Справа № 203/795/21
Провадження № 2/0203/647/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

12.07.2021 року Кіровський районний суд м. Дніпропетровська в залі суду в м. Дніпрі у складі:

головуючого судді Ханієвої Ф.М.,

за участю секретаря судового засідання Мурадли Ф.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи цивільну справу за позовом Комунального підприємства «Дніпроводоканал» Дніпровської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по оплаті послуг водопостачання та водовідведення,

ВСТАНОВИВ:

01 березня 2021 року до Кіровського районного суду міста Дніпропетровська звернулося Комунальне підприємство «Дніпроводоканал» Дніпровської міської ради з позовом до ОСОБА_1 , в якому просить суд:

- стягнути з ОСОБА_1 заборгованості по оплаті послуг з водопостачання та водовідведення з урахуванням 3% річних та інфляційного збільшення в розмірі 24791,97грн., з них 15507,49грн. сума основного боргу за період з 01.11.2006р. по 31.12.2020р., 1505,78грн. сума 3% річних та інфляційне збільшення 7778,70грн. на користь Комунального підприємства «Дніпроводоканал» Дніпровської міської ради.

І. Стислий виклад позицій учасників справи.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що між ним та відповідачем встановилися фактичні відносини з приводу надання послуг з водопостачання та водовідведення за адресою: АДРЕСА_1 , абоненту відкритий особовий рахунок № НОМЕР_1 , відповідальним квартиронаймачем є ОСОБА_1 . У зв`язку з невнесенням відповідачем оплати за надані послуги за період з 01.11.2006 року по 31.12.2020 року виникла заборгованість у загальному розмірі 15507,49 грн. У зв`язку з цим, позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість по оплаті послуг з водопостачання і водовідведення в сумі 24791,97грн., з них 15507,49грн. сума основного боргу за період з 01.11.2006р. по 31.12.2020р., 1505,78грн. сума 3% річних та інфляційне збільшення 7778,70грн та судові витрати у справі.

ІІ. Заяви, клопотання. Інші процесуальні дії у справі.

Ухвалою суду від 31.03.2021 року цивільний позов було залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви.

09.04.2021 року на виконання ухвали суду позивачем були усунені недоліки позовної заяви належним чином та у повному обсязі.

Ухвалою суду від 19.04.2021 року було відкрито провадження у цивільній справі та призначено справу до розгляду по суті за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи.

12.05.2021р. та 09.07.2021 року від представника позивача надійшли письмові заяви, за змістом яких остання просить суд розглянути справу за її відсутності, не заперечує проти заочного розгляду справи, позовні вимоги підтримує у повному обсязі (а.с.34, 40).

У судові засідання, призначені на 24.05.2021 року та 12.07.2021 року, відповідач, який був повідомлений належним чином про дату, час та місце судових засідань, не з`явився, будь-яких заяв чи клопотань на адресу суду не надсилав, про причини неявки суду не повідомив, відзиву на позовну заяву не надав.

У зв`язку з цим, за наявності підстав, визначених ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів.

Крім того, суд на підставі ст.ст. 211, 223, ч. 2 ст. 247 ЦПК України, продовжив судове засідання за відсутності представника позивача та без фіксування судового засідання технічними засобами.

Під час розгляду справи судом були досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин з посиланням на докази.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що за відомостями з довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб від 09.12.2020 року, за адресою місця проживання: АДРЕСА_2 , з 06.01.1981 року зареєстрований ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.5).

Між позивачем та ОСОБА_1 , як відповідальним квартиронаймачем, виникли фактичні відносини з приводу надання послуг з водопостачання та водовідведення (а.с.7-8, 20-21).

Відповідно до розрахунків заборгованості по особистому рахунку НОМЕР_2 , загальна сума заборгованості за оплату послуг з водовідведення та водопостачання за період з 01.11.2006 року по 31.12.2020 року становить 234791,97 грн. (а.с.22).

15.02.2021 року на адресу місця проживання ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ) було направлене досудове повідомлення з вимогою про сплату заборгованості за послуги водопостачання та водовідведення за період з 01.01.1999 року по 31.12.2020 року у загальному розмірі 24791,97 грн. (15507,49 грн основний борг за послуги водопостачання та водовідведення, 7778,70 грн індекс інфляції, 1505,78 грн три відсотки річних) (а.с.2-4).

Спірні правовідносини між сторонами виникли з приводу стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості по оплаті послуг з водопостачання і водовідведення в загальному розмірі 24791,97грн., з них 15507,49грн. сума основного боргу за період з 01.11.2006р. по 31.12.2020р., 1505,78грн. сума 3% річних та інфляційне збільшення 7778,70грн.

ІV. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України (далі ЦК України), зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно з ч. 1 ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 68 Житлового кодексу Української РСР (далі ЖК УРСР), наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги.

Відповідно до ст. 67 ЖК УРСР, плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться, крім квартирної плати, за затвердженими в установленому порядку тарифами.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004 року № 1875-ІV (далі Закон України № 1875-ІV, в редакції, чинний у період з 01.11.2006 року по 01.05.2019 року), предметом регулювання цього Закону є правовідносини, що виникають між споживачами у процесі створення, надання та споживання житлово-комунальних послуг.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 Закону України № 1875-ІV, залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної води, централізоване постачання гарячої води, водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); 2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); 3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); 4) послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо).

Згідно із п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України № 1875-ІV, споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Відповідно до п. 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21.07.2005 року, розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк.

Згідно із ст. 22 Закону України «Про питну воду та питне водопостачання», споживачі питної води зобов`язані своєчасно вносити плату за використану питну воду відповідно до встановлених тарифів на послуги централізованого водопостачання і водовідведення.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 року № 2189-VIII (далі Закон України № 2189-VIII, введений в дію 01.05.2019 року), предметом регулювання цього Закону є відносини, що виникають у процесі надання споживачам послуг з управління багатоквартирним будинком, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення та поводження з побутовими відходами, а також відносини, що виникають у процесі надання послуг з постачання та розподілу електричної енергії і природного газу споживачам у житлових, садибних, садових, дачних будинках.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 5 Закону України № 2189-VIII, комунальні послуги це послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами.

Відповідно до ст. 9 Закону України № 2189-VIII, споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором.

Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.

Дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України № 2189-VIII, індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Згідно із ст. 541 ЦК України, солідарний обов`язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов`язання.

Відтак, ураховуючи той факт, що відповідачі порушують зобов`язання з оплати наданих послуг з водопостачання та водовідведення, і таке зобов`язання є неподільним, суд вважає вимоги позивача про стягнення з них заборгованості у солідарному порядку такими, що підлягають задоволенню.

Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.

Аналогічний висновок щодо застосування норм права викладено у постанові Верховного Суду України від 20.04.2016 року №6-2951цс15.

Тому позовна вимога про стягнення з відповідача заборгованості по оплаті послуг з водопостачання та водовідведення у розмірі 15507,49 грн сума основного боргу за період з 01.11.2006 року по 31.12.2020 року, є такою, що підлягає задоволенню у повному обсязі.

З приводу позовної вимоги про стягнення з відповідача трьох відсотків річних та інфляційних втрат, суд зазначає таке.

За правилами, встановленими ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора має сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції та три відсотки річних від простроченої суми, якщо інший розмір відсотків не встановлено договором або законом.

Матеріали справи не містять відомостей про встановлений між сторонами інший розмір відсотків за несвоєчасне виконання зобов`язання, отже, вимога позивача про стягнення з відповідача трьох відсотків річних у розмірі 1505,78 грн та у розмірі 7778,70 грн інфляційних втрат, обґрунтована й підлягає задоволенню повністю.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

V. Висновки суду за результатами розгляду позовної заяви.

Суд, враховуючи вищевикладені норми чинного законодавства України, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні докази, доходить висновку, що позовні вимоги Комунального підприємства «Дніпроводоканал» Дніпровської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості є обґрунтованими та підлягають задоволенню повністю.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача пропорційно розміру задоволених позовних вимог необхідно стягнути судовий збір у розмірі 2270,00 грн.

Керуючись статтями 5, 7, 10-13, 19, 23, 76-81, 89, 133, 141, 209, 210, 213, 228, 229, 258, 259, 263-265, 274, 275, 279, 280-283 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

вирішив:

Позов Комунального підприємства «Дніпроводоканал» Дніпровської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь Комунального підприємства «Дніпроводоканал» Дніпровської міської ради (49101, м. Дніпро, вул. Троїцька, 21а; ) заборгованість по оплаті послуг з водопостачання та водовідведення, з урахуванням трьох відсотків річних та інфляційних втрат, у загальному розмірі 24791,97 грн (двадцять чотири тисячі сімсот дев`яносто одна гривень 97копійки), з яких: 15507,49 грн сума основного боргу за період з 01.11.2006 року по 31.12.2020 року; 1505,78 грн три відсотки річних; 7778,70 грн інфляційні втрати.

Стягнути з ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь Комунального підприємства «Дніпроводоканал» Дніпровської міської ради (49101, м. Дніпро, вул. Троїцька, 21а; ) судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2270,00 грн (дві тисячі двісті двадцять сім гривень 00 копійок).

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Заочне рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Дніпровського апеляційного суду через суд першої інстанції, що відповідає приписам пункту 15, підпункту 15.5 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини заочного рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється від дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом вказаних строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя Ф.М. Ханієва