ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/208/21 Справа № 186/1811/19 Суддя у 1-й інстанції - Кривошея С. С. Суддя у 2-й інстанції - Лаченкова О. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2021 року Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого - Лаченкової О.В.

суддів - Петешенкової М.Ю., Городничої В.С.

розглянула у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи

апеляційну скаргу ОСОБА_1 ,

на рішення Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 02 березня 2020 року

по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, -

ВСТАНОВИЛА:

В листопаді 2019 року до Першотравенського міського суду Дніпропетровської області надійшов позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання.

Рішенням Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 02 березня 2020 року позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання задоволено частково.

Стягнуто аліменти на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки міста Першотравенська, Дніпропетровської області, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , на її утримання у розмірі 1/6 частини заробітку (доходу) з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця міста Першотравенська, Дніпропетровської області, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , починаючи з 11 листопада 2019 року до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення нею двадцяти трьох років.

Допущено рішення суду негайному виконанню в межах місячної суми стягнення аліментів.

Стягнуто з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця міста Першотравенська, Дніпропетровської області, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , на користь держави судовий збір в сумі 768 (сімсот шістдесят вісім) гривень 40 копійок.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , просить скасувати рішення Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 02 березня 2020 року у справі №186/1811/19 та ухвалити нове рішення, яким стягувати щомісячно з ОСОБА_2 аліменти на користь ОСОБА_1 в розмірі 1/4 частини від всіх видів його доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для осіб відповідного віку, до досягнення нею 23 років за умови, що остання буде продовжувати навчання.

Відзивів на апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 02 березня 2020 року від інших учасників справи до суду не надходило.

Оскільки апеляційним судом у складі колегії суддів не приймалось рішення про виклик учасників справи для надання пояснень у справі, то справа розглядатиметься в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, а копія судового рішення у такому разі надсилається у порядку, передбаченому ч. 5 ст. 272 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що згідно свідоцтва про народження ОСОБА_1 , серії НОМЕР_3 , виданого 14 листопада 2001 року відділом реєстрації актів громадянського стану Першотравенського міського управління юстиції Дніпропетровської області, її батьками є ОСОБА_2 та ОСОБА_2 (а.с. 3).

Відповідно до довідки №373, виданої 10 жовтня 2019 року в.о. директора КЗВО «Дніпропетровський педагогічний коледж» ДОР ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , є студенткою 3 курсу шкільного відділення денної форми навчання комунального закладу вищої освіти «Дніпропетровській педагогічний коледж» Дніпропетровської обласної ради». Навчається з 01 вересня 2018 року по 01 липня 2021 року, згідно наказу від 31 серпня 2018 року №1-о на бюджетній основі (а.с. 5).

Згідно копії виконавчого листа, виданого Першотравенським міським судом Дніпропетровської області 11 травня 2019 року, ОСОБА_2 сплачував аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) (а.с. 9).

Відповідно до копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_4 , виданого 11 листопада 2011 року Дзержинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, ОСОБА_2 11 листопада 2011 року уклав шлюб з ОСОБА_5 , актовий запис №833 (а.с. 28).

Від вказаного шлюбу відповідач має малолітнього сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_5 , виданим 14 травня 2015 року Дзержинським відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис №516 (а.с. 26).

Відповідно до довідки про потребу дитини (дитини-інваліда) у домашньому догляді №2893, виданої 11 грудня 2019 року лікарем Комунального закладу «Першотравенський міський центр первинної медико-санітарної допомоги» ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , перебуває на диспансерному обліку з 09 грудня 2019 року з діагнозом ЧДХ, та потребує домашнього догляду з 11 грудня 2019 року. Довідка дійсна до 12 грудня 2020 року (а.с. 27).

Копією судового наказу, виданого Першотравенським міським судом Дніпропетровської області 27 червня 2019 року підтверджується, що з ОСОБА_2 стягнуто аліменти на користь ОСОБА_5 на утримання малолітньої дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу) (а.с. 63).

Відповідно до ст. ст. 199, 200 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення 23-х років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу, а розмір щомісячних аліментів на повнолітню дочку, сина визначається судом.

За змістом ст. 181, ч. 1 ст. 191 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу батьків, починаючи від дня пред`явлення позову, а в окремих випадках можуть бути присуджені у твердій грошовій сумі.

Відповідно до вимог ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

У п. 20 постанови Пленуму ВСУ від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення сином (донькою) віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Задовольняючи частково позовні вимоги ОСОБА_1 , суд першої інстанції дійшов до правильного та обґрунтованого висновку, що відповідач створив нову сім`ю, має на утриманні малолітню дитину, яка перебуває на диспансерному обліку в медичному закладі, а тому позивачем не доведено, що відповідач має можливість сплачувати аліменти у розмірі 1/4 частини його доходів.

Доводи ОСОБА_1 , що суд першої інстанції не врахував доводи позивача про те, що до досягнення нею повноліття відповідач вже намагався зменшити розмір отримуваних аліментів на її утримання, у зв`язку з погіршенням стану його здоров`я, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки не є предметом розгляду у даній справі.

Крім того, на підставі вимог ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Посилання апелянта, що їй не зрозуміло, яким закладом охорони здоров`я видана довідка, а тому вважає її неналежним доказом по справі, колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки скаржником всупереч вимогам ст. 81 ЦПК України не спростовано належними та допустимими доказами надана відповідачем довідка №2893 від 11.12.2019 року.

Доводи апеляційної скарги, а саме те, що судом першої інстанції неправильно встановлено правовідносини, які виникли між сторонами, неправильно застосовано норми матеріального та процесуального права, висновок суду не відповідає фактичним обставинам справи, не підтверджені жодними належними та допустимими доказами і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом норм матеріального чи процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення справи та є необґрунтованими, оскільки спростовані дослідженими судом обставинами, яким дана правильна правова оцінка.

Будь-яких доказів, які б спростовували висновки суду першої інстанції, особою, яка подала апеляційну скаргу, не надано.

Приведені в апеляційній скарзі інші доводи про те, що суд не дав оцінки наданих ним доказам не можуть бути прийняті до уваги, оскільки вони зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх оцінці, та особистого тлумачення апелянтом норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст.89 ЦПК України виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному та об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Відповідно до рішення «Проніна проти України» № 63566/00, §23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року, п. 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пунктом 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE (Серявін та інші проти України), №4909/04, §58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Таким чином, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Таким чином, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ст.141 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишаючи рішення суду без змін не змінює розподіл судових витрат.

Керуючись ст.ст. 259, 367, 374, 375 ЦПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 02 березня 2020 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, установлених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Головуючий суддя О.В.Лаченкова

Судді М.Ю.Петешенкова

В.С.Городнича