Справа № 473/1624/21
"16" серпня 2021 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі: головуючої судді Лузан Л.В., при секретарі судового засідання Багрін І.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Вознесенську Миколаївської області цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
у травні 2021 року Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 39 267 грн. 89 коп.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що між банком та відповідачем 03.12.2018 року було укладено кредитний договір шляхом підписання останнім заяви про приєднання № 77843115/031218 до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки), яким визначено умови та порядок здійснення банком комплексного банківського обслуговування клієнта, врегульовано відносини сторін при наданні клієнту послуг банку.
В рамках даного кредитного договору на підставі заяви ОСОБА_1 на встановлення відновлювальної кредитної лінії від 03.12.2018 року банк надав позичальнику кредитні кошти в вигляді встановленої відновлювальної кредитної лінії на платіжну картку зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 38 % річних, 0,001 % річних протягом Грейс-періоду у випадку безготівкового розрахунку за товари та послуги з використанням платіжної картки. Строк кредитування 60 місяців. В свою чергу, відповідач зобов`язався щомісячно частинами повертати суму кредиту рівними частинами (обов`язковий щомісячний платіж), яка складає 5 % від суми заборгованості за кредитом (сплата якої не прострочена), визначеної за звітний (білінговий) період на дату сплати обов`язкового щомісячного платежу, в порядку та на умовах, передбачених договором.
Взяті на себе зобов`язання, відповідно до умов кредитного договору, банк виконав у повному обсязі. Проте відповідач, незважаючи на це, порушив його, внаслідок чого станом на 13.04.2021 року утворилася заборгованість по кредитному договору в розмірі 39 267 грн. 89 коп., в тому числі, заборгованість за кредитом - 32 394 грн. 11 коп., заборгованість за процентами - 3 917 грн. 09 коп., комісія - 08 грн. 97 коп., пеня за несвоєчасне погашення кредиту - 07 грн. 42 коп., пеня за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом - 0 грн. 92 коп., сума сплаченої пені - 05 грн. 53 коп., 3 % річних за несвоєчасне погашення кредиту - 708 грн. 65 коп., 3 % річних за несвоєчасне погашення процентів - 91 грн. 45 коп., інфляційні втрати банку в зв`язку з невчасним погашенням кредиту - 1 922 грн. 32 коп., інфляційні втрати банку в зв`язку з невчасним погашенням процентів - 222 грн. 49 коп.
Представник позивача в судове засідання не з`явився. Направив до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі.
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився. Про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Про причину неявки суду не повідомив.
Суд вважав можливим провести розгляд справи в заочному порядку з ухваленням заочного рішення, оскільки представник позивача в своїй заяві проти цього не заперечував.
Дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.
Зокрема судом встановлено, що згідно договору, а саме, заяви ОСОБА_1 від 03.12.2018 року на встановлення відновлювальної кредитної лінії, акцептованої банком, а також підписаного сторонами паспорту споживчого кредиту, які є частиною кредитного договору, банк надав відповідачу на споживчі потреби кредит у вигляді встановленої відновлюваної кредитної лінії з лімітом у 33 000 грн. 00 коп. зі строком користування протягом 60 місяців, а відповідач зобов`язався щомісячно частинами повертати кредит, а також щомісячно сплачувати проценти за користування ним в розмірі 38 % річних (крім випадку користування кредитними коштами протягом грейс-періоду, протягом якого проценти сплачуються за ставкою 0,001 % річних).
Наслідками порушення договору в частині своєчасного повернення позичальником кредиту або його чергової частини, а також внесення плати за користування кредитними коштами є обов`язок останнього сплачувати на користь банку неустойку (пеню) в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від простроченої суми за кожен день прострочення платежу, але не більше 15 % від суми простроченого платежу.
Також, у разі істотного порушення позичальником зобов`язань за договором, банк має право вимагати дострокового повернення кредиту, сплати інших передбачених умовами договору платежів.
Так, відповідно до ст. 1054, ч.1 ст. 1048 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Водночас одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ст.ст. 525, 526 ЦК України).
За положеннями ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов`язання.
Як вбачається з матеріалів справи, позичальник дійсно порушив умови договору в частині вчасного повернення кредиту, сплати процентів, у зв`язку з чим станом на 13.04.2021 року виникла заборгованість за кредитним договором, а саме: заборгованість за кредитом - 32 394 грн. 11 коп., заборгованість за процентами - 3 917 грн. 09 коп., пеня за несвоєчасне погашення кредиту - 07 грн. 42 коп., пеня за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом - 0 грн. 92 коп.
Наданий позивачем розрахунок заборгованості за кредитним договором відповідачем у передбаченому законом порядку не спростовано.
Тому, вказана заборгованість на підставі ст. ст. 526, 530, 629 ЦК України підлягає стягненню з відповідача в повному обсязі.
Проте, не підлягають задоволенню вимоги щодо стягнення комісії, оскільки кредитний договір не містить умов щодо сплати позичальником будь-яких комісій на користь банку, за винятком узгоджених сторонами, які тарифікуються за нульовою ставкою. При цьому, позов не містить обґрунтування нарахування банком комісії та її розміру.
Також, не підлягають задоволенню позовні вимоги щодо стягнення з відповідача коштів у поряду ч.2 ст. 625 ЦК України, виходячи з наступного.
Так, відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо іншій розмір процентів не встановлений в договорі або законі.
Відповідальність, передбачена вищевказаною статтею є особливою мірою відповідальності боржника за порушення грошового зобов`язання і може застосовуватися незалежно від застосування кредитором інших видів відповідальності або інших забезпечувальних заходів, зокрема неустойки.
Проценти, передбачені ст. 625 ЦК України, за своєю природою є відшкодуванням кредитору понесених втрат за несвоєчасне повернення грошових коштів, а відтак відрізняються від процентів, які підлягають сплаті за правомірне користування грошовими коштами, відповідно до ч.1 ст. 1048 ЦК України.
Отже, оскільки поведінка боржника не може бути одночасно правомірною та неправомірною, то регулятивна норма ч.1 ст. 1048 ЦК України та охоронна норма ч.2 ст. 625 ЦК України не можуть застосовуватись одночасно (зазначений висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.02.2020 року у справі № 912/1120/16).
Між тим, як вбачається з розрахунку, наданого позивачем, останнім здійснено нарахування процентів за користування кредитними коштами, відповідно до ч.1 ст. 1048 ЦК України, а також одночасно, за аналогічний період - процентів, інфляційних втрат, відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України, що є неприпустимим.
Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати в розмірі 2 088 грн. 40 коп., враховуючи ступінь задоволення позовних вимог (2 270 х 92 %).
Керуючись ст.ст. 12,13, 76-83, 141, 259, 263 - 265, 280-282, 289 ЦПК України, суд
позовні вимоги Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , на користь Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», місцезнаходження: місто Київ, вулиця Госпітальна, будинок № 12-Г, ідентифікаційний код: 00032129, заборгованість за договором комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки) № 77843115/031218 від 03.12.2018 року, що утворилася станом на 13.04.2021 року, а саме: заборгованість за кредитом у розмірі 32 394 (тридцять дві тисячі триста дев`яносто чотири) грн. 11 коп., заборгованість за процентами в розмірі 3 917 (три тисячі дев`ятсот сімнадцять) грн. 09 коп., пеню за несвоєчасне погашення кредиту в розмірі 7 (сім) грн. 42 коп., пеню за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом у розмірі 0 (нуль) грн. 92 коп., а всього - 36 319 (тридцять шість тисяч триста дев`ятнадцять) грн. 54 коп.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , на користь Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», місцезнаходження: місто Київ, вулиця Госпітальна, будинок № 12-Г, ідентифікаційний код: 00032129, судові витрати в розмірі 2 088 (дві тисячі вісімдесят вісім) грн. 40 коп.
Заочне рішення може бути переглянуто Вознесенським міськрайонним судом Миколаївської області шляхом подачі заяви відповідачем про перегляд заочного рішення протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Повний текст рішення складено 20.08.2021 року.

Суддя Л.В. Лузан