Справа № 581/167/21
Провадження № 2/581/97/21
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

13 квітня 2021 року селище Липова Долина

Липоводолинський районний суд Сумської області у складі судді Сізова Д.В.,

з участю секретаря судового засідання Самілик Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1

про стягнення боргу кредитором спадкодавця,

в с т а н о в и в :

2 березня 2021 року АТ КБ «ПриватБанк» поштою надіслало вказаний позов, який надійшов до суду 22 березня 2021 року.

Вимоги обґрунтовує тим, що 24 січня 2013 між банком та ОСОБА_2 укладено кредитний договір, відповідно до умов якого останній отримав кредит у вигляді встановленого початкового кредитного ліміту на картковий рахунок, який у подальшому збільшився до 4000 грн.

Вказує, що вказані договірні відносини між банком та ОСОБА_2 виникли в силу ч. 1 ст. 634 ЦК України, шляхом приєднання останнього до розроблених банком формулярів та стандартних форм у вигляді «Умов та правил надання банківських послуг» і «Тарифів банку».

ОСОБА_2 підтвердив свою згоду на те, що підписана ним анкета-заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами банку» складають кредитний договір, що підтверджується підписом у заяві. На підставі п.п. 2.1.2.3, 2.1.2.4 договору ОСОБА_2 дав згоду щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміни (збільшення або зменшення) за рішенням та ініціативою банку.

Позивач свої зобов`язання перед відповідачем виконав шляхом надання останньому кредиту.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер. Станом на дату його смерті виникла заборгованість за вказаним кредитним договором у розмірі 5167 грн. 86 коп., з яких 5167 грн. 86 коп. заборгованість за простроченим тілом кредиту.

Банк вважає, що ОСОБА_1 прийняла спадщину після померлого ОСОБА_2 , відповідно до вимог ч. 3 ст. 1268 ЦК України, а тому просить стягнути на його користь заборгованість за кредитним договором № б/н від 24 січня 2013 року у розмірі 5167 грн. 86 коп. та судові витрати.

Сторони у судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Судом встановлено такі фактичні обставини справи.

24 січня 2013 року між ПАТ «ПриватБанк», правонаступником якого є АТ КБ «ПриватБанк», та ОСОБА_2 укладено кредитний договір у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, згідно з умовами якого останній отримав кредит, шляхом підписання анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку, отримавши платіжну картку.

У заяві зазначено, що ОСОБА_2 згоден з тим, що ця заява разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами становить між ним та банком договір про надання банківських послуг, а також, що він ознайомився та погодився з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, які були надані йому для ознайомлення в письмовому вигляді (а.с. 18).

ОСОБА_2 видавалися банківські карти АТ КБ «ПриватБанк», остання - 31 жовтня 2018 року з терміном дії до вересня 2022 року (а.с. 49).

Користування кредитним коштами підтверджується випискою по картковому рахунку (а.с. 12-16).

Згідно з розрахунком заборгованість за вказаним кредитним договором від 24 січня 2013 року станом на 30 вересня 2019 року становить 5167 грн. 86 коп., з яких 5167 грн. 86 коп. заборгованість за простроченим тілом кредиту.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , помер у с. Поділки Роменського (Липоводолинського) району Сумської області (а.с.54).

23 липня 2020 року АТ КБ «ПриватБанк» направив поштою до Липоводолинської районної держаної нотаріальної контори свою претензію кредитора від 30 червня 2020 року, у якій вказав, що банку стало відомо про смерть їхнього клієнта-боржника ОСОБА_2 , яка настала ІНФОРМАЦІЯ_1 , тому просив надати інформацію зі Спадкового реєстру щодо спадкоємців померлого (а.с. 56).

29 липня 2020 року нотаріус Липоводолинської районної державної нотаріальної контори Мельник В.О. надав відповідь, у якій зазначив, що спадкоємці померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , із заявами про прийняття чи відмову від спадщини до нотаріальної контори не зверталися, спадкова справа не заводилася (а.с. 57).

Позивач надав лист-претензію від 22 жовтня 2020 року, адресовану відповідачу ОСОБА_1 , у якій просив сплатити заборгованість ОСОБА_2 перед банком у розмірі 5167 грн. 86 коп., однак доказів надіслання чи отримання відповідачем вказаного листа доданий до позовної заяви реєстр згрупованих поштових відправлень-рекомендованих листів не містить (а.с. 58-60).

Відповідно до інформації, наданої Подільківським старостинським округом Синівської сільської ради Роменського району Сумської області від 25 березня 2021 року, ОСОБА_2 на день смерті був зареєстрований та проживав по АДРЕСА_1 (на цей час Роменського) району Сумської області разом із дружиною ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та сином, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с. 88).

Із копії паспорта ОСОБА_1 вбачається, що з 11 січня 2002 року вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 (а.с. 53).

Із наданої державним нотаріусом Липоводолинської районної державної нотаріальної контори Мельником В.О. інформації від 26 березня 2021 року вбачається, що спадкова справа після смерті ОСОБА_2 не заводилася, відомості про спадкоємців, які відповідно до ч. 3, 4 ст. 1268 ЦК України вважаються такими, що прийняли спадщину, відсутні (а.с. 86).

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтями 1216, 1218 ЦК України передбачено, що спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (ч. 2 ст. 1220 ЦК України).

Відповідно до ч.. 3, 5 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1281 ЦК України спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги, та/або якщо вони спадкують майно, обтяжене правами третіх осіб.

Кредиторові спадкодавця належить пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, не пізніше шести місяців з дня одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину на все або частину спадкового майна незалежно від настання строку вимоги.

Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, протягом шести місяців з дня, коли він дізнався про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину.

Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги.

Згідно із статтею 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині.

Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено.

У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора звертає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі.

За змістом наведених норм задоволення вимог кредитора спадкоємцями має відбуватись у межах вартості отриманого ними у спадщину майна. У разі неотримання від спадкодавця у спадщину жодного майна особа не набуває статусу спадкоємця і, як наслідок, у неї відсутній обов`язок задовольнити вимоги кредитора померлої особи.

Вказаний правовий висновок викладено в постанові Верховного Суду від 4 лютого 2021 року №587/381/15-ц.

За принципом диспозитивності цивільного судочинства згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до частини першої статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Згідно з частиною першою статті 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Відповідно до статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Стаття 81 ЦПК України визначає що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Таким чином, позивачем не надано суду належних доказів, які б свідчили про одержання відповідачем ОСОБА_1 майна у спадщину після смерті боржника ОСОБА_2 за рахунок якого вона могла б погасити заборгованість. Також не надано доказів щодо наявності у померлого ОСОБА_2 права власності на рухоме чи нерухоме майно, інші об`єкти цивільних прав, тому суд не знаходить підстав для задоволення позовних вимог.

Оскільки суд відмовляє у задоволенні позовних вимог в повному обсязі, то відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати, понесені позивачем, відшкодуванню не підлягають.

Керуючись ст. 259, 263-265 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

У задоволенні позовних вимог Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено до Сумського апеляційного суду через Липоводолинський районний суд Сумської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк»; вул. Набережна Перемоги, 50, м. Дніпро; .

Відповідач: ОСОБА_1 ; АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_1 .

Суддя Д. В. Сізов