Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" квітня 2021 р. Дніпровський районний суд міста Києва в складі головуючого судді Арапіної Н.Є., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ДЖАСТ ІН» за участю третьої особи ОСОБА_2 про захист прав споживачів, відшкодування матеріальної та моральної шкоди,

в с т а н о в и в:

позивач звернувся до суду із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ДЖАСТ ІН» про захист прав споживачів, відшкодування матеріальної та моральної шкоди. Свої вимоги мотивував тим, що 04 липня 2020 року позивачем за експрес - накладною № 410456783 через відділення № 536 Товариства з обмеженою відповідальністю «Джаст Ін» на адресу громадянина ОСОБА_2 направлено посилку з вкладенням комп`ютер оголошеною вартістю 51 900 грн. Згідно експрес-накладної № 410456783 відправлення посилки відбувалось на умовах публічного договору «Про надання послуг з організації перевезення відправлень», який розміщено на офіційному сайті Товариства з обмеженою відповідальністю «Джаст Ін» (http://justin.ua). Посилку № 410456783 відповідачем було направлено до м. Києва, відділення № 92 (м. Київ, Дарницький бульвар, 8А) для подальшої передачі Одержувачу на умовах видачи посилки «післясплата» - 51900,00 грн., як зазначено в експрес - накладній №410456783. Виходячи з Договору про надання послуг, Умов надання послуг, експрес-накладної 04 липня 2020 року відправником виконавцю замовлено послугу доставити посилку № НОМЕР_1 з комп`ютером, оголошеною вартістю 51900 грн., на умовах «післясплата» - 51900 грн. З інформації, яка міститься на офіційному сайті Виконавця (http://justin.ua) одержувач отримав посилку, але при цьому в порушення Умов надання послуг відповідачем не отримано від Одержувача «післясплату» в сумі 51900 грн. та не передано ці кошти позивачу. У зв`язку з цим позивачем на адресу відповідача 12 липня 2020 року було подано претензію з проханням компенсувати вартість завданої шкоди у сумі 51900 грн. На вказану претензію відповідач повідомив позивача, що ним не допускались порушення в процесі обслуговування та зазначив, шо 08 липня 2020 року о 16:59:36 на «гарячу лінію» Товариства з обмеженою відповідальністю «ДЖАСТ ІН» звернувся позивач з проханням анулювати послугу «післясплата», аргументуючи це тим, що Одержувач сплатив кошти у розмірі 51900 грн. Отже, відповідач всупереч пункту 12.6.1. Умов надання послуг здійснив відміну послуги післяплати без написання письмової заяви позивачем на відділенні Товариства з обмеженою відповідальністю «ДЖАСТ ІН». У зв`язку з чим просить стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ДЖАСТ ІН» матеріальну шкоду у розмірі 51 900,00 грн., моральну шкоду у розмірі 50 000,00 грн. витрати на правову допомогу у розмірі 4 000,00 грн. та витрати зі сплати судового збору.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 09 вересня 2020 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

09 жовтня 2020 року ухвалою суду у задоволенні клопотання представника відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «ДЖАСТ ІН» про розгляд справи за правилами загального позовного провадження відмовлено.

27 жовтня 2020 року ухвалою суду залучено ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ) до участі у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ДЖАСТ ІН» про захист прав споживачів, відшкодування матеріальної та моральної шкоди в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору.

Згідно вимог ч.13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Відповідно до ст. 274 Цивільного процесуального кодексу України в порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи, справи, що виникають з трудових відносин, а також може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

За змістом ст. 279 ЦПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.

Судом було вжито всіх заходів для повідомлення відповідача про розгляд даної справи в порядку спрощеного позовного провадження.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження без участі сторін за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні правовідносини.

04 липня 2020 року позивачем за експрес - накладною № 410456783 через відділення № 536 Товариства з обмеженою відповідальністю «Джаст Ін» на адресу громадянина ОСОБА_2 направлено посилку з вкладенням комп`ютер оголошеною вартістю 51 900 грн. (а.с. 9).

Згідно експрес-накладної № 410456783 відправлення посилки відбувалось на умовах публічного договору «Про надання послуг з організації перевезення відправлень», який розміщено на офіційному сайті Товариства з обмеженою відповідальністю «Джаст Ін» (http://justin.ua).

Посилку № 410456783 відповідачем було направлено до м. Києва, відділення № 92 (м. Київ, Дарницький бульвар, 8А) для подальшої передачі Одержувачу на умовах видачи посилки «післясплата» - 51900,00 грн., як зазначено в експрес - накладній № 410456783.

12 січня 2020 року позивачем направлено на адресу відповідача претензію, відповідно до якої позивач не отримав післясплату у розмірі 51 900,00 грн. від отримувача, який отримав свої відправлення (а.с. 25).

Згідно листа відповідача від 28 липня 2020 року на гарячу лінію 08 липня 2020 року звернувся позивач з проханням про анулювання послуги післясплати, оскільки одержувачем до видачі посилки вже було сплачено суму за посилку у розмірі 51 900,00 грн. і необхідність в послузі післясплати відпала (а.с. 26).

Позивач просить стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ДЖАСТ ІН» матеріальну шкоду у розмірі 51 900,00 грн. та моральну шкоду у розмірі 50 000,00 грн.

Підставою для задоволення позовних вимог позивач зазначив, що всупереч пункту 12.6.1. Умов надання послуг відміна послуги післяплати відбулась без написання письмової заяви позивачем на відділенні Товариства з обмеженою відповідальністю «ДЖАСТ ІН».

Згідно з п. 4 ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. (ч. 1 ст. 2 ЦПК України).

Представник відповідача скористався своїм правом подачі відзиву до позову, відповідно до якого заперечує проти задоволення позовних вимог в повному обсязі оскільки станом на момент відправки позивачем відправлення діяла редакція Умов від 04 квітня 2020 року, яка не передбачала обов`язку написання відповідної заяви для скасування послуги «післяплата», а умова підпункту 12.6.1., на яку посилається Позивач у своїй позовній заяві почала діяти лише з 27 липня 2020 року.

На підтвердження відзиву представник відповідача надав суду розпорядження № 51 від 04 травня 2020 року (а.с. 75), умови надання послуг Товариством з обмеженою відповідальністю «ДЖАСТ ІН» в редакції від 04 травня 2020 року (а.с. 76-81), розпорядження Товариства з обмеженою відповідальністю «ДЖАСТ ІН» № 94 від 27 липня 2020 року про затвердження умов надання послуг Товариством з обмеженою відповідальністю «ДЖАСТ ІН» в новій редакції (а.с. 82-83), опис дзвінка позивача на гарячу лінію Товариства з обмеженою відповідальністю «ДЖАСТ ІН» від 08 липня 2020 року (а.с. 84), витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань про відкриття кримінального провадження № 0004786 за ознаками злочину, передбаченого ст. 15 ч. 2, ст. 190 ч. 2 КК України щодо ОСОБА_2 (а.с. 85).

Стаття 15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відтак зазначена норма визнає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорене право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язано з позбавленням його володільця можливості здійснити(реалізувати) своє право повністю або частково. При оспоренні або невизнання права виникає невизначеність у праві, викликане поведінкою іншої особи. Таким чином, порушення, невизнання або оспорення суб`єктивного права є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту.

Відповідно до частин 1 та 2 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов`язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Згідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Для відшкодування шкоди за правилами ст. 1166 ЦК України необхідно довести такі факти:

а) неправомірність поведінки особи. Неправомірною можна вважати будь-яку поведінку, внаслідок якої завдано шкоду, якщо завдавач шкоди не був уповноважений на такі дії.

б) наявність шкоди. Під шкодою слід розуміти, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки ст. 22 ЦК України).

в) причинний зв`язок між протиправною поведінкою та шкодою є обов`язковою умовою відповідальності та виражається в тому, що шкода має виступати об`єктивним наслідком поведінки завдавача шкоди.

г) вина завдавача шкоди, за виключенням випадків, коли в силу прямої вказівки закону обов`язок відшкодування завданої шкоди покладається на відповідальну особу незалежно від вини.

Частина 2 цієї статті встановлює презумпцію вини завдавача шкоди, що означає, що особа, яка завдала шкоду, буде вважатися винною, якщо вона сама не доведе відсутність своєї вини (у зв`язку із наявністю вини іншої особи або у зв`язку із дією об`єктивних обставин).

Відповідно до частини 2 ст.1166 ЦК України особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкода завдана не з її вини.

Особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав (ч. 1 ст. 23 ЦК України).

Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування (ч. 4ст. 23 ЦК України).

Відповідно до ст. 23 ЦК України встановлено право особи на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав та законних інтересів. Відповідно до частини другої цієї статті моральна шкода полягає:

1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я;

2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів;

3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна;

4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Частиною другою статті 1167 ЦК України визначено перелік випадків відшкодування моральної шкоди органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим, органом місцевого самоврядування, фізичною або юридичною особою, яка її завдала. Зазначений перелік не є вичерпним, оскільки пункт 3 статті передбачає наявність інших випадків передбачених законом.

Моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів (ч. 1 ст. 1168 ЦК України).

Фізична або юридична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я фізичній особі, зобов`язана відшкодувати потерпілому заробіток (дохід), втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності, а також відшкодувати додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо( ч. 1 ст. 1195 ЦК України).

Як роз`яснено в п. 3 роз`яснень Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 2005 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Положеннями п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» роз`яснено, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань з урахуванням у кожному конкретному випадку вини відповідача та інших обставин. Зокрема, ураховується характер і тривалість страждань, стан здоров`я потерпілого, тяжкість завданої травми, наслідки тілесних ушкоджень, істотних вимушених змін у його життєвих та виробничих стосунках.

В пункті № 10 зазначеної постанови зазначено, що при заподіянні особі моральної шкоди, обов`язок по її відшкодуванню покладається на винних осіб незалежно від того, чи була заподіяна потерпілому майнова шкода та чи відшкодована вона.

Судом встановлено, що 04 липня 2020 року позивачем за експрес - накладною № 410456783, через відділення № 536 Товариства з обмеженою відповідальністю «Джаст Ін» на адресу громадянина ОСОБА_2 направлено посилку з вкладенням комп`ютер оголошеною вартістю 51 900 грн. на умовах видачи посилки «післясплата» - 51900,00 грн.

08 липня 2020 року на гарячу лінію Товариства з обмеженою відповідальністю «Джаст Ін» звернувся позивач з проханням про анулювання послуги післясплати, оскільки одержувачем до видачі посилки вже було сплачено суму за посилку у розмірі 51 900,00 грн. і необхідність в послузі післясплати відпала.

Згідно пункту 1.4. Умов надання послуг Товариства з обмеженою відповідальністю «ДЖАСТ ІН», які розміщені на офіційному сайті Відповідача (https://justin.ua/terms) (в редакції на день відправлення посилки, а саме від 04 травня 2020 року) шляхом передачі Замовником відправлення до Товариства з обмеженою відповідальністю «ДЖАСТ ІН» для транспортування Замовник підтверджує, що він ознайомлений та погоджується з положеннями цих Умов, чинними на момент передачі відправлення для транспортування, та зобов`язується їх виконувати незалежно від наявності або відсутності в експрес-накладній підпису Замовника.

Згідно пункту 12.6.1. Умов надання послуг Товариства з обмеженою відповідальністю «ДЖАСТ ІН», які розміщені на офіційному сайті Відповідача (https://justin.ua/terms) (в редакції на день відправлення посилки, а саме, від 04 травня 2020 року) відправник може звернутися до ТОВ «ДЖАСТ ІН» з проханням змінити наступну інформацію в замовленні (ЕН): номер телефону Відправника; ПІБ представника юридичних осіб (Контакт відправника); номер телефону Одержувача; ПІБ Одержувача; платника, тільки для юридичних осіб; форма виплати грошового переказу (COD), тільки при умові, що відправлення, по якому проводяться зміни не було видане; відділення виплати грошового переказу тільки для форми виплати «Готівкова» і відправлення, по якому проводяться зміни не було видане; форма оплати, тільки для юридичних осіб, у разі зміни платника відправлення з Одержувача на Відправника; зміна суми післяплати або відміна післяплати.» (а.с. 75-80).

Отже, станом на момент відправки позивачем відправлення діяла редакція Умов від 04 квітня 2020 року, яка не передбачала обов`язку написання відповідної заяви для скасування послуги «післяплата».

Позивачем не надано будь-яких належних та допустимих доказів на спростування тверджень відповідача про звернення позивача на гарячу лінію Товариства з обмеженою відповідальністю «Джаст Ін» щодо анулювання послуги післясплати.

За встановлених обставин суд приходить висновку, що позивачем не доведено заподіяння матеріальної та моральної шкоди внаслідок порушення відповідачем Умов надання послуг, чим не виконано вимоги ст. 12 ЦПК України, відповідно до якої кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

З урахуванням викладеного у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ДЖАСТ ІН» за участю третьої особи ОСОБА_2 про захист прав споживачів, відшкодування матеріальної та моральної шкоди слід відмовити повністю.

Крім того, позивач просить стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 4 000,00 грн.

Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом судової справи, належать зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються, у разі відмови в позові - на позивача.

Отже, оскільки позивачу відмовлено у задоволенні позовних вимог, тому суд приходить висновку про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_1 про стягнення витрат на професійну правничу допомогу.

Керуючись ст. 129 Конституції України, ст.ст. 15, 16, 23, 1166, 1167, 1168, 1195 ЦК України, п.п. 3, 9, 10 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», ст.ст. 12, 13, 81, 89, 133, 137, 141, 247, 259, 263, 264-265, 273, 353, 430 ЦПК України, суд -

у х в а л и в :

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ДЖАСТ ІН» за участю третьої особи ОСОБА_2 про захист прав споживачів, відшкодування матеріальної та моральної шкоди відмовити повністю.

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про стягнення витрат на професійну правничу допомогу відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення судового рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Н.Є.Арапіна