Справа № 359/7810/20
Провадження № 2/359/957/2021
«30» квітня 2021 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:
головуючого судді - Муранової-Лесів І.В.,
при секретарі - Степаненко А.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Борисполі Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ІНВЕСТ ХАУС», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Личук Тарас Володимирович, приватний виконавець Ярошенко Костянтин Юрійович, приватний виконавець Варава Роман Сергійович, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню,-
02 жовтня 2020 року до Бориспільського міськрайонного суду Київської області надійшла вище зазначена позовна заява, в якій ОСОБА_1 просить : визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 994 від 20 травня 2020 року вчинений приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Личук Т.Ф. яким запропоновано стягнути із нього на користь ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ІНВЕСТ ХАУС» 181325,14 гривень заборгованості за кредитним договором № 7- 266 від 17 липня 2007 року.
Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 17 вересня 2020 року при ознайомлені з матеріалами виконавчого провадження № 62952601, що відкрито у приватного виконавця Ярошенка К.Ю., йому стало відомо, що 04 вересня 2020 року приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області, Личук Т.В. вчинено виконавчий напис № 994 про стягнення з нього на користь ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ІНВЕСТ ХАУС» 181325,14 гривень заборгованості за кредитним договором №7-266 від 17 липня 2007 року.
Крім того позивач зазначає, що у приватного виконавця Варави Р.С. відкрито виконавче провадження № 62242421 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ІНВЕСТ ХАУС» 157333,40 гривень заборгованості за кредитним договором №7-266 від 17 липня 2007 року та судовий збір 1573,33 гривень. Виконавче провадження відкрито на підставі виконавчого листа № 2-615/12 від 02.08.2012 виданого Печерським районним судом м. Києва. Таким чином відносно нього відкрито два виконавчих провадження про стягнення заборгованості за кредитним договором № 7-266 від 17 липня 2007 року на підставі виконавчого напису та виконавчого листа. Також, в рамках даних виконавчих проваджень із його заробітної плати проводиться списання коштів на погашення заборгованості. Тобто відбувається подвійне стягнення заборгованості за одним і тим же кредитним договором.
Позивач зазначає, що вчинений виконавчий напис підлягає оскарженню до суду та визнання таким, що не підлягає виконанню, оскільки приватним нотаріусом при вчиненні спірного виконавчого напису не перевірено безспірність заборгованості та не встановлено, який строк минув з дня виникнення права вимоги. Як вбачається із постанови приватного виконавця Ярошенка К.Ю. станом на 04.09.2020, заборгованість складає 181325,14 гривень. Приватним нотаріусом не встановлено та не враховано який строк минув з дня виникнення права вимоги. Таким чином, на час вчинення виконавчого напису, про стягнення з нього грошових коштів, у розпорядженні нотаріуса не було всіх необхідних документів, які підтверджують безспірність заборгованості, на час звернення стягнення сплив строк звернення до нотаріуса та строк позовної давності, тобто спірний виконавчий напис вчинено з порушенням норм Закону України Про нотаріат та Постанови Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», у зв`язку з чим підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню.
Крім того позивач звертає увагу, що на те, що йому не було направлено жодних листів з вимогою про усунення порушення стосовно зобов`язання із зазначенням у листі вимоги стислого змісту порушених зобов`язань, у зв`язку з чим він був позбавлений можливості бути вчасно проінформованою про наявність заборгованості та можливості або оспорити вимоги або ж виконати їх, що не може свідчити про безспірність суми, пред`явленої до стягнення. Нотаріус не з`ясував чи не пропущено ним строк позовної давності, не встановив коли було здійснено останню оплату по кредиту. Умовою для вчинення нотаріусом виконавчого напису є безспірність наявності боргу перед кредитором та відсутність спору щодо розміру боргового зобов`язання. Таким чином, виконавчий напис є незаконними та підлягає скасуванню.
09 листопада 2020 року до суду від ОСОБА_1 надійшла заява про забезпечення позову (а.с. 45-47) шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого документа, а саме виконавчого напису № 994 від 12.05.2020 року в межах виконавчого провадження № 62952601, яке знаходиться у приватного виконавця Ярошенко К.Ю. та виконавчого листа № 2-615/12 від 02.08.2012 року в межах виконавчого провадження № 62242421, яке знаходиться у приватного виконавця Варави Р.С..
Ухвалою від 06 жовтня 2020 року позовну заяву залишено без руху та надано строк для усунення зазначених недоліків (а. с. 37-38).
Ухвалою від 11 листопада 2020 року (а. с. 60-64) було частково задоволено заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову. Зупинено стягнення по виконавчому провадженню №62952601 від 04.09.2020, відкритому на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса Івано-Франківського міського нотаріального округу Личук Тараса Володимировича № 994 від 12.05.2020 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвест Хаус» заборгованість за кредитним договором в розмірі 181325 гривень 14 копійок за кредитним договором № 7 -266 від 17 липня 2007 року. В іншій частині заяви про зупинення за виконавчим листом № 2-615/12, виданим 02.08.2012 Печерським районним судом м. Києва, про стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 в солідарному порядку на користь ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний банк» заборгованості за кредитним договором в розмірі 157333 гривень 40 копійок та судового збору в розмірі 1573 гривень 33 копійок - відмовлено.
Ухвалою від 11 листопада 2020 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження (а. с. 66-67).
Ухвалою від 13 січня 2021 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду (а. с. 77).
У судове засідання учасники справи повторно не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином (а.с. 80-84).
Від позивача надійшла заява з проханням слухати справу без його участі, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити.
Від відповідача ТОВ «Фінансова компанія «ІНВЕСТ ХАУС» та третіх осіб : приватного нотаріуса Івано-Франківського міського нотаріального округу Личук Т.В. та приватного виконавця Ярошенко К.Ю., приватного виконавця Варави Р.С. до суду заяв та відзиву не надійшло.
Відповідно до вимог ст. ст. 223, 280, 281 Цивільного процесуального кодексу України, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи, проти такого вирішення справи позивач не заперечує.
Дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до наступного висновку.
Згідно з ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до вимог ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.
Відповідно до вимог ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
За змістом ст. ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексу.
Відповідно до вимог ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
У судовому засіданні встановлено, що 17 липня 2007 року між ВАТ «Всеукраїнським Акціонерним Банком» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 7-266 у сумі 28 437 доларів США 43 центи на придбання автомобіля SKODA OCTAVIA (а. с. 92-97).
17 липня 2007 року між ВАТ Всеукраїнським Акціонерним Банком та ОСОБА_2 було укладено договір поруки (а.с. 100)
10 квітня 2012 року Печерським районним судом м. Києва було видано виконавчий лист у справі № 2-615/12 про стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , в солідарному порядку на користь ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» заборгованість за кредитним договором в розмірі 157333 гривень 40 копійок та судовий збір в розмірі 1573,33 гривень (а.с. 13-14).
Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 09 жовтня 2019 року замінено стягувача ПАТ «Всеукраїнським Акціонерним Банком» на його правонаступника ТОВ «ФК «Інвест Хаус» у справі № 2-615/12 за позовом ПАТ «ВіЕйБі банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості (а.с. 11-12).
03 червня 2020 року помічником приватного виконавця Виконавчого округу міста Києва Ревенко А.В. відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 2-615/12 виданого 02.08.2012 Печерським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 в солідарному порядку на користь ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» заборгованість за кредитним договором в розмірі 157333 гривень 40 копійок та судовий збір в розмірі 1573,33 гривень (а.с. 7-8, 50-51).
Постановою приватного виконавця Виконавчого округу міста Києва Варавою Р.С. від 04.06.2020, при примусовому виконанні вище зазначеного виконавчого листа звернуто стягнення на доходи ОСОБА_1 ( а.с. 9-10, 52).
04 вересня 2020 року приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Ярошенком К.Ю. відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого напису №994, виданого 12.05.2020 приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Личук Т.В. (а. с. 17, 55).
За змістом ст. ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.
Відповідно до ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.
Згідно п. 19 ст. 34 Закону України «Про нотаріат» виконавчий напис є нотаріальною дією, що вчиняється нотаріусами.
Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (ч. 1 ст. 39 Закону «Про нотаріат»).
Таким актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року №296/5.
Відповідно до ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.
Аналогічні правила і умови вчинення виконавчого напису містяться у пунктах 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку.
Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.
Вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу (підпункт 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку).
Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає у посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує виникнення права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло у стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання безспірного зобов`язання боржником.
Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість боржника перед стягувачем.
З урахуванням вищенаведених вимог статей 15, 16, 18 ЦК України, а також статей 50, 87,88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису.
Підставами оскарження виконавчих написів може бути як порушення нотаріусом процедури вчинення напису, зокрема неповідомлення боржника про вимогу кредитора, так і необґрунтованість вимог до боржника.
Відповідно до п.п. 3.1, 3.2, 3.5, п.3 Глави 16 Розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012 року, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів.
Згідно з п.1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, для одержання виконавчого напису по нотаріально посвідченим угодам, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно подаються: а) оригінал нотаріально посвідченої угоди; б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.
За положенням п. 2 вищезазначеного Переліку для одержання виконавчого напису по кредитним договорам, за якими допущено прострочення платежів, додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.
На порушення наведених норм, із представлених приватним нотаріусом на виконання ухвали суду від 11.11.2020 документів (а.с. 90-115) вбачається, що до заяви про вчинення виконавчого напису не долучена засвідчена стягувачем виписка з рахунку боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення. Заявником наданий лише графік погашення заборгованості (а.с.98-99) та стислий розрахунок відсотків за кредитом та 3 % річних за період з 08.05.2017 по 08.05.2020 (фактично - довідка), з яких не можливо встановити правильність нарахування вказаних в ньому сум (а.с.101).
Слід зазначити, що нотаріус при вчиненні виконавчого напису не встановлює права та обов`язки учасників правовідносин, а перевіряє безспірність заборгованості в контексті наявності документів з урахуванням положень Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку.
Долучений графік погашення заборгованості по кредиту та стислий розрахунок ( а.с. 98-99, 101) не є документом, який підтверджує безспірність вимог банку.
Належними доказами, які б підтверджували наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлювали розмір заборгованості, могли бути первинні документи, оформлені відповідно до вимог ст. 9 Закону України від 16 липня 1999 року «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність».
Вчиняючи виконавчий напис, нотаріус не отримав ні від заявника ТОВ ФК «ІНВСЕТ ХАУС» первинних бухгалтерських документів про часткове погашення заборгованості по кредитному договору, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо.
Суд звертає увагу, що за положенням ст. 88 Закону України «Про нотаріат» та п. 3.1 Порядку вчинення нотаріальних дій, нотаріус вчиняє виконавчі написи за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років.
З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що у відповідача на момент видачі виконавчого напису були відсутні підстави вважати, що розмір заборгованості позичальника, а також суми нарахованих процентів за користування кредитом, зазначені у виконавчому написі, є безспірними, а з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років.
Крім того, долучені до заяви ТОВ «ФК «ІНВЕСТ ХАУС» Кредитний договір №7-266 від 17 липня 2007 року, а також Графік погашення заборгованості по кредиту і відсотків до Кредитного договору №7-266 (а.с.92-97,98-99), містять відомості, що строк повернення кредиту за вказаним Кредитним договором -17 липня 2013 року.
Разом із цим ТОВ «ФК «ІНВЕСТ ХАУС» в наданому нотаріусу Розрахунку відсотків за Кредитом та 3% річних за кредитним договором №7-266 від 17.07.2007 (а.с.101) вказав період їх нарахування - з 08.05.2017 по 08.05.2020, тобто після спливу більше трьох років з дати остаточного повернення кредиту (17.07.2013).
Отже, з наявних в розпорядженні нотаріуса документів вбачається, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а отже, нарахування процентів за користування кредитом після спливу визначених чинним цивільним законодавством строків позовної давності не є безспірним.
Крім того, надані позивачем та досліджені судом письмові докази свідчать, що первісний кредитор - ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» скористався своїм правом щодо дострокового стягнення кредиту, про що свідчить долучені до матеріалів справи копії документів: виконавчого листа № 2-615/12, виданого 10 квітня 2012 року Печерським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , в солідарному порядку на користь ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» заборгованість за кредитним договором в розмірі 157333 гривень 40 копійок та судовий збір в розмірі 1573,33 гривень; ухвали Печерського районного суду м. Києва від 09 жовтня 2019 року про заміну стягувача ПАТ «Всеукраїнським Акціонерним Банком» на його правонаступника ТОВ «ФК «ІНВЕСТ ХАУС» у справі № 2-615/12 за позовом ПАТ «ВіЕйБі банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором №7-266 від 17 липня 2007 року (а.с. 11-1,13-14).
Водночас, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за позикою припиняється у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.
Таким чином, нарахування процентів за кредитом після ухвалення рішення про дострокове стягнення кредиту, також свідчить про відсудність безспірності сум, зазначених в заяві ТОВ «ФК «ІНВЕСТ ХАУС» про вчинення виконавчого напису (а.с.91).
Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Будь-яких доказів, які б спростовували вищенаведені висновки суду, відповідачем не надано та не зазначено джерел їх здобуття.
З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.
Відповідно до вимог ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України судові витрати, понесені позивачем по оплаті судового збору в сумі 1261 гривня 20 копійок (а.с. 43, 57), підлягають стягненню на його користь з відповідача.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 12, 13, 81, 82, 89, 141, 223, 258, 259, 263-265, 266, 273, 280-284 ЦПК України, суд
Позов задовольнити повністю.
Заочне рішення може бути переглянуте Бориспільським міськрайонним судом Київської області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
На рішення суду позивачем може бути подана апеляційна скарга Київському апеляційному суду через Бориспільський міськрайонний суд протягом тридцяти днів, який обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повний текст рішення суду виготовлений 11.05.2021.
Суддя: І. В. Муранова-Лесів