Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09.04.2021 Справа №607/3655/21

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого - судді Вийванко О. М.

за участю секретаря судового засідання Хримко У. А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернулася в суд із позовом до відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно, а саме, на 8/21 частини житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель та споруд, загальною площею 78,9 кв. м., житловою площею 64,6 кв. м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті її батька ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , після смерті її матері ОСОБА_5 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 , та після смерті її чоловіка ОСОБА_6 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 , посилаючись на те, що після смерті її батьків та чоловіка відкрилась спадщина за законом на частки даного житлового будинку. Однак, постановою нотаріуса позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки відсутній правовстановлюючий документ на житловий будинок, який необхідний для видачі свідоцтва про право на спадщину.

У судове засідання позивач та її представник не з`явилися, однак від позивача надійшло клопотання про розгляд справи без її участі, позов підтримує та просить його задовольнити.

Відповідачі у судове засідання не з`явилися, однак подав заяви про розгляд справи без їх участі, позов визнають повністю та не заперечують проти його задоволення.

Перевіривши, дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, суд встановив наступні обставини справи.

Судом встановлено, що житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, який знаходиться в АДРЕСА_1 , належав до суспільної групи господарств - колгоспного двору.

Відповідно до довідки № 184 від 24.06.2020 року головою колгоспного двору, станом на 01.07.1990 року, був ОСОБА_4 , 1940 року народження, а членами двору: дружина ОСОБА_5 , 1938 року народження; дочка ОСОБА_1 , 1964 року народження; зять ОСОБА_6 , 1962 року народження; онук ОСОБА_3 , 1984 року народження; онука ОСОБА_7 , 1987 року народження; мати ОСОБА_8 , 1912 року народження, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Згідно інформаційної довідки про технічний стан нерухомого майна виданої Тернопільським районним госпрозрахунковим бюро технічної інвентаризації від 21.10.2020 року №1346, будинковолодіння в АДРЕСА_1 рахується за: ОСОБА_4 ; ОСОБА_5 ; ОСОБА_1 ; ОСОБА_6 ; ОСОБА_3 ; ОСОБА_7 .

Статус майна колгоспного двору був врегульований статтями 120-126 ЦК України в редакції 1963 року, які були виключені з кодексу у 1993 році (Закон від 16 грудня 1993 року № 3718-ХІІ "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України", який набрав чинності з 18 січня 1994року).

Відтак, у вказаній частині підлягають застосуванню норми ЦК УРСР в редакції 1963 року.

Частиною 1 статті 112 ЦК УРСР передбачено, що колгоспний двір - це сімейно-трудове об`єднання осіб, які використовують майно двору для ведення підсобного господарства і сімейних потреб. Майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності (стаття 112 цього Кодексу).

Згідно зі ст.120 ЦК УРСР 1963 року, майно колгоспного двору належить всім членам двору на праві спільної сумісної власності.

За змістом ст. 123 ЦК УРСР 1963 року розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. Частку працездатного члена двору в майні двору може бути зменшено або у її виділенні зовсім відмовлено у зв`язку з недовгочасним його перебуванням у складі двору або незначною участю своєю працею чи коштами в господарстві двору.

Пунктом 6 Постанови Пленуму Верховного Суду від 22 грудня 1995року № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» судам роз`яснено, що положення статей 17, 18 Закону «Про власність» щодо спільної сумісної власності поширюються на правовідносини, які виникли після введення в дію цього Закону (з 15 квітня 1991 року). До правовідносин, що виникли раніше, застосовується діюче на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, ще регулювали власність цього двору, а саме: а) право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштамиу веденні спільного господарства двору (в цей строк не включається час перебування на дійсній строковій військовій службі, навчання в учбовому закладі, хвороба).

Аналогічна правова позиція міститься у постановах Верховного Суду України від 14.01.2014 року у справі №6-145цс13 та від 18 листопада 2015 року № 6-350цс15.

Таким чином, право на частку у колгоспному дворі мають всі члени двору, які до 15 квітня 1991 року не втратили право на таку частку.

Оскільки вищевказаний житловий будинок збудовано в 1970 році (копія технічного паспорта, виготовленого Тернопільським районним госпрозрахунковим бюро технічної інвентаризації за станом на 19.10.2020 року, додається), тобто в період до 15.04.1991 року, до введення в дію Закону України «Про власність», всі члени колгоспного двору набули права спільної сумісної власності на вказаний будинок. Це право збереглося за ними і після припинення колгоспного двору після введення в дію вищезазначеного Закону.

Таким чином, всім членам колгоспного двору, якими є: ОСОБА_4 , 1940 року народження; ОСОБА_5 , 1938 року народження; ОСОБА_1 , 1964 року народження; ОСОБА_6 , 1962 року народження; ОСОБА_3 , 1984 року народження; ОСОБА_7 , 1987 року народження; ОСОБА_8 , 1912 року народження, належить на праві власності по 1/7 частині житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель та споруд загальною площею 78,9 км. в., з яких житлова 64,6 кв. м., який знаходиться в АДРЕСА_1 .

ІНФОРМАЦІЯ_4 померла ОСОБА_8 , що стверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданим повторно 28.01.2021 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Тернопільської області Управління державної реєстрації Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), актовий запис № 21.

Після смерті ОСОБА_8 відкрилася спадщина на майно, а саме: 1/7 частину житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель та споруд, який знаходиться в АДРЕСА_1 .

На день смерті ОСОБА_8 , котра померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , із спадкодавцем були зареєстровані: син ОСОБА_4 , 1940 року народження; невістка ОСОБА_9 , 1938 року народження; онука ОСОБА_1 , 1964 року народження; зять сина ОСОБА_6 , 1962 року народження; правнук ОСОБА_3 , 1984 року народження; правнука ОСОБА_7 , 1987 року народження; онук ОСОБА_10 , 1970 року народження, про що видано довідку №28 від 01.02.2021 року.

Таким чином, спадкоємцем майна ОСОБА_8 , котра померла ІНФОРМАЦІЯ_4 є її син ОСОБА_4 , 1940 року народження (свідоцтво про смерть видане повторно 23.07.1957 року), який вступив в управління майном - 1/7 частиною.

ІНФОРМАЦІЯ_5 помер ОСОБА_4 , що стверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 , виданим 19.02.1996 року Смиковецькою сільською Радою народних депутатів, актовий запис №3.

Після смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина на майно, а саме: 2/7 частин житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель та споруд, який знаходиться в АДРЕСА_1 , з яких 1/7 частина після смерті його матері ОСОБА_8 , котра померла ІНФОРМАЦІЯ_4 та 1/7 частина - як члену колгоспного двору.

На день смерті ОСОБА_4 , котрий помер ІНФОРМАЦІЯ_5 , із спадкодавцем були зареєстровані: дружина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 ; дочка ОСОБА_1 , 1964 року народження; зять ОСОБА_6 , 1962 року народження; онук ОСОБА_3 , 1984 року народження; онука ОСОБА_7 , 1987 року народження; син ОСОБА_10 , 1970 року народження, про що видано довідку №184 від 24.06.2020 року.

Таким чином, спадкоємцем майна ОСОБА_4 , котрий помер ІНФОРМАЦІЯ_5 є: дружина ОСОБА_5 (свідоцтво про одруження серія НОМЕР_3 від 23.08.1960 року); дочка ОСОБА_1 (свідоцтво про народження ОСОБА_11 серія НОМЕР_4 від 08.08.1964 року та свідоцтво про укладення шлюбу серія НОМЕР_5 від 05.11.1983 року); син ОСОБА_10 (свідоцтво про народження ОСОБА_10 серія НОМЕР_6 від 11.12.1970 року), які вступили в управління майном по 2/21 частині.

ІНФОРМАЦІЯ_7 померла ОСОБА_5 , що стверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_7 , виданим Смиковецькою сільською радою Тернопільського району, Тернопільської області 21.08.2013 року, актовий запис № 16.

Після смерті ОСОБА_5 відкрилася спадщина на майно, а саме: 5/21 частин житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель та споруд, який знаходиться в АДРЕСА_1 , з яких: 2/21 частина після смерті чоловіка ОСОБА_4 , котрий помер ІНФОРМАЦІЯ_5 та 1/7 частина - як члена колгоспного двору.

Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

На день смерті ОСОБА_5 , котра померла ІНФОРМАЦІЯ_7 , із спадкодавцем були зареєстровані: дочка ОСОБА_1 , 1964 року народження; зять ОСОБА_6 , 1962 року народження; онук ОСОБА_3 , 1984 року народження; онука ОСОБА_2 , 1987 року народження; правнука ОСОБА_12 , 2007 року народження; правнук ОСОБА_13 , 2011 року народження, про що видано довідку №374 від 09.10.2020 року.

Таким чином, спадкоємцем майна ОСОБА_5 , котра померла ІНФОРМАЦІЯ_7 є: дочка ОСОБА_1 (свідоцтво про народження ОСОБА_11 серія НОМЕР_4 від 08.08.1964 року та свідоцтво про укладення шлюбу серія НОМЕР_5 від 05.11.1983 року), яка вступила в управління майном - 5/21 частиною.

ІНФОРМАЦІЯ_8 помер ОСОБА_6 , що стверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_8 , виданим 20.06.2018 Виконавчим комітетом Смиковецької сільської ради Тернопільського району, Тернопільської області, актовий запис № 07.

Після смерті ОСОБА_6 відкрилася спадщина на майно, а саме: 1/7 частину житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель та споруд, який знаходиться в АДРЕСА_1 .

Разом з померлим ІНФОРМАЦІЯ_8 ОСОБА_6 , на день смерті, із спадкодавцем були зареєстровані: дружина ОСОБА_1 , 1964 року народження; син ОСОБА_3 , 1984 року народження; дочка ОСОБА_2 , 1987 року народження; онука ОСОБА_12 , 2007 року народження; онук ОСОБА_13 , 2011 року народження; онук ОСОБА_14 , 2015 року народження, про що видано довідку № 373 від 09.10.2020 року.

Таким чином, спадкоємцем майна ОСОБА_6 , котрий помер ІНФОРМАЦІЯ_8 є: дружина ОСОБА_1 (свідоцтво про укладення шлюбу серія НОМЕР_5 від 05.11.1983 року); син ОСОБА_3 (свідоцтво про народження ОСОБА_3 серія НОМЕР_9 від 01.09.1984 року); дочка ОСОБА_2 (свідоцтво про народження ОСОБА_15 серія НОМЕР_10 від 25.10.1987 року та свідоцтво про шлюб серія НОМЕР_11 від 06.06.2006 року, які вступили в управління майном - по 1/21 частині.

У справах приватного нотаріуса Тернопільського районного нотаріального округу Чопик І.Я. заведена спадкова справа № 136/2020 після смерті ОСОБА_5 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_7 та спадкова справа №137/2020 після смерті ОСОБА_6 померлого ІНФОРМАЦІЯ_8 за заявами ОСОБА_1 .

Крім ОСОБА_1 після смерті матері ОСОБА_5 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_7 , інших спадкоємців немає.

Крім ОСОБА_1 після смерті чоловіка ОСОБА_6 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_8 , є інші спадкоємці, діти померлого - ОСОБА_3 та ОСОБА_2 .

Таким чином, право на спадкування за законом на 8/21 частин житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель та споруд, який знаходиться в АДРЕСА_1 має позивач ОСОБА_1 , з яких: після смерті батька ОСОБА_4 , котрий помер ІНФОРМАЦІЯ_5 - 2/21 частини; після смерті матері ОСОБА_5 , котра померла ІНФОРМАЦІЯ_7 - 5/21 частини; після смерті чоловіка ОСОБА_6 , котрий помер ІНФОРМАЦІЯ_8 - 1/21 частину.

Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 22.12.2020 року № 650/02-31 відмовлено ОСОБА_1 у вчинені нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, після смерті матері ОСОБА_5 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_7 та після смерті чоловіка ОСОБА_6 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_8 , оскільки відсутній правовстановлюючий документ на житловий будинок, який необхідний для видачі свідоцтва про право на спадщину.

У відповідності до ст.1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до вимог ст. 1216 Цивільного кодексу України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

У відповідності до вимог ст.1217 Цивільного кодексу України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно із вимогами ст. 1268 Цивільного кодексу України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Нормами статті 328 Цивільного кодексу України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Таким чином, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також, достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, зважаючи на те, що позивач не має можливості реалізувати свої спадкові права в нотаріальному порядку, оскільки спадкодавці не отримали за життя правовстановлюючих документів на належне майно, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог, так як в даному випадку мають місце порушення прав позивача, які підлягають захисту, шляхом визнання за ОСОБА_1 права власності на 8/21 частини житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель та споруд, загальною площею 78,9 кв. м., житловою площею 64,6 кв. м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті її батька ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , після смерті її матері ОСОБА_5 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 , та після смерті її чоловіка ОСОБА_6 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 .

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 2, 4, 12, 13, 76-78, 258-268, 273, 352-355Цивільного процесуального кодексу України, ст. ст. 328, 1216, 1217, 1223, 1268, 1276 Цивільного кодексу України, ст. 120 Цивільного кодексу УРСР 1963 року, Постановою Пленуму Верховного суду України № 20 від 22.12.1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності, суд, -

УХВАЛИВ:

Задовольнити позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 8/21 частини житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель та споруд, загальною площею 78,9 кв. м., житловою площею 64,6 кв. м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті її батька ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , після смерті її матері ОСОБА_5 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 , та після смерті її чоловіка ОСОБА_6 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційної скарги не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Тернопільського апеляційного суду або через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 Цивільного процесуального кодексу України.

Позивач: ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_12 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідачі: ОСОБА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_13 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ;

ОСОБА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_14 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Повний текст рішення суду складено та підписано 19 квітня 2021 року.

Головуючий суддяО. М. Вийванко