Постанова

Іменем України

11 серпня 2021 року

м. Київ

справа № 219/4105/15-ц

провадження № 61-2428св20

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Червинської М. Є.,

суддів: Бурлакова С. Ю. (суддя-доповідач), Коротенка Є. В., Крата В. І.,

Тітова М. Ю.,

учасники справи:

заявник - ОСОБА_1 ,

заінтересовані особи: Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Експобанк», ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 , подану представником - адвокатом Чорним Іваном Васильовичем, на ухвалу Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 07 жовтня 2019 року у складі судді Шевченко Л. В. та постанову Донецького апеляційного суду від 23 грудня 2019 року в складі колегії суддів: Соломахи Л. І., Канурної О. Д., Мальованого Ю. М.,

ВСТАНОВИВ:

1. Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У березні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про заміну стягувача у виконавчому провадженні у справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Експобанк» (далі - ПАТ КБ «Експобанк») до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості

за кредитним договором.

Заява обґрунтована тим, що заочним рішенням Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 02 жовтня 2015 позовні вимоги ПАТ КБ «Експобанк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено в повному обсязі. 11 серпня 2016 року Артемівський міськрайонний суд Донецької області видав виконавчий лист № 219/4105/15-ц про солідарне стягнення з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 заборгованості

на користь ПАТ КБ «Експобанк» у розмірі 1 044 175,48 грн. 01 листопада

2016 року Бахмутський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області відкрив виконавче провадження № 52769156. Станом на день звернення із цією заявою до суду виконавче провадження знаходиться в стані примусового виконання.

На підставі постанови Правління Національного банку України від 24 вересня 2014 року № 597 «Про віднесення ПАТ КБ «Експобанк» до категорії неплатоспроможних» виконавча дирекція Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийняла рішення від 25 вересня 2014 року № 97 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ КБ «Експобанк», згідно з яким з 25 вересня

2014 року запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію

в ПАТ «КБ «Експобанк». У зв`язку із цим та відповідно до Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Фонд гарантування вкладів фізичних осіб організував проведення відкритих торгів (голландського аукціону) з продажу прав вимоги за кредитними договорами.

Згідно з протоколом електронного аукціону № UA-EA-2018-12-29-000006-b

з продажу кредитного портфеля АТ «КБ «Експобанк», що складається з прав вимоги за кредитними договорами, переможцем електронних торгів

є Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Горизонт» (далі - ТОВ «ФК «Горизонт»).

За результатами електронного аукціону між АТ «КБ «Експобанк»

і ТОВ «ФК «Горизонт» укладено договір про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги від 19 лютого 2019 року № 54, за умовами якого банк (первісний кредитор) відступив ТОВ «ФК «Горизонт» (новому кредитору) права вимоги банку до позичальників, у тому числі до відповідачів.

Відповідно до статей 512-516 ЦК України у подальшому між ТОВ «Горизонт»

та ОСОБА_1 укладено договір про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги від 04 березня 2019 року № 13/19, за умовами якого первісний кредитор відступив новому кредитору права вимоги до відповідачів за кредитним договором.

У зв`язку з вищевикладеним просив суд замінити у виконавчому провадженні

з виконання рішення Артемівського міськрайонного суду Донецької області

від 02 жовтня 2015 року у справі № 219/4105/15-ц стягувача ПАТ КБ «Експобанк» його правонаступником ОСОБА_1 .

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Ухвалою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 07 жовтня 2019 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про заміну сторони виконавчого провадження у справі за позовом ПАТ КБ «Експобанк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовлено.

Відмовляючи в задоволенні заяви, суд першої інстанції виходив із того,

що згідно з пунктом 7.4.3 договору про відступлення права вимоги

від 04 березня 2019 року № 13/19 новий кредитор зобов`язаний не пізніше

5 (п`яти) робочих днів після підписання сторонами акта приймання-передачі права вимоги надіслати боржнику письмове повідомлення про відступлення права вимоги та передати новому кредитору за актом приймання-передачі документації копії цього повідомлення та доказів його відправлення боржникам. Однак на час розгляду заяви про заміну сторони виконавчого провадження боржники ОСОБА_2 , ОСОБА_3 належним чином письмово не були повідомлені про відступлення права вимоги.

Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції

Постановою Донецького апеляційного суду від 23 грудня 2019 року ухвалу Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 07 жовтня 2019 року скасовано, у задоволенні заяви ОСОБА_1 відмовлено.

Суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що ОСОБА_1 не є юридичною особою та фінансовою установою, у договорі про відступлення права вимоги він має статус фізичної особи, тобто не може надавати фінансові послуги

і, відповідно, не може бути новим кредитором за кредитним договором

від 27 березня 2008 року № 52А. Отже, підстав для заміни стягувача

ПАТ КБ «Експобанк» у виконавчому провадженні № 52769156 на фізичну особу ОСОБА_1 немає.

Аргументи учасників справи

Узагальнені доводи касаційної скарги

У лютому 2020 року представник ОСОБА_1 - адвокат Чорний І. В., подав

до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції

та постанову апеляційного суду й ухвалити нове рішення у справі, яким заяву задовольнити.

Касаційна скарга мотивована тим, що згідно з частиною першою статті 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, оскільки не впливає на характер, обсяг і порядок виконання ним своїх обов`язків, не погіршує становища боржника та не зачіпає його інтересів,

що не позбавляє сторін права додатково врегулювати порядок заміни кредитора у договорі.

У листопаді 2020 року до Верховного Суду надійшли письмові пояснення адвоката Чорного І. В., подані в інтересах ОСОБА_1 , в яких він просить задовольнити касаційну скаргу ОСОБА_1 з огляду на те,

що підставою для нотаріального посвідчення договору про відступлення права вимоги був не кредит фізичної особи, а результати проведення електронного аукціону кредитного портфеля неплатоспроможного АТ «КБ Експобанк», організований і проведений у встановленому порядку Фондом гарантування вкладів фізичних осіб, у якому на законних підставах беруть участь як юридичні, так і фізичні особи.

Доводи інших учасників справи

Інші учасники справи не скористались своїм правом на подання до суду своїх заперечень щодо змісту і вимог касаційної скарги, відзиву на касаційну скаргу

не надали.

Рух справи у суді касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 04 лютого 2020 року відкрито касаційне провадження у справі № 219/4105/15-ц, витребувано її з Артемівського міськрайонного суду Донецької області.

Ухвалою Верховного Суду від 02 липня 2020 року справу призначено до судового розгляду.

Ухвалою Верховного Суду від 14 січня 2021 року зупинено касаційне провадження у справі № 219/4105/15-ц за заявою ОСОБА_1 про заміну сторони виконавчого провадження у справі за позовом ПАТ «КБ «Експобанк»

до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за заявою ОСОБА_1 про заміну сторони виконавчого провадження до закінчення перегляду Великою Палатою Верховного Суду

в касаційному порядку справи № 346/1305/19 (провадження 14-181цс20).

Ухвалою Верховного Суду від 11 серпня 2021 року касаційне провадження

у справі поновлено.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

Суди встановили, що на підставі заочного рішення Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 02 жовтня 2015 року Артемівський міськрайонний суд Донецької області 11 серпня 2016 року видав виконавчий лист № 219/4105/15-ц.

13 жовтня 2016 року Бахмутський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області

за цим виконавчим листом відкрив виконавче провадження № 52769156. На час подання заяви виконавче провадження № 52769156 перебуває на примусовому виконанні.

Згідно з протоколом електронного аукціону № UA-EA-2018-12-29-000006-b

з продажу кредитного портфеля АТ КБ «Експобанк», що складається з прав вимоги за кредитними договорами, переможцем електронних торгів

є ТОВ «ФК «Горизонт».

За результатами електронного аукціону між АТ КБ «Експобанк» і ТОВ «ФК «Горизонт» укладено договір № 54 про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги від 19 лютого 2019 року, за умовами якого банк (первісний кредитор) відступив ТОВ «ФК «Горизонт» (новому кредитору) права вимоги банку

до позичальників.

04 березня 2019 року між ТОВ «ФК «Горизонт» і ОСОБА_1 укладено договір про відступлення права вимоги № 13/19, за умовами якого ТОВ «ФК «Горизонт» (первісний кредитор) відступило ОСОБА_1 (новому кредитору) права вимоги, в тому числі до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 . Ціна відступлення права вимоги за цим договором становить 530 000,00 грн (пункт 5.1 договору), яка сплачена шляхом зарахування первісним кредитором ТОВ «ФК «Горизонт» забезпечувальних платежів, сплачених новим кредитором ОСОБА_1 відповідно до пунктів 2.1.3.2 -2.1.3.3 попереднього договору від 21 січня

2019 року № 17/19.

Згідно з актом приймання-передачі від 04 березня 2019 року ТОВ «ФК «Горизонт» відступило ОСОБА_1 права вимоги, в тому числі до ОСОБА_2

за договором кредиту від 27 березня 2008 року № 52А та до ОСОБА_3

за договором поруки від 27 березня 2008 року б/н.

2. Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Відповідно до частини третьої статті 3 Цивільного процесуального кодексу України в редакції, чинній на дату подання касаційної скарги (далі -

ЦПК України), провадження в цивільних справах здійснюється відповідно

до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду

і вирішення справи.

Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, а саме рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанови суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 ЦПК України. Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої статті 389 ЦПК України, є неправильне застосування судом норм матеріального права

чи порушення норм процесуального права.

Перевіривши доводи касаційної скарги, а також матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню з огляду на таке.

Мотиви і доводи, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Відповідно до частини першої статті 55, частини першої статті 442 ЦПК України

у разі заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу.

Частиною п`ятою статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони,

а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені

до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Таким чином, передання кредитором своїх прав іншій особі за договором відступлення права вимоги (договором цесії) є правонаступництвом, і такий правонаступник кредитора має право звертатись до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження з наданням йому статусу сторони виконавчого провадження (постанова Верховного Суду від 23 липня 2019 року

у справі № 905/1976/16).

Обґрунтовуючи необхідність здійснення заміни сторони виконавчого провадження з виконання заочного рішення Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 02 жовтня 2015 року у цій справі ОСОБА_1 зазначає, що набув право вимоги до ОСОБА_2 за кредитним договором

та до ОСОБА_3 за договором поруки відповідно до договору відступлення права вимоги

Водночас підставою заміни учасника процесуальних правовідносин є факт набуття таким учасником відповідних прав, у даному випадку кредитора,

у матеріальних правовідносинах.

Підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини, як передбачено статтею 11 Цивільним кодексом України (далі -

ЦК України).

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 512 ЦК України кредитор

у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі

і застосуванні норми права до спірних відносин суд враховує щодо застосування відповідних норм права викладених в постановах Верховного Суду.

У постанові Верховного Суду в складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 17 січня 2020 року у справі № 916/2286/16 вказано,

що вирішуючи питання про наявність підстав для зміни учасника справи (сторони виконавчого провадження) правонаступником за відсутності обставин,

що свідчать про нікчемність договору , на підставі якого подано заяву про заміну учасника правовідносин, а також відомостей щодо оспорювання або визнання недійсним цього договору встановленому порядку, суд має виходити з принципу правомірності цього правочину, дослідивши та надавши оцінку достатності

та достовірності наданих в обґрунтування заяви про заміну сторони доказів для здійснення відповідної заміни Такий висновок міститься в ухвалі Великої Палати Верховного Суду від 28 листопада 2019 року у цій справі. Судами не встановлено, що договір відступлення оспорюється або визнається у встановленому порядку недійсним і на відповідні обставини не посилаються учасники справи та заявник, у зв`язку з чим відмова судів першої та апеляційної інстанцій у задоволенні заяви ОСОБА_1 про заміну сторони (кредитора) правонаступником

з підстав того, що фізична особа не може бути належним правонаступником кредитодавця у спірних правовідносинах і укладений договір не може змінити імперативні приписи законодавства, суд вважає помилковими. З огляду

на наведене, суд вважає слушним посилання ОСОБА_1 (пункт 6.1)

на відсутність в матеріалах справи документів, які б свідчили про визнання договору відступлення недійсним, заперечення учасниками справи факту правомірності укладення цього договору.

У постанові Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 09 грудня 2019 року у справі № 2-3627/09 (провадження

№ 61-16520 сво18) зазначено, що «заміна сторони виконавчого провадження

її правонаступником може відбуватися як при відкритому виконавчому провадженні, так і при відсутності виконавчого провадження, тобто може бути проведена на будь-якій стадії процесу».

Згідно зі статтею 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Таким чином, вирішуючи питання про наявність підстав для заміни учасника справи (сторони виконавчого провадження) правонаступником

за відсутності обставин, що свідчать про нікчемність договору, на підставі якого подано заяву про заміну учасника правовідносин, а також відомостей щодо оспорювання або визнання недійсним цього договору у встановленому порядку, суд має виходити з принципу правомірності цього правочину, дослідивши

та надавши оцінку достатності та достовірності наданих в обґрунтування заяви про заміну сторони доказів для здійснення відповідної заміни. Такий висновок міститься в ухвалі Великої Палати Верховного Суду від 28 листопада 2019 року

у справі № 916/2286/16.

Суди попередніх інстанцій не встановили, що договір відступлення оспорюється або визнаний у встановленому порядку недійсним і на відповідні обставини

не посилаються учасники справи та заявник, у зв`язку з чим висновок апеляційного суду про відмову в задоволенні заяви ОСОБА_1 про заміну сторони (кредитора) правонаступником з підстав того, що фізична особа

не може бути належним правонаступником кредитодавця у спірних правовідносинах і укладений договір не може змінити імперативні приписи законодавства, колегія суддів Верховного Суду вважає помилковим.

У зв`язку з наведеним касаційний суд дійшов висновку, що постанова суду апеляційної інстанції про відмову в задоволенні заяви про заміну сторони

у виконавчому провадженні не відповідає нормам матеріального права

і підлягає скасуванню.

Неповідомлення боржника про заміну кредитора не є підставою для відмови

у заміні сторони виконавчого провадження за доведеності правових підстав для заміни кредитора у зобов`язанні.

Згідно зі статтею 512 ЦК України заміна кредитора в зобов`язанні здійснюється шляхом оформлення між первісним кредитором та новим кредитором відповідного договору в тій же самій формі, що і угода, за якою права відступаються. При цьому боржник не бере ніякої участі в підписанні договору про відступлення та не є його стороною.

Відповідно до частини другої статті 516 ЦК України, якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Відомостей про те, що боржники виконали свої зобов`язання первісному кредитору, матеріали справи не містять.

За таких обставин, оскільки встановлено правонаступництво, заяв підлягає задоволенню.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Відповідно до частин першої, третьої статті 412 ЦПК України підставами для скасування судових рішень повністю або частково і ухвалення нового рішення

у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

Оскільки суди першої та апеляційної інстанцій неправильно застосували закон, прийняті ними судові рішення відповідно до статті 412 ЦПК України підлягають скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення заяви.

Щодо судових витрат

Згідно з частиною тринадцятою статті 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної

чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 416 ЦПК України суд касаційної інстанції повинен вирішити питання про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції.

З огляду на те що суд касаційної інстанції задовольнив касаційну скаргу ОСОБА_1 , скасував рішення судів попередніх інстанцій та задовольнив заяву про заміну стягувача у виконавчому провадженні, з ПАТ КБ «Експобанк»

на користь ОСОБА_1 підлягають стягненню судові витрати, пов`язані

зі сплатою судового збору за подання апеляційної скарги в сумі 384,20 грн

та за подання касаційної скарги в сумі 420 грн, а всього 804,20 грн.

Керуючись статтями 400, 409, 412, 416, 418, 419 ЦПК України, Верховний Суд

у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 , подану представником - адвокатом Чорним Іваном Васильовичем, задовольнити.

Ухвалу Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 07 жовтня

2019 року та постанову Донецького апеляційного суду від 23 грудня 2019 року скасувати.

Заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Замінити стягувача - Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Експобанк» його правонаступником - ОСОБА_1 .

Стягнути з Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Експобанк» на користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 804,20 грн.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту

її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий Судді:М. Є. Червинська С. Ю. Бурлаков Є. В. Коротенко В. І. Крат М. Ю. Тітов