Виноградівський районний суд Закарпатської області
___________________________________________________________________________________________________ Справа № 299/216/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

15.04.2021 року м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області в складі: головуючого судді Рішко Г.І., секретар судового засіданння Стрижак О.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали за позом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: Орган опіки та піклування виконавчого комітету Виноградівської міської ради Закарпатської області про визначення місця проживання дитини ,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 , третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: Орган опіки та піклування Виноградівської райдержадміністрації про визначення місця проживання дитини.

Ухвалою суду від 05.03.2021 року замість Органу опіки та піклування Виноградівської районної державної адміністрації залучено до участі у справі в якості третьої особи: Орган опіки та піклування виконавчого комітету Виноградівської міської ради Закарпатської області.

Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що вона є бабою неповнолітньої дитини, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Мати дитини, дочка позивача ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . Позивач вказує, що з моменту смерті матері дитини онук проживає з нею в АДРЕСА_1 , перебуває на її повному утриманні та вихованні, оскільки батько дитини, відповідач ОСОБА_2 , жодним чином не проявляв своєї турботи про власну дитину, не приймав участь у її вихованні, матеріально не утримував. Відповідач повністю не володіє інформацією про стан здоров`я власної дитини, про її матеріальні та духовні потреби. Він не може забезпечити належні умови для проживання сина, можливості для розвитку здібностей та культурного дозвілля дитини. У зв`язку з цим позивач звернулася до суду з даним позовом та просить суд визначити місце проживання онука ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з нею.

Позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_6 про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, в судове засідання не з`явилися, однак представник позивача подала до суду письмову заяву про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримує та просить суд такі задоволити.

Відповідач ОСОБА_2 будучи належним чином, своєчасно повідомленим про день, час та місце розгляду справи, в порядку ч.11 ст.128 ЦПК України шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, з невідомих суду причин в судове засідання не з"явився і від нього не надійшло жодного клопотання про відкладення слухання справи або поважні причини неявки. Відзив на позов відповідач не подав.

Представник третьої особи органу опіки та піклування виконавчого комітету Виноградівської міської ради в судове засідання також не з`явилася, подала до суду письмову заяву про розгляд справи у її відсутність та підтримання позовних вимог.

Відтак, у відповідності до порядку, встановленого ст. ст. 223, 280, 281 ЦПК України суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних у ній доказів.

Вивчивши та дослідивши матеріали справи, та враховуючи, що у справі наявні достатні матеріали про права і взаємовідносини сторін, суд приходить до висновку, що позовна заява є підставною та підлягає задоволенню, оскільки в судовому засіданні встановлені ті обставини на які посилається позивач в своїй заяві.

Так, в судовому засіданні встановлено, що відповідач ОСОБА_2 та дочка позивача ОСОБА_4 з 16.07.2016 року перебували у зареєстрованому шлюбі, що стверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 від 16.07.2016 року.

Від даного шлюбу у них народилася одна дитина - син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Мати дитини, дочка позивача ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , що стверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 від 06.10.2020 року.

Після смерті матері ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , він проживає у своєї баби, позивача по справі ОСОБА_1 та знаходиться на її утриманні та вихованні.

У той же час батько дитини відповідач ОСОБА_2 , всупереч вимогам ч.2 ст.141, ст.150 Сімейного кодексу України не проявляє своєї турботи про власну дитину, не приймає участі у її вихованні та матеріальному утриманні.

Відповідно до ч.3 ст.51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Підстави виникнення, зміст особистих немайнових і майнових прав та обов`язків батьків і дітей, усиновлювачів та усиновлених, інших членів сім`ї та родичів визначено Сімейним кодексом України.

Згідно зі ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.

Відповідно до ст. 257 Сімейного кодексу України баба, дід, прабаба, прадід мають право спілкуватися зі своїми внуками, правнуками, брати участь у їх вихованні. Батьки чи інші особи, з якими проживає дитина, не мають права перешкоджати у здійсненні бабою, дідом, прабабою, прадідом своїх прав щодо виховання внуків, правнуків. Якщо такі перешкоди чиняться, баба, дід, прабаба, прадід мають право на звернення до суду з позовом про їх усунення.

Відповідно до ст.258 Сімейного кодексу України баба і дід мають право на самозахист онухів. баба і дід мають право звернутися за захистом прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх та повнолітніх непрацездатних внуків до органу опіки та піклування або до суду без спеціальних на те повноважень.

Відповідно до ч.4 ст.29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає.

На рівні внутрішнього законодавства України принцип урахування найкращих інтересів дитини викладено у статті 11 Закону України «Про охорону дитинства», згідно з положеннями яких регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини; предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів дитини.

Статтею 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 р., ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 р. № 789-ХІІ, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчим органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини.

Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського Суду як джерело права.

Положення статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якою передбачено право на повагу до сімейного життя, поширюються у тому числі і на відносини між бабою, дідом та онуками, якщо між ними існують достатньо тісні зв`язки (Рішення Європейського Суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) у справі «Kruskic v. Croatia» від 25 листопада 2014 року, п. 108). ЄСПЛ зазначає, що держава повинна за загальним правилом забезпечити збереження сімейного зв`язку там, де він існує. Відносини між бабою, дідом і онуками за своїм характером відрізняються від відносин між батьками і дітьми і, зокрема, вимагають меншого ступеня захисту. Право на повагу до сімейного життя баби, діда у відносинах з їхніми онуками передбачає, у першу чергу, право підтримувати звичайні стосунки з онуками, навіть якщо такий контакт зазвичай відбувається за згодою особи, яка має батьківську відповідальність» (Рішення ЄСПЛ «Bogonosovy v. Russia» від 05 березня 2019 року, п. 82).

Верховний Суд у постанові від 19.09.2018 р. (Справа №756/7995/15-ц) зауважив, що одним із найважливіших прав дитини є право на сімейне виховання. Право дитини на сімейне виховання включає також право на спілкування з іншими членами сім`ї: дідом, бабою, братами, сестрами, іншими родичами.

Згідно висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Виноградівської мської ради від 22.03.2021 року за № 02-21/835 встановлено наступне.

Службою у справах дітей разом з фахівцями Центру надання соціальних послуг 11.03.2021 року здійснено візит за адресою АДРЕСА_1 з метою обстеження умов проживання дитини, в ході якого встановлено, що малолітній ОСОБА_3 проживає разом з бабусею, дідусем, тіткою та дядьком. Умови проживання сім`ї хороші. Будинок складається з 4 житлових кімнат, кухні, ванної кімнати, прихожої, наявні всі комунальні зручності, санітарний стан відповідає встановленим вимогам. Для дитини створено належні умови для виховання та розвитку, наявне окреме ліжко, є сезонний одяг, взуття, іграшки.

Під час візиту ОСОБА_1 була відсутня, оскільки, зі слів родичів, знаходилась на роботі. Бесіду проведено з тіткою дитини ОСОБА_7 , яка повідомила, що малолітній племінник проживає разом з ними з часу смерті матері. Батько навідується до сина, однак матеріально утримувати не допомагає. Звернення до суду із заявою про визначення місця проживання спричинено необхідністю реєстрації місця проживання малолітнього ОСОБА_5 .

Під час бесіди був присутній також батько дитини ОСОБА_2 , який повідомив, що не заперечує проти проживання малолітнього сина з бабусею і оскільки власного житла наразі не має, вважає, що дитині краще виховуватись в сім`ї бабусі.

Питання про визначення місця проживання малолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , розгляну на засіданні комісії з питань захисту прав дитини 19.03.2021 року. Враховуючи вищенаведене, орган опіки та піклування вважає доцільним визначення місця проживання малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з бабусею ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 .

Судом встановлено, що позивач має постійне місце проживання, утримує дитину матеріально, нею забезпечено належний рівень матеріально-побутових умов для проживання онука. За час проживання з бабою неповнолітній ОСОБА_3 , постійно забезпечений доглядом. Між бабою та дитиною налагоджено тісний психологічний взаємозв`язок.

У той же час постійна відсутність відповідача ставить під сумнів його можливість належним чином та повноцінно утримувати сина, створити умови для його виховання.

Відповідно до ч.3 ст.161 Сімейного кодексу України якщо орган опіки та піклування або суд визнав, що жоден із батьків не може створити дитині належних умов для виховання та розвитку, на вимогу баби, діда або інших родичів, залучених до участі у справі, дитина може бути передана комусь із них.

Аналізуючи вищенаведені обставини та враховуючи вимоги норм сімейного законодавства, належні умови проживання за місцем проживання баби, що сприяють розвитку і належному вихованню дитини, суд вважає доцільним визначити місце проживання дитини з бабою ОСОБА_1 , що повністю відповідає інтересам дитини.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 10, 12, 13, 18, 81, 259, 263-265, 280, 281 ЦПК України, ст. ст.160, 161 Сімейного кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов задоволити.

Визначити місце проживання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з його бабою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання якої: АДРЕСА_1 .

Заочне рішення може бути переглянуто судом, який його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Виноградівського районного суду Закарпатської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У відповідності до п.п. 15.5 п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно- телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

ГоловуючийГ. І. Рішко