Провадження №2/523/478/21
УХВАЛА

25.08.2021 року м. Одеса

Суворовський районний суд міста Одеси

у складі: головуючої судді Кремер І.О.,

з участю секретаря судового засідання Скоріної М.Р.,

з участю позивача ОСОБА_1 , представника відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_3 , представника відповідача ОСОБА_4 ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 24 в м. Одеса заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову в рамках розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , за участю третьої особи ОСОБА_7 про визнання права власності, витребування майна з чужого незаконного володіння, -

ВСТАНОВИВ:

У провадженні суду знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , за участю третьої особи ОСОБА_7 про визнання права власності, витребування майна з чужого незаконного володіння.

Суд констатує, що під час розгляду справи позивач надав суду клопотання про забезпечення позову, зокрема, просив суд накласти арешт на житлову квартиру за адресою: АДРЕСА_1 та автомобіль марки «BMW 530D», 2004 року випуску, д/н НОМЕР_1 . Обгрунтовуючи вимоги поданої= заяви позивач вказує на те, що невжиття заходів забезпечення позову утруднить або зробить неможливим виконання рішення суду.

Представник відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_3 в судовому засіданні дану заяву підтримала, просила суд вжити заходи забезпечення позову.

Представник відповідача ОСОБА_4 ОСОБА_5 в судовому засіданні проти задоволенні даного клопотання заперечив, з тих підстав, що дане клопотання є необгрунтованим, не зазначено ризики, які свідчать про те, що ненакладення заходів забезпечення позову утруднить або зробить неможливим виконання майбутнього рішення у справі.

Заслухавши пояснення позивача, представників відповідачів, дослідивши матеріали заяви та справи, суд доходить на ступного висновку.

Згідно приписів п. 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ст. 151 ЦПК України заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити: предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; ціну позову, про забезпечення якого просить заявник.

Відповідно до роз`яснень Постанови № 9 Пленуму Верховного суду України "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" від 22 грудня 2006 року, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитись зокрема в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідного виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовними вимогами.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням наступного: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із такою заявою до суду. З цією метою обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову ст. 151 ЦПК України.

Разом з цим, дана заява не містить належного та достатнього обґрунтування доцільності вжиття заходів забезпечення позову, позивачем не зазначено обставини, які свідчать про існування реальної загрози відчуження спірного автомобіля та житлової квартири за адресою: АДРЕСА_1 .

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є саме підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими заявник пов`язує застосування певного виду забезпечення позову.

Щодо адекватності заходу забезпечення позову то, судом визначається його відповідність вимогам, на забезпечення яких він вживається.

Метою забезпечення позову є охорона матеріально-правових інтересів заявника від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, що в свою чергу забезпечить позивачу реальне та ефективне виконання рішення суду.

Дослідивши заяву про забезпечення позову, судом не виявлено достатніх підстав, які б дали суду можливість встановити наявність підтверджених ризиків щодо вчинення дій з боку відповідачів, які призведуть до ускладнення виконання рішення суду або унеможливлять ефективний захист порушеного права.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Суд вважає за необхідним наголосити, що позивачам на сьогоднішній день достеменно невідомо, хто є власником транспортного засобу марки «BMW 530D», 2004 року випуску, д/н НОМЕР_1 та житлової квартири за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідно до правового висновку Верховного Суду України, викладеного в постанові № 6 -605 цс16 від 25.05.2016 року, винесеної за результатами перегляду рішення Апеляційного суду м. Києва та ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Враховуючи вищенаведене, заява про забезпечення позову не містить належного обґрунтування необхідності забезпечення позову, підтвердження права власності на спірний автомобіль, у зв`язку з чим не можливо встановити факту існування реальної загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду в разі невжиття заходів забезпечення даного позову, а тому суд вважає, що лише посилання в заяві на потенційну можливість здійснення відчуження об`єкту нерухомості, без наведення відповідного обґрунтування та підтвердження їх доказами, не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Враховуючи вищенаведене, оскільки заява про забезпечення позову не містить належного обґрунтування необхідності забезпечення позову, суд приходить до висновку, що в задоволенні поданої заяви слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 149 - 153 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволені заяви позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Суворовський районний суд міста Одеси шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складання повної ухвали суду.

Повний текст ухвали суду складено 27 серпня 2021 року.

Суддя Суворовського

районного суду м. Одеси: І.О. Кремер