Дата документу 11.08.2021 Справа № 317/1866/20
Запорізький Апеляційний суд
ЄУН 317/1866/20Головуючий у 1-й інстанції Філіпова І.М. Повний текст рішення складено 25.02.2021 року.
Пр. № 22-ц/807/1746/21Суддя-доповідач Гончар М.С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 серпня 2021 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді (судді-доповідача) Гончар М.С.

суддів Маловічко С.В., Подліянової Г.С.

за участі секретаря Семенчук О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 16 лютого 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Державної архітектурно-будівельної інспекції України в особі Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Запорізькій області про відшкодування моральної шкоди

ВСТАНОВИВ:

У липні 2020 року ОСОБА_1 звернулась до суду із вищезазначеним позовом (а.с. 1-12), який в подальшому уточнила (а.с. 50-62) та в якому просила стягнути з Державної архітектурно-будівельної інспекції України в особі Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Запорізькій області, , на її користь моральну шкоду в розмірі 100000,00 грн.

В обґрунтування свого позову позивач зазначала, що постановою по справі про адміністративне правопорушення № 48 від 19 червня 2019 р., винесеною головним інспектором будівельного нагляду інспекційного відділу №1 Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Запорізькій області Черненком Р.В., її було визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 статті 34, ч. 1, 2 статті 36 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», п.5, 11 Порядку виконання підготовчих та будівельних робіт, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 р. № 466 та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 5950,00 грн.

Вказана постанова була винесена на підставі протоколу про правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 31.05.2019 р. та акту перевірки № 197 від 30.05.2019 р.

31.05.2019 року Департаментом державної архітектурно-будівельної інспекції у Запорізькій області було також складено припис № 46 про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, яким було зобов`язано позивача: 1) з 31.05.2019 р. зупинити будівельні роботи на об`єкті «Житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами» за адресою: АДРЕСА_1 , до отримання права на виконання будівельних робіт у відповідності до вимог чинного законодавства; 2) привести зазначений об`єкт у відповідність до вимог чинного законодавства.

В акті № 197 від 30.05.2019 р., складеному відповідачем за результатами проведення позапланового заходу державного нагляду щодо дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, саме ОСОБА_1 безпідставно визначено як замовника будівництва, проте позивач лише діяла по довіреності від імені власника ОСОБА_2 .

Відповідно до направлення для проведення позапланового заходу № 161 від 15.05.2019 р., дана позапланова перевірка проводилась за зверненням Долинської сільської ради від 11.04.2019 р., стосовно «Споруди невідомого призначення» за адресою АДРЕСА_1 , щодо дотримання суб`єктом містобудування ОСОБА_2 вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил. В даному направленні відсутній номер та дата наказу, згідно з яким головним інспектором будівельного нагляду інспекційного відділу №1 Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Запорізькій області Черненком Р.В. проводилась дана позапланова перевірка, що є порушенням ст. 14 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного нагляду, затвердженого постановою КМУ «Про затвердження Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного нагляду» №698 від 19.08.2015 р.

Позивач також вказувала, що позапланова перевірка була проведена відповідачем з порушенням п.7 Порядку здійснення державного архітектурно - будівельного контролю, затвердженого постановою КМУ № 553 від 23.05.2011 року, оскільки позивач не є суб`єктом містобудування та не подавала письмових заяв про проведення перевірки об`єкта будівництва; не було необхідності проведення перевірки достовірності даних, наведених у повідомленні про початок виконання підготовчих робіт, повідомленні про початок виконання будівельних робіт, декларації про готовність об`єкта до експлуатації, протягом трьох місяців з дня подання зазначених документів, саме в зв`язку з тим, що позивач не подавала повідомлень про початок виконання підготовчих робіт, повідомлень про початок виконання будівельних робіт, декларації про готовність об`єкта до експлуатації тому, що позивач не є виконавцем будівельних робіт; на момент проведення перевірки у співробітників Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Запорізькій області, не було ніяких відомостей про самочинність чи не самочинність недобудованої споруди, яка знаходиться на земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_1 ; не було необхідності проведення перевірки виконання суб`єктом містобудівної діяльності вимог приписів органів державного архітектурно-будівельного контролю так як ніяких приписів на той час не існувало; не існувало підстав, встановлених законом для вимоги головного інспектора будівельного нагляду Держархбудінспекції щодо проведення перевірки; в зверненні юридичної особи, а саме Долинської сільської ради Запорізького району, не було надано фактів про порушення суб`єктом містобудування вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, побудована на земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_1 , недобудована господарська будівля жодним чином не порушує прав Долинської сільської ради Запорізького району, яка звернулась із заявою, і її заява не містить жодного належного обґрунтовування з цього приводу.

Щодо припису, то позивач зазначала, що припис зобов`язував її виконати необхідні дії до 31.05.2019 року, але вручено позивачу його було тільки 06.06.2019 р. В приписі не конкретизовано як саме позивач мав усувати порушення, був відсутній механізм виконання оскаржуваного припису, беручи до уваги те, що позивач не є та не була власником «Житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами» за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 12.09.2019 року по справі № 280/3198/19 позовні вимоги позивача було задоволено повністю: визнано протиправною та скасовано постанову по справі про адміністративне правопорушення №48 від 19.06.2019, винесену головним інспектором будівельного нагляду інспекційного відділу №1 Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Запорізькій області Черненко Р.В., визнано протиправним та скасовано припис № 46 від 31.05.2019 року, винесений головним інспектором будівельного нагляду інспекційного відділу №1 Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Запорізькійобласті Черненок Р.В. Постановою Третього адміністративного суду від 13.02.2020 року, рішення Запорізького окружного адміністративного суду було змінено.

Позивач вважала, що судами встановлено, що виходячи зі змісту наведених документів та недоведеності факту, саме безпосереднього виконання позивачем будівельних робіт, наведені копії фотографій недобудованої будівлі не є належними доказами, в межах спірних правовідносин та не підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення, саме ОСОБА_1 .

В автоматизованому порядку для розгляду цієї справи визначено суддю суду першої інстанції Ачкасова О.М. (а.с. 46).

Ухвалою судді Запорізького районного суду Запорізької області від 05 серпня 2020 року вищезазначену цивільну справу передано за підсудністю на розгляд до Жовтневого районного суду м. Запоріжжя (а.с. 67).

В автоматизованому порядку для розгляду цієї справи визначено суддю суду першої інстанції Жукову О.Є. (а.с. 72).

Ухвалою судді суду першої інстанції (а.с. 73-74) відкрито загальне позовне провадження у цій справі з викликом сторін.

Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя вищезазначену справу передано на розгляд Ленінського районного суду м. Запоріжжя за місцезнаходженням відповідача (а.с. 96-97).

В автоматизованому порядку для розгляду цієї справи визначено суддю суду першої інстанції Філіпову І.М. (а.с. 105).

Рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 16 лютого 2021 року (а.с. 140-144) у задоволенні позову ОСОБА_1 у цій справі відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права судом першої інстанції при його ухваленні, позивач ОСОБА_1 у своїй апеляційній скарзі (а.с. 146-153) просила рішення суду першої інстанції у цій справі скасувати та ухвалити нове рішення, яким її позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

В автоматизованому порядку для розгляду цієї справи визначено колегію суддів Запорізького апеляційного суду: головуючого суддю (суддю-доповідача) Гончар М.С., суддів Маловічко С.В. та Подліянову Г.С. (а.с. 161).

Ухвалою апеляційного суду апеляційне провадження за вищезазначеною апеляційною скаргою відкрито 05 квітня 2021 року (а.с. 162), справу призначено до апеляційного розгляду (а.с. 163), з урахуванням навантаженості судді-доповідача та колегії суддів, а також відпустки судді - доповідача у період з 09 червня 2021 року по 23 липня 2021 року (а.с. 178).

Відповідач Державна архітектурно-будівельна інспекція України в особі Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Запорізькій області подав апеляційному суду відзив на вищезазначену апеляційну скаргу позивача у цій справі (а.с. 169-177).

Відводів у цій справі не заявлено, самовідводи відсутні.

Заслухавши у судовому засіданні доповідь судді-доповідача, пояснення позивача ОСОБА_1 та представника відповідача - Державної архітектурно-будівельної інспекції України в особі Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Запорізькій області - Іванченко Т.О. (а.с. 179-183), перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд дійшов висновку про те, що апеляційна скарга позивача ОСОБА_1 у цій справі підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

В силу вимог ст. 367 ч. 1 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (ст. 367 ч. 4 ЦПК України).

В силу вимог ст. 374 ч. 1 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право…змінити рішення (п.2).

Відповідно до ст. 376 ЦПК України підставами для …зміни рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частин (ст. 376 ч. 4 ЦПК України).

В силу вимог ст. 258 ч. 1 п. 2, 3 ЦПК України судовими рішеннями є рішення, постанови.

За змістом ст. 381 ч. 1 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги приймає постанову за правилами ст. 35 і глави 9 розділу ІІІ цього Кодексу з особливостями, зазначеними у ст. 382 цього Кодексу.

Встановлено, що суд, першої інстанції, правильно відмовляючи у задоволенні позову позивача у цій справі, правильно керувався ст. ст. 2, 4, 12, 259, 263-268, 273 ЦПК України, та разом із тим, помилково розглянув позовні вимоги позивача у цій справі по суті, відмовивши у їх задоволенні у повному обсязі з підстав їх необґрунтованості та недоведеності.

Оскільки, не звернув належної уваги на зміст ст. 1173 ЦК України (Відшкодування шкоди, завданої органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування), на яку в обґрунтування свого позову посилалась позивач у цій справі (уточнений позов а.с. 60): шкода, завдана фізичній … особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади… при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою… незалежно від вини цих органів.

Таким чином, суд першої інстанції мав відмовити у задоволенні позову позивача у цій справі через незалучення до участі у цій справі другого (належного) відповідача- Держави України в особі Державної казначейської служби України.

Останнє узгоджується із правовим висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 26 серпня 2020 року у справі 522/11325/16, який є обов`язковим для врахування загальними судами у цій справі в силу вимог ст. 263 ч. 4 ЦПК України.

Так, за змістом вказаного правового висновку Верховного Суду: «…При вирішенні спору про відшкодування моральної шкоди, заподіяної громадянинові незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу державної влади, його посадовими або службовими особами, судам слід виходити з того, що зазначений орган має бути відповідачем у такій справі, якщо це передбачено відповідним законом. Якщо ж відповідним законом чи іншим нормативним актом це не передбачено або в ньому зазначено, що шкода відшкодовується державою (за рахунок держави), то поряд із відповідним державним органом суд має притягнути як відповідача відповідний орган Державного казначейства України…

…відшкодування відповідно до закону шкоди, завданої фізичній … особі внаслідок незаконно прийнятих рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади (органів місцевого самоврядування), а також їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень, здійснюється державою (органами місцевого самоврядування) за рахунок коштів державного бюджету (місцевих бюджетів) в межах бюджетних призначень за рішенням суду у розмірі, що не перевищує суми реальних збитків, у порядку, встановленому КМУ…».

Поза межами компетенції апеляційного суду, передбаченої ЦПК України, є залучення Державного казначейства України у цій справі на стадії апеляційного перегляду цієї справи.

Разом із тим, порушенням прав Держави України в особі Державної казначейської служби України у цій справі буде вирішення апеляційним судом по суті позовних вимог позивача без залучення останньої у цій справі в якості другого (належного) відповідача.

При вищевикладених обставинах, доводи апеляційної скарги позивача ОСОБА_1 лише частково ґрунтуються на законі та доказах, наявних у матеріалах цієї справи.

За таких обставин, апеляційну скаргу ОСОБА_1 слід задовольнити частково, рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 16 лютого 2021 року у цій справі слід змінити, виклавши мотивувальну частину останнього в редакції цієї постанови.

При цьому, апеляційним судом встановлено, що рішенням, яке переглядається в апеляційному порядку, суд першої інстанції не вирішував у цій справі питання про розподіл понесених судових витрат між сторонами, пов`язаних із розглядом цієї справи судом першої інстанції, а тому останнє також в апеляційному порядку не переглядалось. Однак, воно може бути вирішено судом першої інстанції у подальшому за власною ініціативою або за заявою учасників цієї справи в порядку, передбаченому ст. 270 ЦПК України.

Крім того, в разі лише часткового задоволення апеляційної скарги позивача при вищевикладених обставинах, позивач ОСОБА_3 не має права в порядку ст. 141 ч. ч. 1, 13 ЦПК України права на компенсацію за рахунок відповідача - Державної архітектурно-будівельної інспекції України в особі Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Запорізькій області у цій справі будь-яких судових витрат, пов`язаних із розглядом цієї справи апеляційним судом.

Також, апеляційний суд вважає за доцільне роз`яснити учасникам цієї справи, що ОСОБА_1 не позбавлена права у подальшому у позасудовому чи судовому порядку окремо від цієї справи вирішувати питання про відшкодування моральної шкоди із залученням другого (належного) відповідача Державної казначейської служби України.

Керуючись ст.ст. 12, 81-82, 89, 367-368, 371 - 372, 374 - 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 16 лютого 2021 року у цій справі змінити, виклавши мотивувальну частину останнього в редакції цієї постанови.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, проте, може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту цієї постанови.

Повний текст постанови апеляційним судом складений 25.08.2021 року, оскільки у період з 21.08.2021 року по 24.08.2021 року включно мали місце вихідні та святкові дні.

Головуючий суддяСуддяСуддя
Гончар М.С. Маловічко С.В.Подліянова Г.С.