначення вартості чи оцінки майна, вони мають право оскаржити їх у судовому порядку в 10-денний строк з дня отримання відповідного повідомлення.
Так, скаржник у поданій скарзі зазначає, що оцінка проведена без огляду приміщення оцінювачем, не погоджується, як на його думку, з заниженою вартість оцінки об`єкта. При цьому скаржником не заявляється вимоги та не оскаржуються результати визначення вартості чи оцінки майна, а оскаржуться лише процесуальна дія приватного виконавця - призначення суб`єкта оціночної діяльності.
Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверененням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Аналіз статті 57 Закону України «Про виконавче провадження» свідчить про те, що учасники виконавчого провадження, яким є, у тому числі і скаржник, мають право на оскарження оцінки майна, а не процесуальної дії державного виконавця, оскільки відповідно до цієї статті державний виконавець лише залучає оцінювача, який здійснює свою діяльність відповідно до Закону України № 2658-ІІІ.
Відповідно до ч ч. 1- 3, 5 ст.57 Закоу України «Про виконавче провадження» у своїй діяльності суб`єкт оціночної діяльності є самостійним, а тому виконавець жодним чином не може впливати на порядок проведення оцінки майна.
Залучивши суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для проведення оцінки майна, приватний виконавець діяв відповідно до положень Закону України «Про виконавче провадження» .
За таких обставин, суд не вбачає підстав для скасування постанови приватного виконавця про призначення суб`єкта оціночної діяльності-суб`єкта господарювання для участі виконавчому провадженні від 21.12.2020 р.
Керуючись ст. ст. 447-453 ЦПК України, суд
Відмовити у задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії приватного виконавця.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя І.М. Єригіна