Справа № 203/3944/13-ц
Провадження № 6/0203/145/2021
УХВАЛА

06 серпня 2021 року Кіровський районний суд м. Дніпропетровська в залі суду у м. Дніпрі у складі:

головуючого судді Ханієвої Ф.М.,

з участі секретаря судового засідання Мурадли Ф.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Прайм Альянс» про заміну сторони виконавчого провадження в цивільній справі № 203/3944/13-ц за позовом Публічного акціонерного товариства «ВТБ Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

30 червня 2021 року до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Прайм Альянс» з заявою про заміну сторони виконавчого провадження в цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «ВТБ Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

В обґрунтування своєї заяви товариство зазначило, що у провадженні Кіровського районного суду м. Дніпропетровська перебувала цивільна справа за позовом Публічного акціонерного товариства «ВТБ Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості. 08.10.2013 року Кіровським районним судом м. Дніпропетровська по справі № 203/3944/13-ц було ухвалено рішення, яким стягнуто з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «ВТБ Банк» заборгованість за кредитним договором № R5В від 07.10.2011 року у розмірі 42851,49грн. На виконання рішення суду було видано виконавчий лист.

За поясненнями заявника, 29.01.2019 року вони за договором факторингу набули право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № R5В від 07.10.2011 року.

Таким чином, новим кредитором відносно боржника перед Публічним акціонерним товариством «ВТБ Банк» (правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія»), за виконавчим листом № 203/3944/13-ц є Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Прайм Альянс», у зв`язку із чим постала потреба у заміні сторони виконавчого провадження, а саме: у заміні стягувача ПАТ «ВТБ Банк» на його правонаступника ТОВ «ФК «Прайм Альянс».

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30 червня 2021 року, заява про заміну сторони виконавчого провадження була розподілена головуючому судді Ханієвій Ф.М.

Ухвалою суду від 05 липня 2021 року було прийнято до провадження заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Прайм Альянс» про заміну сторони виконавчого провадження, призначено заяву до розгляду у судовому засіданні.

У судове засідання учасники справи та інші особи, які беруть участь у справі, не з`явились, хоча належним чином були повідомлені про час, дату та місце розгляду заяви.

Заявник разом із заявою про заміну сторони виконавчого провадження надав суду клопотання про розгляд заяви без його участі, інші учасники справи у судове засідання не з`явились, хоча належним чином повідомлялись про час, дату та місце розгляду справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 442 ЦПК України, неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

З урахуванням положень ч. 3, ст. 211, ч. 1 ст. 223 ЦПК України, ст. 442 ЦПК України, суд розглянув заяву про заміну сторони виконавчого провадження без участі учасників справи за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, вивчивши доводи заявника, зазначені ним у заяві про заміну сторони виконавчого провадження, повно, всебічно і об`єктивно дослідивши заяву та додані до неї матеріали, проаналізувавши норми ЦПК України, доходить наступних висновків.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що між ПАТ «ВТБ Банк» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № R5В від 07.10.2011 року, за умовами якого ПАТ «ВТБ Банк» надав у кредит грошові кошти, а ОСОБА_1 зобов`язався повернути отриманий кредит і сплатити відсотки у встановленому договором розмірі та строки, що підтверджується кредитним договором (а.с.15-18).

Між ПАТ «ВТБ Банк» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № R4B від 04.01.2012 року, за умовами якого ПАТ «ВТБ Банк» надав у кредит грошові кошти, а ОСОБА_1 зобов`язався повернути отриманий кредит і сплатити відсотки у встановленому договором розмірі та строки, що підтверджується кредитним договором (а.с. 6-9).

Заочним рішенням Кіровського районного суду м. Дніпропетровська (суддя Маймур Ф.Ф.) від 08 жовтня 2013 року (справа № 203/3944/13-ц) було вирішено стягнути з ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 ) на користь Публічного акціонерного товариства «ВТБ Банк» () у рахунок повернення заборгованості за кредитним договором № 4B від 04.01.2012 року 54 854 грн. 79 коп., яка складається з заборгованості за кредитом 45 682 грн. 48 коп., заборгованості за відсотками 5 468 грн. 71 коп., пені 3 703 грн. 60 коп., у рахунок повернення заборгованості за кредитним договором № R5В від 07.10.2011 року 42 851 грн. 49 коп., яка складається з заборгованості за кредитом 33 851 грн. 48 коп., заборгованості за відсотками 5 338 грн. 09 коп., пені 3 661 грн. 92 коп. та у рахунок повернення судових витрат 978 грн. 18 коп., а разом 98 684 грн. 46 коп (а.с.66-67).

Рішення суду не оскаржувалося та набрало законної сили.

20.03.2014 року представник Публічного акціонерного товариства «ВТБ Банк» отримала виконавчий лист (а.с.70).

У ході судового розгляду заяви про заміну стягувача у виконавчому провадженні судом було встановлено, що 27 серпня 2015 року між Публічним акціонерним товариством «ВТБ Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» було укладено договір про відступлення права вимоги грошових зобов`язань за фінансовими кредитами №270815нв, за яким останнє набуло права вимоги, зокрема за кредитним договором № R5В від 07.10.2011 року, що підтверджується копією договору про відступлення прав вимоги, актом приймання-передачі документації, реєстром прав вимоги № 1 (а.с.77-81).

29 січня 2019 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Прайм Альянс» було укладено договір факторингу №29/01/19-1 (далі договір), за яким останнє набуло права вимоги, зокрема за кредитним договором № R5В від 07.10.2011 року (а.с.82-85).

У відповідності до п. 1.2 вказаного договору, Фактор передає грошові кошти (здійснює фінансування) в розпорядження Клієнта за плату, відповідно до умов цього договору.

Пунктами 1.4., 1.6. договору передбачено, що право вимоги за кредитними договорами переходить до Фактора з моменту виконання зобов`язання щодо перерахування всіх платежів, визначених п.7.1 цього договору, на підставі акту приймання-передачі Реєстру Боржників, форма якого наведена у додатку 3 до цього договору.

Відповідно реєстру кредитних договорів, права вимоги за якими відступаються, та боржників за кредитними договорами - додаток № 1 до договору, наявна інформація про кредитний договір № R5В від 07.10.2011 року, стороною якого є ОСОБА_1 .

При цьому, згідно умов договору сторони правочину узгодили, що за відступлення прав вимоги за основними договорами, відповідно до цього договору, фактор сплачує клієнту грошові кошти.

Частинами 1, 2 та 5 ст. 442 ЦПК України передбачено, що у разі вибуття однієї з сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до ч. 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження», у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Верховний Суд України у постанові від 20 листопада 2013 року у справі № 6-122цс13 дійшов висновку, що виходячи зі змісту статей 512, 514 ЦК України, ст. 378 ЦПК України, ст. 8 Закону України «Про виконавче провадження» заміна кредитора у зобов`язанні можлива з підстав відступлення вимоги (цесія), правонаступництва (смерть фізичної особи, припинення юридичної особи) тощо й до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним та розгляду судом заяви про заміну стягувача.

Також згідно з правовою позицією Верховного Суду України, процесуальне правонаступництво у виконавчому провадженні це заміна на будь-якій стадії виконавчого провадження стягувача або боржника іншою особою у зв`язку з вибуттям попередника після ухвалення щодо нього судового рішення і заміни його правонаступником, тобто підставою заміни кредитора внаслідок правонаступництва, у тому числі й у виконавчому провадженні, є настання певних обставин, які мають юридичне значення і в результаті яких виникають цивільні права та обов`язки або пряма вказівка акту цивільного законодавства, що не залежить від умов та порядку здійснення виконавчого провадження органами і посадовими особами.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 08 лютого 2018 року (справа № 2-4923/11, провадження № 61-1003св18).

Отже, за змістом ст. 442 ЦПК України, у разі вибуття кредитора у зобов`язанні він замінюється правонаступником.

Водночас, зі сторони заявника, в підтвердження переходу права вимоги до боржника, було надано договір, за змістом якого відступлення права вимоги відбувається після сплати фактором на рахунок клієнта коштів, у розмірі визначеного умовами договору.

Однак, жодного доказу виконання того договору, а саме: перерахування грошових коштів суду надано не було, а відтак заявником не було доведено факт набуття ним прав вимоги до боржників, в тому числі і до ОСОБА_1 , за договором відступлення.

Крім цього, відповідно до реєстру боржників та акту приймання-передачі документації боржників за договором факторингу передано право вимоги за кредитним договором № R5В від 07.10.2011 року у розмірі 40000,00грн. (загальна сума заборгованості 43452,18грн.).

Водночас рішенням суду було стягнуто заборгованість за двома кредитними договорами, боржником по яким є ОСОБА_1 та на виконання цього рішення судом було видано виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 ) на користь Публічного акціонерного товариства «ВТБ Банк» () у рахунок повернення заборгованості за кредитним договором № 4B від 04.01.2012 року 54 854 грн. 79 коп., яка складається з заборгованості за кредитом 45 682 грн. 48 коп., заборгованості за відсотками 5 468 грн. 71 коп., пені 3 703 грн. 60 коп., у рахунок повернення заборгованості за кредитним договором № R5В від 07.10.2011 року 42 851 грн. 49 коп., яка складається з заборгованості за кредитом 33 851 грн. 48 коп., заборгованості за відсотками 5 338 грн. 09 коп., пені 3 661 грн. 92 коп. та у рахунок повернення судових витрат 978 грн. 18 коп., а разом 98 684 грн. 46 коп.

Проте заявником не надано доказів набуття права вимоги за кредитним договором № 4B від 04.01.2012 року.

Суд зазначає, що відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1, ч. 5, ч. 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Так, суд з урахуванням вищевикладеного, враховуючи, що заявником не надано належних та достатніх письмових доказів на підтвердження відступлення прав вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № R5В від 07.10.2011 року та за кредитним договором № 4B від 04.01.2012 року, які були предметом судового розгляду в цивільній справі № 203/3944/13-ц та за якими стягнуто заборгованість у загальному розмірі 98 684 грн. 46 коп. і видано виконавчий лист № 203/3944/13-ц, від Публічного акціонерного товариства «ВТБ Банк» до його правонаступника Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» та в подальшому до заявника Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Прайм Альянс», не вбачає підстав для задоволення заяви про заміну стягувача у виконавчому провадженні.

З огляду на викладене, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Прайм Альянс» про заміну сторони виконавчого провадження.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 258-260, 442 ЦПК України, суд,

Ухвалив:

У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Прайм Альянс» про заміну сторони виконавчого провадження в цивільній справі № 203/3944/13-ц за позовом Публічного акціонерного товариства «ВТБ Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості відмовити повністю.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання та може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення відповідної ухвали суду.

У відповідності до п. 15.5 ч. 1 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Суддя Ф.М. Ханієва