ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/6587/21 Справа № 190/704/20 Суддя у 1-й інстанції - Митошоп В. М. Суддя у 2-й інстанції - Городнича В. С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 серпня 2021 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого - Городничої В.С.,

суддів: Лаченкової О.В., Петешенкової М.Ю.,

за участю секретаря - Солодової І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 10 березня 2021 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту родинних відносин, -

ВСТАНОВИЛА:

У червні 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду з вказаною позовною заявою, яку мотивувала тим, що вона є рідною дочкою ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина. Однак, у зв`язку з тим, що в свідоцтві про народження заявниці відомості про батька записані зі слів матері, нотаріусом відмовлено їй у видачі свідоцтва про право власності.

Тому, просила суд встановити факт родинних відносин між ОСОБА_1 і ОСОБА_3 , а саме той факт, що ОСОБА_1 є рідною дочкою ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 , видане 27 листопада 2019 року).

Рішенням П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 10 березня 2021 року в задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту родинних відносин відмовлено в повному обсязі.

Від представника ОСОБА_2 - ОСОБА_4 надійшли письмові пояснення, в яких просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду - без змін, посилаючись на незаконність та необґрунтованість доводів скарги.

Згідно з ч. 3 ст. 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду - без змін, з огляду на таке.

Частиною першою статті 315 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

Перелік юридичних фактів, що підлягають установленню в судовому порядку, визначений у частині першій статті 315 цього Кодексу, не є вичерпним.

У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян.

Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов:

- факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них має залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, при цьому має бути з`ясована мета його встановлення;

- встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлено спір про право або суд сам дійде висновку, що у цій справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює цим особам право подати позов на загальних підставах;

- заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови.

Отже, юридичні факти можуть бути встановлені лише для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника.

В своїй апеляційній скарзі ОСОБА_1 посилається на те, що суддя першої інстанції помилково відкрив провадження у даній справі за правилами позовного провадження, розгляд якої повинен здійснюватися за правилами окремого провадження.

Однак, колегія суддів відхиляє такі доводи апелянта з наступних підстав.

Так, у порядку окремого провадження розглядаються справи за заявою фізичних осіб про встановлення фактів, якщо встановлення фактів не пов`язується з наступним вирішенням спору про право, і чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення.

Водночас, колегія суддів звертає увагу, що справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 зверталася до суду із заявою про встановлення факту родинних відносин, у якій просила встановити факт родинних відносин між ОСОБА_1 і ОСОБА_3 , а саме той факт, що ОСОБА_1 є рідною дочкою ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 , видане 27.11.2019).

Рішенням Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 13 січня 2020 року у справі №201/13825/19 вказану заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа:Дніпровська міська рада про встановлення факту родинних відносин - задоволено. Встановлено факт родинних відносин між ОСОБА_1 і ОСОБА_3 , а саме той факт, що ОСОБА_1 є рідною дочкою ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 , видане 27 листопада 2019 року).

Проте, постановою Дніпровського апеляційного суду від 28 травня 2020 року було задоволено апеляційну скаргу ОСОБА_2 та рішення Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 13 січня 2020 року у справі №201/13825/19 за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Дніпровська міська рада про встановлення факту родинних відносин - скасовано. Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Дніпровська міська рада про встановлення факту родинних відносин - залишено без розгляду та роз`яснено ОСОБА_1 право звернутися до суду з позовом на загальних підставах, оскільки у даній справі існує спір про право.

Після чого, ОСОБА_1 звернулася до суду з даною позовною заявою та просила встановити факт родинних відносин між нею і ОСОБА_3 , а саме той факт, що вона є його рідною дочкою, оскільки, встановлення факту родинних відносин між ними, безпосередньо породжує юридичні наслідки і необхідне для оформлення права на спадщину.

Таким чином, колегія суддів не бере до уваги доводи апеляційної скарги як безпідставні, адже, з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 звернулася до суду саме з позовною заявою, яка в свою чергу була розглянута по суті судом першої інстанції в порядку загального позовного провадження.

Також, в своїй апеляційній скарзі, як і у тому числі в своїй позовній заяві, позивач ОСОБА_1 посилається на те, що рішенням Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 13 січня 2020 року встановлено факт родинних відносин між нею та її батьком - ОСОБА_3 і постановою Дніпровського апеляційного суду від 28.05.2020 року даний факт не спростовується.

Проте, колегія суддів відхиляє такі доводи апелянта, оскільки, рішення Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 13 січня 2020 року було скасовано судом апеляційної інстанції, а отже не набрало законної сили.

Так, відповідно до ч.4 ст. 82 Цивільного процесуального кодексу України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

З урахуванням викладеного, колегія суддів також погоджується з висновком суду першої інстанці, що є не доведеною обставина, яка була встановлена зазначеним рішенням суду і дана обставина підлягає доказуванню на загальних підставах.

Разом з тим, будь-яких інших належних та допустимих доказів на підтвердження факту родинних відносин з померлим ОСОБА_5 , позивачем суду надано не було, а обставини, на які посилається апелянт, не знайшли своє підтвердження ні під час розгляду справи в суді першої інстанції, ні в судовому засіданні суду апеляційної інстанції.

Інші доводи апеляційної скарги щодо порушення судом першої інстанції норм процесуального права та неправильного застосування норм матеріального права, зводяться до незгоди з висновками суду, особистого тлумачення норм матеріального і процесуального права, не впливають на фактичні обставини справи, які встановлені судом відповідно до чинного законодавства, та не спростовують законність оскаржуваного судового рішення.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Суд апеляційної інстанції враховує положення практики Європейського Суду з прав людини про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи, висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх.

Пункт 1 ст. 6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (Burgandothers v. France (Бюрг та інші проти Франції), (dec.); Gorou v. Greece (no. 2) (Гору проти Греції №2) [ВП], § 41).

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів, розглянувши справу в межах позовних вимог та доводів апеляційної скарги на момент винесення судового рішення, вважає, що суд першої інстанції порушень матеріального та процесуального права при вирішенні даної справи не допустив, ним правильно визначено характер спірних правовідносин та встановлено дійсні обставини справи, рішення суду відповідає фактичним обставинам справи, а наведені в апеляційній скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують, тому підстави для скасування оскаржуваного судового рішення відсутні.

Згідно із ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин, апеляційний суд залишає апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд апеляційної інстанції, залишаючи судове рішення без змін, не змінює розподіл судових витрат.

Керуючись ст. ст. 259, 367, 374, 375 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 10 березня 2021 року - залишити без змін.

Поновити дію рішення П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 10 березня 2021 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту родинних відносин.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий: В.С. Городнича

Судді: О.В. Лаченкова

М.Ю. Петешенкова