справа № 278/904/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 серпня 2021 року м. Житомир

Житомирський районний суд Житомирської області в складі головуючого судді Татуйка Є.О. за участю секретаря Петровської Ю.Р., розглянув цивільну справу за заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про усунення перешкод у користування майном, -

В С Т А Н О В И В :

Заявленими та не змінюваними вимогами позивач просив суд ухвалити рішення, яким усунути перешкоди в користуванні майном, а саме житловим приміщенням у квартирі АДРЕСА_1 . В обґрунтування заявленого повідомив суду наступне. Сторони у справі є співвласниками згадуваної квартири. Однак, відповідачі будучи постійними її жителями не допускають позивачу у належну останньому частину.

Відповідачі вимог не визнали і зазначили суду наступне. Позивач не є співвласником згадуваної квартири. Мало того, метою позивача не є користування спільним майном. Заявник має намір змусити відповідачів купити у нього його частку за якого вищою ціною. Кожен візит в квартиру робить неможливим проживання у квартирі.

Розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання, однак в подальшому, за клопотанням учасників здійснено перехід до спрощеного позовного провадження з проведенням судового засідання.

Заслухав пояснення учасників розгляду та проаналізував надані ними матеріали, судом встановлено наступні фактичні обставини справи та відповідно ним правовідносини.

4 листопада рішенням районного суду та 1 березня 2012 року рішенням суду апеляційної інстанції вимоги ОСОБА_1 задоволено повністю усунуто перешкоди позивачеві у користуванні спірною квартирою, вселено його в дане приміщення та виділено в користуванні його співвласникам її приміщення (а.с.4,5).

Позивач звертався до правоохоронних органів з приводу не правомірних, за його переконанням, дій відповідачів, однак у порушенні кримінальної справи з даного приводу було відмовлено (а.с.6-9).

Позивач уповноважений власною дочкою керувати, користуватись та розпоряджатись спірною квартирою (а.с.10). Дочка позивача - ОСОБА_5 є власником 32/100 частин квартири (а.с.10-14).

Позивач є громадянином України та користується пільгами передбаченими для ветеранів війни, учасників бойових дій (а.с.15-20).

Відповідачі мають зареєстроване місце проживання у спірній квартирі (а.с.24-26). У спірній квартирі проживає в малолітня дитина ОСОБА_2 , донька ОСОБА_3 та ОСОБА_2 (а.с.40,41).

Донька позивача, яка є співвласником квартири має заборгованість із надання комунальних послуг.

Проаналізував фактичні обставини справи та норми законодавства, якими врегульовані дані правовідносини, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову з огляду на наступне.

Суд не вважає порушеними права позивача будь-якими, в тому числі протиправними діями відповідачів. Так, з даного приводу, судом не було досліджено жодного доказу. У зв`язку із чим суд не вважає порушеними права відповідача взагалі та в тому числі такі, які б вимагали судового захисту. По перше, позивач не є співвласником спірного майна, щодо користування якого ставиться питання про порушення, не визнання або оспорювання прав. Заявнику надано лише право керувати, користуватись та розпоряджатись даним майном. Позов в інтересах дочки заявлено не було. По друге, справа не містить будь-яких доказів, які б свідчили наявність перешкод з боку відповідачів, які чиняться співвласникові майна. Наявність між сторонами конфліктів щодо користування власністю, суд не вважає доказами в підтвердження предмету спору.

Суд наголошує, що дана справа розглядається в рамках цивільного судочинства. Положеннями процесуального закону, який регулює правила розгляду даних справ, визначено наступне. Так, розглядаючи цивільні справи суд керується принципом диспозитивності та змагальності, які визначають, що кожна сторона повинна самостійно подавати докази та доводити ті обставини на які посилається, в тому числі, шляхом подання доказів, заявлення клопотань і несе ризик настання наслідків пов`язаних із вчиненням або не вчиненням нею процесуальних дій. Доказування заявлених вимог не може перебирати на себе суд або інша сторона. Рішення суду не може ґрунтуватись на припущеннях (ст. 12, 13 та 81 ЦПК України).

Результати вирішення спору не дають підстав для розподілу/перерозподілу судових витрат позивача. Судових витрат відповідачів не декларувалось. Дані правовідносини врегульовані положеннями ст. 141 ЦПК України.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 263-265 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

В задоволенні позову відмовити.

Повне рішення виготовлене 20 серпня 2021 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Є.О. Татуйко