Справа № 604/1354/20
Провадження № 2/604/139/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 березня 2021 року сел. Підволочиськ

Підволочиський районний суд Тернопільської області в складі:

Головуючого судді Сташківа Н.Б.

за участю:

секретаря судового засідання Гамана В.Т.

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в смт. Підволочиську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Скалатської об`єднаної територіальної громади в особі Скалатської міської ради Тернопільської області про визнання права власності,

ВСТАНОВИВ:

Позивачі ОСОБА_1 . ОСОБА_2 , від імені та в інтересах яких діє адвокат Кулеба І.І., звернулися до суду із позовною заявою до Скалатської об`єднаної територіальної громади (Скалатської міської ради) Тернопільської області про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 , загальною площею 100,1 кв.м, та житловою 44,9 кв.м, зокрема за ОСОБА_1 просять визнати право власності на 5/12 часток зазначеного нерухомого майна, з яких - 1/6 частка в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , ј частка в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , - за ОСОБА_2 просять визнати право власності на 7/12 часток, з яких 1/3 частка, що належить їй як члену колгоспного двору, ј частка - в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 .

В обґрунтування позовних вимог позивачі посилаються на те, що згідно свідоцтва на право особистої власності, виданого 25 червня 1992 року, жилий будинок з надвірними будівлями АДРЕСА_1 належав колгоспному двору, який у відповідності до архівної довідки, станом на 1991 рік складався 4 членів сім`ї: голови двору ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 та ОСОБА_6 , який прибув на територію сільради 24 жовтня 1991 року. Після смерті ОСОБА_3 спадщину прийняли її чоловік ОСОБА_4 та син ОСОБА_1 , які на час відкриття спадщини проживали разом із спадкодавцем. ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_4 , спадкоємцями після смерті якого є син ОСОБА_1 , та онука ОСОБА_2 , яка згідно ст. 1266 ЦК України має право на частку у спадковому майні за правом представлення після смерті своєї матері (дочки ОСОБА_4 ) ОСОБА_7 . Коли представник позивачів звернулася до приватного нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 - їй відмовлено у вчиненні нотаріальної дії зв`язку з тим, що спірний будинок належить колгоспному двору, форма власності якого не передбачена чинним законодавством та через відсутність правовстановлюючих документів на частки, належні спадкодавцям. Враховуючи викладене, а також те, що в позасудовому порядку позивачі захистити свої права на мають можливості, просять позов задовольнити.

В судове засідання позивачі не з`явилися, представник позивачів подала заяву, згідно яких позовні вимоги підтримують в повному обсязі, просять справу розглянути у їх відсутності.

Представник відповідача - Скалатської міської ради Підволочиського району Тернопільської області в судове засідання не з`явився, однак подали до суду заяву, згідно якої просять справу розглянути без їх участі, проти позову не заперечують.

У відповідності до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

На підставі письмових заяв усіх сторін по справі, в зв`язку з визнанням відповідачем позову суд вважає за можливе прийняти рішення у підготовчому провадженні на підставі наявних в матеріалах справи письмових доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в порядку, передбаченому ст.ст. 223, 247 ЦПК України.

Суд, дослідивши та оцінивши докази по справі, встановив такі факти:

Згідно довідки про технічний опис об`єкта нерухомого майна, виданої 08 жовтня 2020 року бюро технічної інвентаризації Підволочиського району та технічного паспорта на житловий будинок індивідуального житлового фонду від 09 лютого 2017 року житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 , загальною площею 100,1 кв.м, житловою площею 44,9 кв.м, належить ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право власності, виданого 30 червня 1992 року Городницькою сільською радою на підставі рішення виконкому № 15 від 26 червня 1992 року.

Як убачається з відмітки у ЗМІ, зокрема в газеті «Гомін Волі» - 28 січня 2021 року № 4 (8065) свідоцтво про право особистої власності на житловий будинок АДРЕСА_1 , який належить колгоспному двору, головою якого є ОСОБА_3 , видане 30 червня 1992 року Городницькою сільською Радою народних депутатів - втрачено.

З довідки, виданої Підволочиським районним державним архівом Підволочиської РДА в Тернопільській області 09 жовтня 2020 року № 739 убачається, що по-документах архівного фонду «Городницька сільська рада» у погосподарських книгах с. Городниця станом на 1991 значиться господарство ОСОБА_3 , 1927 р.н., разом з якою проживали: чоловік ОСОБА_4 , 1928 р.н., син ОСОБА_1 , 1954 р.н., який прибув заново на територію сільради 24 жовтня 1991 року з м. Ходачкова, та внучка ОСОБА_2 , 1990 р.н.

Згідно свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 від 19 листопада 2011 року ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , змінила прізвище на ОСОБА_2 після реєстрації шлюбу з ОСОБА_8 .

Відповідно до частини першої статті 120 ЦК УРСР (у редакції, що була чинною на час виникнення правовідносин) майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності.

Згідно із частиною другою статті 123 ЦК УРСР ( у редакції, що була чинною на час виникнення правовідносин) розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних.

Відповідно до роз`яснень, що викладені в пункті 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року № 20 "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності", спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме:

а) право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору (в цей строк не включається час перебування на дійсній строковій військовій службі, навчання в учбовому закладі, хвороба);

б) розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Частку працездатного члена двору може бути зменшено або відмовлено у її виділенні при недовгочасному його перебуванні у складі двору або незначній участі працею чи коштами в господарстві двору. Особам, які вибули з членів двору, але не втратили права на частку в його майні, вона визначається виходячи з того майна двору, яке було на час їх вибуття і яке збереглося.

Таким чином, у відповідності до даних положень ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 (прізвище після одруження ОСОБА_2 ), належало по 1/3 частці житлового будинку з належними до нього будівлями та спорудами в АДРЕСА_1 , як членам колгоспного двору.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 , що стверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 , виданим Городницькою сільською радою Підволочиського району.

У відповідності до довідки, виданої архівним відділом Підволочиської РДА № 5 від 04 січня 2018 року, спадщину після смерті ОСОБА_3 , 1927 р.н., прийняли чоловік ОСОБА_4 , 1928 р.н., та син ОСОБА_1 , 1954 р.н.

ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 в с.Городниця Підволочиського району, про що свідчить свідоцтво про смерть НОМЕР_3 від 25 лютого 2015 року.

Згідно довідки, виданої виконкомом Городницької сільської ради Підволочиського району 02 березня 2015 року № 30, на час смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , разом з ним був зареєстрований син ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Крім того судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_5 в штат Нью-Джерсі, графство Сомерсет померла ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , дочка ОСОБА_4 , що стверджується свідоцтвом про смерть № НОМЕР_4 та свідоцтвом про шлюб А від 05 квітня 2006 року.

Згідно свідоцтва про народження НОМЕР_5 від 10 травня 2007 року позивач ОСОБА_2 ( ОСОБА_2 ) є дочкою ОСОБА_7 , а відтак згідно ч. 1 ст. 1266 ЦК України є спадкоємцем за правом представлення після смерті ОСОБА_4 щодо частки у спадщині, яка б належала її матері, якби вона була жива на час відкриття спадщини.

Таким чином судом встановлено, що позивачі є спадкоємцями за законом після смерті ОСОБА_4 , по ј (3/12) частці від Ѕ частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 : 1/3 (4/12) з яких належали спадкодавцю як члену колгоспного двору та 1/6 (2/12) успадковані після смерті дружини ОСОБА_3 .

З постанови приватного нотаріуса Підволочиського районного нотаріального округу від 31 червня 2020 року № 213/02-31 убачається, що позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 спадщину після смерті ОСОБА_4 прийняли, проте їх представнику ОСОБА_11 відмовлено у видачі на ім`я спадкоємців свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 - у зв`язку із наявністю неналежного правовстановлюючого документа.

У відповідності до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ст. 1217, 1258 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

У відповідності до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно ст.. 1298 ЦК України свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини.

Відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» процедура проведення державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, а також перелік документів, необхідних для її проведення, права та обов`язки суб`єктів у сфері державної реєстрації прав визначені Порядком державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2013 №868. Статтею 5 Закону визначено об`єкти нерухомого майна, стосовно яких проводиться державна реєстрація прав, а саме: земельні ділянки, підприємства як єдині майнові комплекси, житлові будинки, будівлі, споруди (їх окремі частини), квартири, житлові та нежитлові приміщення. Законодавством не передбачена реєстрація права власності на такий об`єкт нерухомого майна, як колгоспний двір.

Відповідно до роз`яснень Міністерства юстиції України від 21.02.2005 року №19-32/319 у випадку смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності на яке не була проведена і правовстановлюючий документ відсутній, питання визначення належності цього майна попередньому власнику та наступному його власнику (спадкоємцю) повинно вирішуватися у судовому порядку.

У відповідності до п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року за № 7 свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Таким чином, позивачі не можуть оформити належне їм право власності на частки житлового будинку, оскільки відсутні належним чином оформлені правовстановлюючі документи.

Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту права, встановлених цивільним законодавством, є, зокрема, його визнання.

Статтею 41 Конституції України гарантовано право кожного володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Частиною першою статті 316 ЦК України поняття права власності визначено як право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

За вказаних обставин суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених вимог про визнання права власності, у зв`язку з чим право позивачів підлягає захисту шляхом задоволення позову.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.4,5,7,9,10,77,79,80,89,211,247, 263, 265, 265, 273, 354, 355 ЦПК України, ст. ст. 392, 1223,1268, п.4,5 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України (в редакції 2004 року), ст.ст. 524,525, 527,529,548,549 Цивільного кодексу України в редакції 1963 року, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 , адреса проживання: АДРЕСА_1 , ОСОБА_2 , адреса проживання: АДРЕСА_2 , до Скалатської об`єднаної територіальної громади в особі Скалатської міської ради Тернопільської області, юридична адреса: м.Скалат вул. Грушевського,2, про визнання права власності - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ідентифікаційний номер НОМЕР_6 ,право власності на 5/12 часток житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 , загальною площею 100,1 кв.м, житловою площею 44,9 кв.м, з яких - 1/6 частка в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , ј частка в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_7 ,право власності на 7/12 часток житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 , загальною площею 100,1 кв.м, житловою площею 44,9 кв.м, з яких1/3 частка, належна їй як члену колгоспного двору, 1/4 частка - в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення. В разі проголошення вступної та резолютивної частини або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, в той же строк з дня складання повного судового рішення.

До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Підволочиський районний суд.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий суддя - підпис

Згідно з оригіналом :

Суддя Підволочиського районного суду

Тернопільської області Н.Б.Сташків

/