Справа № 392/1207/21
Провадження № 2/392/765/21
УХВАЛА

16 серпня 2021 року м. Мала Виска

Суддя Маловисківського районного суду Кіровоградської області Бадердінова А.В., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Мілоан» (місцезнаходження: вул. Багговутівська, буд. 17/21, м. Київ) про захист прав споживачів, -

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом в якому просить визнати недійсним договір позики № 103943674 від 01.04.2021 року укладений між ним та ТОВ «Мілоан».

Як вбачається, з матеріалів позовної заяви, 01.04.2021 року між ТОВ «Мілоан» (Позикодавець) та ОСОБА_1 (Позичальник) було укладено договір позики №103943674 за яким позикодавець передав у власність позичальнику грошові кошти у розмірі 4 000,00 грн., а позичальник зобов`язується повернути суму позики позикодавцю та сплатити позикодавцю плату за договором у розмірі 7000.00 грн., яка визначалася з розрахунку (за базовою ставкою) 5% від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом.

Пунктом 7.1. наведеного договору визначено, що він набуває чинності з моменту його укладання в електронній формі шляхом переказу коштів на картковий рахунок і діє з 01.04.2021 по 16.04.2021 року.

Звернувшись до суду за місцем свого проживання із зазначеним позовом, ОСОБА_1 посилалався на порушення прав, як споживача фінансових послуг, у зв`язку із укладенням 01.04.2021 договору позики № 103943674 та вважав, посилаючись на ст. 18 ЗУ «Про захист прав споживачів», певні умови укладеного ним договору несправедливими.

Відповідно до ч. 5 ст. 28 ЦПК України позови про захист прав споживачів можуть пред`являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування споживача або за місцем заподіяння шкоди або виконання договору.

Зі змісту ч. 16 ст. 28 ЦПК України позивач має право на вибір між кількома судами, яким згідно з цією статтею підсудна справа, за винятком виключної підсудності, встановленої ст. 30 цього Кодексу.

Підпунктами 1, 6 ч. 1ст. 4 Закону України «Про захист прав споживачів» визначено, що споживачі під час придбання, замовлення й використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своєї особистої потреби мають право, зокрема, на захист своїх прав державою; звернення до суду та інших уповноважених державних органів за захистом порушених прав.

Згідно із положеннями ст. 11 ЗУ «Про захист прав споживачів» цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України "Про споживче кредитування".

Відповідно до п. 11 ч. 1ст. 1 ЗУ «Про споживче кредитування» споживчий кредит (кредит) - грошові кошти, що надаються споживачу (позичальникові) на придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.

Згідно із п. 2 ч. 1 ст. 12 цього закону вказано, що у договорі про споживчий кредит зазначаються тип кредиту (кредит, кредитна лінія, кредитування рахунку тощо), мета отримання кредиту.

Статтею 3 ЗУ «Про споживче кредитування» визначено сферу його дії. У підпункті 1 ч. 2 цієї статті указано, що цей закон не поширюється на договори, що містять умову про споживчий кредит у формі кредитування рахунку зі строком погашення кредиту до одного місяця, та кредитні договори, що укладаються на строк до одного місяця.

Таким чином, з урахуванням положень п. 1 ч. 2 ст. 3 ЗУ «Про споживче кредитування», за якими цей закон не поширюється на кредитні договори, що укладаються на строк до одного місяця, та положень ст. 11 ЗУ «Про споживчий кредит», яка визначає, що цей закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить ЗУ "Про споживче кредитування" суд вважає що оспорюваний договір не містить умови, визначені законодавством для споживчого кредиту, а отже на спірні відносини не поширюється дія ЗУ «Про захист прав споживачів».

У договорі позики від 01.04.2021 року №103943674 метою його укладення було зазначено переказ грошових коштів на картковий рахунок у власність позичальника у розмірі 4 000 грн., мета використання коштів у правочині не зазначена, як не зазначено і тип кредиту. Термін дії договору указаний з 01.04.2021 року по 16.04. 2021 року, тобто становить менше одного місяця.

Таким чином, з урахуванням положень п. 1 ч. 2 ст. 3 ЗУ «Про споживче кредитування», за якими цей закон не поширюється на кредитні договори, що укладаються на строк до одного місяця, та положень ст. 11 ЗУ «Про споживчий кредит», яка визначає, що цей закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить ЗУ "Про споживче кредитування" суд приходить до висновку,що оспорюваний договір не містить умови, визначені законодавством для споживчого кредиту, а отже на спірні відносини не поширюється дія ЗУ «Про захист прав споживачів».

Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

За правилами ч. 2 ст. 27 ЦПК України, позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

За таких обставин, до спірних правовідносин мають застосовуватися правила, закріплені у частині 2 статті 27 ЦПК України.

Як вбачається з позовної заяви, адреса відповідача: вул. Багговутівська, буд.17/21, м. Київ, 04107, що територіально не відноситься до Маловисківського районного суду Кіровоградської області.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 31 ЦПК України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Згідно з ст.32 ЦПК України спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.19, 30-32 ЦПК України,

П О С Т А Н О В И Л А :

Цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Мілоан» про захист прав споживачів передати на розгляд до Шевченківського районного суду м. Києва (03057, м. Київ, вул. Дегтярівська, 31-А).

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення, шляхом подачі апеляційної скарги до Кропивницького апеляційного суду через Маловисківський районний суд Кіровоградської області.

Суддя Альона Володимирівна Бадердінова