Провадження №2-др/522/76/21
Д О Д А Т К О В Е Р І Ш Е Н Н Я
Приморський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого - судді Косіцина В.В.,
розглянувши в порядку письмового провадження питання про винесення додаткового рішення по справі за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс», за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: приватного нотаріуса Обухівського нотаріального округу Київської області Головкіної Яни Вікторівни, приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Шуляченко Миколи Борисовича про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,
Рішенням Приморського районного суду міста Одеси від 12 липня 2021 року позовну заяву ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс», за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: приватного нотаріуса Обухівського нотаріального округу Київської області Головкіної Яни Вікторівни, приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Шуляченко Миколи Борисовича про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню задоволено та визнано таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис №22872, вчинений 12.03.2021 р. року приватним нотаріусом Обухівського нотаріального округу Київської області Головкіною Яною Вікторівною про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» заборгованості за кредитним договором № 715736469 від 23.10.2019 року.

14 липня 2021 року на електронну адресу суду ОСОБА_1 подано клопотання про ухвалення додаткового рішення та вирішення питання щодо розподілу судових витрат.

У зв`язку з щорічною основною відпусткою судді та лікарняним, розгляд питання про ухвалення додаткового рішення був призначений на 25.08.2021 року .

Учасники справи в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлялись належним чином, що не перешкоджає розгляду питання про ухвалення додаткового рішення. Фіксування судового засідання не здійснювалось.

Копія клопотання позивача про ухвалення додаткового рішення була надіслана на електронну адресу відповідача 13.07.2021 року, докази чого надані суду.

Також повістка про призначення судового засідання була надіслана на електрону адресу відповідача та отримана 16.08.2021 року.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного.

Так, судом встановлено наступні обставини та відповідні правовідносини.

Відповідно до ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно п. 48 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17.10.2014 року, витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а і у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.

Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Так, зазначене рішення Приморського районного суду міста Одеси від 12 липня 2021 року дійсно не містить посилання на вирішення питання про судові витрати.

Відповідно до ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.

В той же час, ОСОБА_1 у своєму позові просив, серед іншого, стягнути судові витрати.

Так, представником позивача приведено розрахунок судових витрат, пов`язаних з розглядом цивільної справи № 522/10953/21, що заявляються до відшкодування, в якому просили стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» (Код ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) судові витрати по справі № 522/10953/21 у загальному розмірі 5000 грн.

Також, представником ОСОБА_1 адвокатом Губським А.В. на виконання вимог ч. 8 ст. 141 ЦПК України, загалом надані належним чином засвідчені копії наступних документів: Договору № 379 про надання правової допомоги від 03.06.2021 року; Додаткової угоди № 1 від 15.06.2021 року до Договору про надання правової допомоги № 379; Акту приймання-передачі виконаної роботи № 1 до Договору про надання правової допомоги № 379 від 03.06.2021 року; рахунок-фактура від 12.07.2021 року.

За положеннями ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Тобто, визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, слід виходити з встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність».

Згідно практики Європейського суду з прав людини (про що, зокрема, визначено у п. 95 рішення у справі «Баришевський проти України» від 26.02.2015, п.п. 34-36 рішення у справі «Гімайдуліна і інших проти України» від 10.12.2009, п. 80 рішення у справі «Двойних проти України» від 12.10.2006, п. 88 рішення у справі «Меріт проти України» від 30.03.2004) заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим. А у рішенні Європейського суду у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У частині обґрунтованості понесених позивачем витрат, пов`язаних з правничою допомогою, у заявленому розмірі, суд також звертає увагу на положення ст. 137 ЦПК України, відповідно до якої розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Водночас у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

У цій частині суд звертає увагу, що зменшення розміру витрат на правничу допомогу можливе виключно за умови обґрунтованості та наявності доказів на підтвердження невідповідності таких витрат фактично наданим послугам за відповідним клопотанням іншої сторони.

В іншому випадку, таке необґрунтоване зменшення є втручанням у договірні відносини між адвокатом та його клієнтом, що суперечить принципу свободи договору, закріпленому в положеннях статті 627 ЦК України, принципу pacta sunt servanda та принципу захисту права працівника або іншої особи на оплату та своєчасність оплати за виконану працю, закріпленому у статті 43 Конституції України.

До аналогічного правового висновку дійшов Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 20.11.2020 р. по справі № 910/13071/19.

Суд зазначає, що від інших учасників справи не надходило відповідних клопотань або заперечень щодо зменшення розміру витрат позивача на правничу допомогу, або інших заперечень.

Отже, вивчивши наявні у матеріалах справи докази понесення витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката, аналізуючи розмір заявлених витрат на оплату послуг адвоката на предмет співмірності із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, ціною позову та (або) значенням справи для сторони, суд доходить висновку про доцільність стягнення з відповідача на користь ОСОБА_1 витрат на правову допомогу у розмірі 5000 грн.

За таких обставин, судом постановляється додаткове рішення щодо стягнення судових витрат.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 133, 137, 141, 257, 270 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення та вирішення питання щодо розподілу судових витрат - задовольнити.

Постановити додаткове рішення по справі за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс», за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: приватного нотаріуса Обухівського нотаріального округу Київської області Головкіної Яни Вікторівни, приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Шуляченко Миколи Борисовича про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» (Код ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) судові витрати по справі № 522/10953/21 у загальному розмірі 5000,00 (п`ять тисяч) гривень 00 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга на рішення суду подається до Одеського апеляційного суду через Приморський районний суд м. Одеси протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Косіцина В.В.

25.08.2021