Провадження № 4-с/582/3/21
Справа № 2-41/03
Недригайлівський районний суд Сумської області
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"09" квітня 2021 р.

Недригайлівський районний суд Сумської області у складі головуючого судді Яковенко Н.М., за участю секретаря Костенка Ю.В., розглядаючи у залі суду смт Недригайлів у судовому засіданні скаргу представника скаржника ОСОБА_1 , адвоката Валюха Ю.В. на бездіяльність державного виконавця - начальника Недригайлівського міжрайонного відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Лісової Ю.Г.

В С Т А Н О В И В :

Представник ОСОБА_1 , адвокат Валюх Ю.В. звернувся до суду зі скаргою на бездіяльність державного виконавця, у якій просить визнати бездіяльність начальника Недригайлівського міжрайонного відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) Лісовою Ю. неправомірною та зобов`язати її усунути допущені порушення шляхом зняття арешту з грошових коштів ОСОБА_1 , які містяться на його рахунках та завершити зведене виконавче провадження № 60290981 відповідно до вимог ст. 25 закону.

Скарга обґрунтована тим, що скаржника ОСОБА_1 03 березня 2021 року було викликано до виконавчої служби та повідомлено, що працівниками Недригайлівського міжрайонного відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) прийнято рішення про арешт його коштів в банках України, як боржника. Оскільки в Єдиному реєстрі боржників Міністерства юстиції України будь-яка інформація з цього приводу відсутня, ОСОБА_1 не знав і не міг знати про наявність щодо нього відкритого виконавчого провадження.

У зв`язку з наведеним, 03 березня 2021 року скаржник за роз`ясненням даного питання звернувся з письмовою заявою до Недригайлівського міжрайонного відділу державної виконавчої служби. 06 березня 2021 року за № 3135 він отримав письмову відповідь, де зазначено, що на підставі рішення Недригайлівського районного суду Сумської області у справі № 2-41/3 18 листопада 2003 року було видано два виконавчі листи. Перший виконавчий лист, про стягнення з ОСОБА_1 боргу на користь AT «Український інноваційний банк» в особі його Сумської філії в сумі 73 419 грн. 92 коп, які об`єднані у зведене виконавче провадження.

З таким рішенням працівників Недригайлівського міжрайонного відділу державної виконавчої служби скаржник не згодний, вважає їх не обґрунтованими, не законними та такими, що грубо порушують законні права і гарантовані Конституцією України інтереси скаржника, оскільки Державна виконавча служба не може безперервно на протязі 17 (сімнадцяти) років здійснювати примусове стягнення з скаржника коштів на користь стягувана - AT «Український інноваційний банк» в особі його Сумської філії, оскільки така діяльність органів ДВС суперечить чинному законодавству України та порушує його законні права та інтереси.

Відокремлений підрозділ «Сумська філія AT «Український інноваційний банк» давно ліквідовано і вона не здійснює свою господарську діяльність. Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Міністерства юстиції України, станом на 15 березня 2021 року Закрите акціонерне товариство «Український інноваційний банк» зареєстрований та здійснює свою господарську діяльність в місті Чистякове, вул. Шосейна, 1, Донецької області, що є окупованою територією України. Зважаючи на це, скаржник підозрює, що працівники Недригайлівського міжрайонного відділу державної виконавчої служби діють в інтересах окупантів, що є не припустимим.

Також у письмовій відповіді начальника Недригайлівського міжрайонного відділу державної виконавчої служби Лісової Юлії зазначено, що існує правонаступник стягувана AT «Український інноваційний банк» в особі його Сумської філії, якого на думку скаржника не може існувати.

Крім того, статтею 57 Закону № 606-XIV передбачено, що постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження виноситься державним виконавцем не пізніше наступного робочого дня після закінчення строку для самостійного виконання рішення (якщо така постанова не виносилася під час відкриття виконавчого провадження) та не пізніше наступного робочого дня із дня виявлення майна.

Частиною 4 статті 57 Закону № 606-XIV встановлено, що копії постанови державного виконавця про арешт коштів чи майна боржника надсилаються не пізніше наступного робочого дня після її винесення боржнику та банкам чи іншим фінансовим установам або органам, зазначеним у частині другій цієї статті та органам, що ведуть Державний реєстр обтяжень рухомого майна. Постанова державного виконавця про арешт коштів чи майна боржника може бути оскаржена в десятиденний строк у порядку, встановленому цим Законом. Не зважаючи на вищевказані вимоги чинного законодавства України, жодних повідомлень, жодних постанов стороні боржника надіслано не було. Сторона боржника розцінює дану бездіяльність, як спосіб умисного перешкоджання стороні виконавчого провадження в захисті своїх законних прав та інтересів.

У судове засідання скаржник ОСОБА_1 та його представник не з`явилися, представник скаржника ОСОБА_2 подав до суду заяву про розгляд скарги без участі скаржника та його представника. В цій же заяві надав додаткові пояснення по суті скарги, зокрема з посиланням на постанову Великої Палати Верховного Суду України від 10 грудня 2019 року в справі № 925/698/16, в якій зазначає, що банківське законодавство не передбачає правонаступництва в разі ліквідації банку, а тому у стягувача в даному виконавчому провадженні не може бути правонаступника.

Крім того зазначає, що до цього часу стягувачем у зведеному виконавчому провадженні є AT «Український інноваційний банк». Така назва стягувана існувала з 13 квітня 1999 року по 20 січня 2011 року. З 20 січня 2011 року по 24 травня 2013 року банк отримав нову назву Публічне акціонерне товариство «Український інноваційний банк» (скорочена назва ПАТ «Укрінбанк». З 24 травня 2013 року по 22 березня 2016 року назва банку теж була змінена на Публічне акціонерне товариство «Український інноваційний банк» (скорочена назва ПАТ «УКРІНБАНК»). 22 березня 2016 року ПАТ «УКРІНБАНК» було ліквідовано, а ліцензію № 23 від 18 лютого 2011 року було відкликано. Тому, починаючи з 22 березня 2016 року (дата ліквідації юридичної особи стягувача) виконавче провадження підлягало закінченню на підставі пункту 3 ч.1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження».

В.о. начальника Недригайлівського міжрайонного відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Глущенко С.А. (далі державний виконавець) зі скаргою ОСОБА_1 не погодився, подав до суду заперечення, в якому зазначив, що на виконанні у Недригайлівському міжрайонному відділі державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) перебуває зведене виконавче провадження №60290981 з примусового виконання виконавчого листа №2-41/03 виданого 18.11.2003 року Недригайлівським районним судом Сумської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь AT «Український інноваційний банк» в особі його Сумської філії 73419,92 грн. боргу (ВП№48901802) та виконавчого листа №2-41/03 виданого 18.11.2003 року Недригайлівським районним судом Сумської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь AT «Український інноваційний банк» в особі його Сумської філії 1101,30 грн. державного мита (ВП № 49251829).

В порядку ст.ст. 17,19,21,25,31 Закону України Про виконавче провадження (в редакції чинній на момент постановления) державним виконавцем 01.10.2015 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №49251829, а 06.11.2015 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №48901802.

Примірники постанов про відкриття провадження на підставі ч.5 ст. 25 Закону України Про виконавче провадження (в редакції чинній на момент постановления) направлено до виконання та відома сторонам виконавчого провадження за вих. №2939/02-49 від 01.10.2015, та за вих. №3014/02-49 від 09.11.2015.

10.10.2019 керуючись статтею 30 Закону України Про виконавче провадження, державним виконавцем винесено постанову про об`єднання виконавчого провадження №48901802, №49251829 у зведене виконавче провадження №60290981.

По зведеному виконавчому провадженню відносно ОСОБА_1 перевірявся майновий стан боржника та 10.01.2019 на підставі ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження», винесено постанову про арешт майна боржника, відомості про що внесено до відповідних державних реєстрів та накладено арешт на грошові кошти, що містяться на рахунках наступних банківських установ: ПАТ КБ «Приватбанк», АТ «Альфа-Банк», AT «Райфайзен Банк Аваль», AT «Державний ощадний банк України» у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів 83345,22 грн. Копії постанови направлено на виконання до банківських установ (вих. №9607 від 10.10.2019).

06.02.2020 державним виконавцем, на підставі ст. 56 згаданого закону винесено постанову про арешт коштів боржника, у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору та витрат виконавчого провадження у розмірі 82790,62 грн., які направлені до відома сторонами виконавчого провадження та до виконання наступним банкам: АТ "Таскомбанк", АТ "Укрсиббанк", АТ "Альфа-Банк", AT «Укрсоцбанк", АТ «Кредобанк», АТ «Креді Агріколь Банк» (вих. №4617 від 06.02.2020).

13.05.2020. державним виконавцем винесено постанову про арешт коштів боржника, у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору та витрат виконавчого провадження у розмірі 82940,62 грн., яку направлено до виконання в АТ "Сбербанк" (вих. №9747 від 13.05.2020).

Примусове виконання вищевказаних виконавчих документів справді здійснюється протягом тривалого часу, у зв`язку з необхідністю проведення виконавчих дій на інших територіях, проведення реорганізацій органів виконавчої служби та некомплектом державних виконавців.

Згідно інформації з Автоматизованої системи виконавчого провадження (далі АСВП) та відміток на виконавчих листах примусове виконання вказаних виконавчих документів здійснювалося в рамках тривалий час різними відділами ДВС, з 2015 року по даний час зведене виконавче провадження перебуває на виконанні в Недригайлівському міжрайонному відділі ДВС.

В ході здійснення примусового виконання вказаних виконавчих листів, від боржника ОСОБА_1 стало відомо, що відокремлений підрозділ AT «Український інноваційний банк» в особі Сумської філії AT «Укрінбанк» ліквідовано і не здійснює свою діяльність. Згідно інформації, що розміщена на офіційному веб-сайті Національного Банку України ПАТ «Український інноваційний банк» встановлено процедуру ліквідації.

Проте, не зважаючи на вищевикладене, підстави для повернення виконавчого документа стягувачу, зупинення чи закінчення виконавчого провадження, вичерпний перелік яких передбачено ст. ст. 34, 37, 38, 39 Закону України «Про виконавче провадження» відсутні. Крім того відсутні підстави для зняття арешту з коштів боржника, які визначені ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження»

Суд, дослідивши позиції скаржника, державного виконавця, що викладена у поданих суду заявах, матеріали виконавчого провадження, інші надані докази, вважає, що скарга задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

Судом встановлено, що в провадженні у Недригайлівського міжрайонного відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) перебуває зведене виконавче провадження №60290981 з примусового виконання виконавчого листа №2-41/03 виданого 18.11.2003 року Недригайлівським районним судом Сумської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь AT «Український інноваційний банк» в особі його Сумської філії 73419,92 грн. боргу (ВП№48901802) та виконавчого листа №2-41/03 виданого 18.11.2003 року Недригайлівським районним судом Сумської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь AT «Український інноваційний банк» в особі його Сумської філії 1101,30 грн. державного мита (ВП № 49251829).

10.10.2019 державним виконавцем, накладено арешт на грошові кошти, що містяться на рахунках наступних банківських установ: ПАТ КБ «Приватбанк», АТ «Альфа-Банк», AT «Райфайзен Банк Аваль», AT «Державний ощадний банк України у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів 83345,22 грн. Копії постанови направлено на виконання до банківських установ та ОСОБА_1 за вих. №9607 від 10.10.2019).

06.02.2020 державним виконавцем, винесено постанову про арешт коштів боржника, у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору та витрат виконавчого провадження у розмірі 82790,62 грн., які направлені до відома ОСОБА_1 та до АТ "Таскомбанк", АТ "Укрсиббанк", АТ "Альфа-Банк", AT"Укрсоцбанк", АТ «Кредобанк», АТ «Креді Агріколь Банк» (вих. №4617 від 06.02.2020).

13.05.2020 державним виконавцем винесено постанову про арешт коштів боржника, у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору та витрат виконавчого провадження у розмірі 82940,62 грн., яку направлено до виконання в АТ "Сбербанк" (вих. №9747 від 13.05.2020).

Із матеріалів виконавчого провадження не вбачається, що державний виконавець звертався з заявою заміну стягувача правонаступником ПАТ «Українська інноваційна компанія».

Згідно інформації, яка надана державним виконавцем з Автоматизованої системи виконавчого провадження (далі АСВП) та відміток на виконавчих листах примусове виконання вказаних виконавчих документів здійснювалося безперервно, та виконавчі листи передавались від одного відділу до іншого за підвідомчістю, в порядку який визначався законом, чинним на час здійснення виконавчого провадження.

З 2015 року до цього часу виконавчі документи перебувають на виконанні в Недригайлівському міжрайонному відділі державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми). З матеріалів виконавчого провадження вбачається, що виконавчі дії з 2015 року фактично не здійснювались. З 2019 року виконавчі дії в даному провадженні здійснюються державним виконавцем Бузовим А.Г., який виніс постанови про накладення арешту на кошти боржника.

Стаття 129-1 Конституції України визначає, що судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» (далі Закон) - виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно із ст. 2 цього ж Закону виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад: 1) верховенства права; 2) обов`язковості виконання рішень; 3) законності; 4) диспозитивності; 5) справедливості, неупередженості та об`єктивності; 6) гласності та відкритості виконавчого провадження; 7) розумності строків виконавчого провадження; 8) співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями; 9) забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.

Примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".( ст. 5 Закону).

Ст. 18 Закону визначає, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний:

1) здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом;

2) надавати сторонам виконавчого провадження, їхнім представникам та прокурору як учаснику виконавчого провадження можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження;

3) розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання;

4) заявляти в установленому порядку про самовідвід за наявності обставин, передбачених цим Законом;

5) роз`яснювати сторонам та іншим учасникам виконавчого провадження їхні права та обов`язки.

Як вбачається з дослідженого зведеного виконавчого провадження, воно здійснюється на виконання рішення суду про стягнення з ОСОБА_1 коштів на користь АТ «Укрінбанк». Дійсно дане виконавче провадження тривалий час перебувало в провадженні різних відділів ДВС, а з 2015 року в провадженні Недригайлівського міжрайонного відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), дії державних виконавців з його виконання не були ефективними, у зв`язку з чим на виконання рішення суду стягнуто лише 1155 грн., однак надмірна тривалість виконання рішення суду не є підставою до закриття виконавчого провадження чи зняття арешту з коштів боржника, поки рішення суду є невиконаним.

За даними реєстру судових рішень встановлено, що в 2014 році дружина скаржника ОСОБА_3 зверталася до Недригайлівського районного суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , АТ «Український інноваційний банк»,відділу ДВС Недригайлівського районного управління юстиції Сумської області про визнання права власності на автомобіль та виключення його з акту опису та арешту. Зі змісту рішення вбачається, що державний виконавець накладав арешт на майно боржника ОСОБА_1 крім іншого при виконанні виконавчого листа № 2-41/2003 про стягнення коштів на користь АТ «Український інноваційний банк». ОСОБА_1 був присутній в судовому засіданні та визнав позов.

Отже пояснення представника скаржника про те, що скаржнику про існування виконавчого провадження, де він є боржником стало відомо в 2021 році є недостовірними.

Відповідно до ст. 77 Закону України «Про банки і банківську діяльність» банк може бути ліквідований:

2) у разі відкликання Національним банком України банківської ліцензії з власної ініціативи або за пропозицією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Фонд гарантування вкладів фізичних осіб у день отримання рішення Національного банку України про ліквідацію банку набуває прав ліквідатора банку та розпочинає процедуру його ліквідації відповідно до Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

Процедура ліквідації банку вважається завершеною, а банк як юридична особа ліквідованим з дня внесення запису про це до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Національний банк України вносить запис до Державного реєстру банків про ліквідацію банку на підставі отриманого від Фонду гарантування вкладів фізичних осіб звіту про виконання ліквідаційної процедури та ліквідаційний баланс.

Стаття 44 закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» визначає, Національний банк України приймає рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку за пропозицією Фонду та з інших підстав, передбачених Законом України "Про банки і банківську діяльність". Фонд розпочинає процедуру ліквідації банку не пізніше наступного робочого дня після офіційного отримання рішення Національного банку України про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку, крім випадку, коли ліквідація здійснюється за ініціативою власників банку. Фонд з дня початку процедури ліквідації банку протягом трьох років (у разі ліквідації системно важливого банку - протягом п`яти років) забезпечує виконання заходів щодо управління майном (активами) банку та задоволення вимог кредиторів.

З інформації на сайті Національного банку України вбачається що відкликано банківську ліцензію ПАТ «Укрінбанк» та прийнято рішення про його ліквідацію 22.03.2016 (https://bank.gov.ua/ua/supervision/reorganizat-liquidat/reorganiz-history).

На офіційному сайті Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (https://www.fg.gov.ua/banki-v-upravlinni-fondu/banki-shcho-likviduyutsya/pat-ukrinbank) розміщена інформація про ліквідацію ПАТ «Укрінбанк» та прізвище уповноваженої особи. На цій же сторінці розміщена інформація про продовження процедури виведення ПАТ «Укрінбанк» з ринку.

За таких обставин виконавче провадження про стягнення коштів з ОСОБА_1 на користь АТ «Укрінбанк» не може бути закінчене підставі п. 3 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки процедура ліквідації стягувача не завершена.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 6, 77, 102, 103, 104, 210, 252, 353 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

У задоволенні скарги представника скаржника ОСОБА_1 , адвоката Валюха Ю.В. на бездіяльність державного виконавця - начальника Недригайлівського міжрайонного відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Лісової Ю.Г. відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду через Недригайлівський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 15 днів з дня її проголошення, а особами, без участі яких було проголошена ухвала протягом 15 днів з дня отримання її копії.

Повний текст ухвали складено 14 квітня 2021 року.

Суддя:підпис З оригіналом згідно

Суддя: Н. М. Яковенко