Справа № 202/5427/20
РІШЕННЯ

іменем України

16.04.2021

Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого - судді Спаї В.В.,

секретар судового засідання - Перетятько А.В.,

за участі позивача ОСОБА_1 , представника позивача адвоката Можейка Є.Ф., відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпрі у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 про захист прав споживача,

ВСТАНОВИВ:

Згідно з поданим позовом в останньому заявлено вимогу про розірвання договору купівлі-продажу та повернення за сплачений товар коштів. Позов обґрунтований тим, що в жовтні 2019 р. на присадибній ділянці матері позивача пробурили свердловину з метою автономного водопостачання. Підбір насосного обладнання позивач здійснював через інтернет та зупинився на сайті «Мир бурения», де було заявлено, що є все необхідне для свердловини та зателефонував продавцю (відповідачу) інтернет-магазину 21.10.2019 р. о 13:28 на тел. НОМЕР_1 , розповів для чого потрібен насос, повідомив про те що свердловина нова. Жінка, яка спілкувалася, допомогла обрати насос арт. 778402, який позивач в подальшому придбав.

Як зазначається позивачем при зверненні до суду, він у телефонній розмові попередив, що свердловина нова, але його запевнили, що це не страшно для запропонованого насосу, оскільки таким насосом бурильники промивають нові свердловини, тобто великий вміст домішок у воді для насосу нормально. Продавець навіть відмовила позивача від вибору шнекового насосу, адже шнековий менш надійний. З урахуванням поради співробітника відповідача 30.10.2020 р. позивач зателефонував до відповідача з метою уточнень замовлення, способу оплати та шляху доставки насосу та інших деталей, які необхідні для встановлення насосу в свердловину; позивача переконали в тому що, йому потрібен саме запропонований насос, та вказаний насос разом з іншими деталями був отриманий позивачем.

Після отримання насосу (перша половина листопада місяця та ознайомлення з інструкцією встановлення) насос було поставлено в свердловину у відповідності до інструкції на відстані від дна не менше 1 метру.

Взимку насосом майже не користувались, а навесні, коли почались городні роботи, насос почали використовувати за своїм призначенням, так як потрібно поливати городину.

В червні 2020 р. позивачу зателефонувала мати та повідомила, що насос не вмикається.

Оскільки насос вийшов з ладу за місяць фактичної роботи при заявленому гарантійному періоді 12 місяців, позивач звернувся до сервісного центру, вказаному на гарантійному талоні, який 16.07.2020 р. надіслав йому акт, в якому обґрунтовує свою думку щодо негарантійного випадку виходу з ладу насосу: в сервісному центрі припустили, що позивач нібито встановив насос на дно свердловини, і тому перекачувалась вода з високим вмістом глини.

На переконання позивача зазначене не відповідає дійсності, оскільки насос був встановлений на глибині 28 м. З розрахунку: глибина свердловини 32 м, на дно свердловини товщиною біля метру було засипано гранітний відсів, не менше одного метру над поверхнею ґрунту має бути насос та висота самого насосу біля метру. Тобто порушення інструкції по встановленню насосу не допущено.

Позивач не погоджується із висновком сервісного центру, адже використовував насос в тих умовах, які були обговорені з відповідачем, до придбання насосу.

Відповідач при укладенні договору купівлі-продажу був повідомлений про конкретну мету придбання насосу, а саме про використання насосу в новій свердловині, де на початку використання вміст глини можливо і дійсно високий, то відповідач повинен був надати насос, придатний для використання відповідно до цієї мети. Оскільки, як вважають працівники сервісного центру виробника товару, насос вийшов з ладу у зв`язку з перекачуванням води з високим вмістом глини, то саме відповідач припустився істотного порушення вимог щодо якості товару, який він продав, адже насос вийшов з ладу не пропрацювавши гарантійний термін.

Позивач та представник позивача позов підтримали повністю.

Відповідач заперечував проти задоволення позову повністю.

Відповідно до відзиву на позов (а.с. 29-30) відповідач визнав факт придбання позивачем насосу Aquatica 778402 (серійний номер 3): насос, коробка, інструкція, гарантійний талон, оголовок 125/25 мм пластиковий, затиск нержавіючий - 4 штуки, нержавіючий трос - 30 метрів, накладна на товар).

Після отримання замовлення покупець (позивач) не звертався за додатковим роз`ясненням умов та правил використання товару до початку використання товару.

28.07.2020 р. звернувся телефоном з інформацією про те, що придбаний ним у жовтні 2019 р. насос перестав працювати, у сервісному центрі йому у гарантійному ремонті відмовлено і він має намір звернутися до суду.

У висновку сервісного центру міститься інформація про те, що насос використовувався з порушенням інструкцій з експлуатації розділ 7 пункт A-В на стр. 10-11, у зв`язку з чим у гарантійному обслуговуванні споживачу було відмовлено.

Експертами сервісного центру встановлено, що насос був встановлений на дно свердловини, тобто порушено правила монтажу насоса, описані у Розділі 7 пункті 4.

На переконання відповідача, позивач використовував насос не у відповідності до технічних умов, які були зазначені в інструкції.

У відповіді на відзив (а.с. 56-57) позивач зазначає, що висновок, який зазначений у акті про відмову в гарантійному ремонті про те, що позивач розміщував насос на дні свердловини, не відповідає дійсності, про що свідчить паспорт свердловини (а.с. 58). В паспорті зазначено, що глибина свердловини 32 метрів, а як зазначив сам відповідач, позивачу був проданий нержавіючий трос довжиною 30 метрів. Тобто до дна свердловини не менше метра, як зазначено в інструкції.

На переконання позивача, також не відповідає дійсності твердження відповідача про те, що не було фільтру грубого очищення на дні. Це спростовується технологією буріння свердловин на воду, де рекомендовано для встановлення гравійний фільтр. Гравійний фільтр під час підготовки свердловини був висипаний на очах позивача на дно свердловини, і заповнений ввесь простір навколо обсадної труби. Про наявність фільтра також вказано в паспорті свердловини, у зв`язку з чим твердження про те, що насос був встановлений на дно свердловини, є припущення працівника сервісного центру та не відповідає фактичним обставинам, а сам відповідач не заперечував того факту, що продавець-консультант з продажу відмовила позивача від купівлі шнекового насосу з мотивів, що запропонований насос більш підходить до нової свердловини.

Як встановлено судом на підставі доказів, наданих у порядку ст.ст. 76-80 ЦПК України, за договором купівлі-продажу від 31.10.2019 р. який був укладений між сторонами по даній справі, позивач прийняв у власність наступне майно: насос занурювальний Aquatica 778402, трос нержавіючий 3мм, затиск нержавіючий, оголовок 125/25 та сплатив за нього певну грошову суму (а.с. 4, 5).

Товар був отриманий позивачем; разом із товаром позивачу була надана Інструкція з експлуатації (а.с. 32 - 54), зміст якої містить розділи: застосування, комплектація, технічні дані, відповідність стандартів, запобіжні заходи, структурна схема, монтаж трубопроводів, електричні з`єднання, введення в експлуатацію та технічне обслуговування, типові схеми водопостачання з використанням відцентрового багатоступеневого свердловинного насоса, можливі несправності та способи їх усунення, обслуговування і зберігання.

Згідно з преамбулою вказаної інструкції споживачу запропоновано обов`язково ознайомитися з цією інструкцією, та роз`яснено, що недотримання правил експлуатації і техніки безпеки може привести до виходу з ладу виробу та завдати шкоди здоров`ю.

Товар використовувався споживачем до 06.07.2020 р.

08.07.2020 р. насос поступив в ремонт (а.с. 31) в межах гарантійного строку, претензія (заявка на ремонт) від 06.07.2020 р., заявлена несправність: насос не працює.

Згідно з актом сервісного центру (а.с. 31 звор.) при діагностиці було виявлено, що насос перекачував воду з високим змістом абразивних домішок (глини). В результаті зносу сальника та механічного ущільнення вода потрапила пункт до електродвигуна, згоріли обмотки статора. Пошкоджені усі деталі насосної частини. В нижній частині електродвигуна велике накопичення глини, що свідчить про установку насоса на дно свердловини та порушенні правил установки, зазначених в інструкції з експлуатації (розділ 7 пункт А-В на стр. 10-11).

Як встановлено судом, позивач наголошує на порушенні якого прав, як споживача, на інформацію про продукцію, в результаті чого він за порадою відповідача (спочатку телефонна розмова мала місце із менеджером відповідача) придбав товар, який при використанні вийшов з ладу, оскільки не був призначений для поливу городу у сільській місцевості, адже товар придбавався саме для цієї, а не іншої мети.

Відповідач у свою чергу наголошував на відповідності товару телефонному замовленню позивача та повідомленим позивачем параметрам та припустив, що вихід товару з ладу через декілька місяців після початку його використання обумовлений порушенням позивачем умов експлуатації товару, в результаті чого насос перекачував воду з високим змістом абразивних домішок, що призвело до пошкодження деталей насоса, тоді як відповідна інструкція з користування насосом була надана позивачу разом із товаром. На переконання відповідача, означеному випадку могло також сприяти монтування насосу з порушенням правил монтажу, які зазначені в Інструкції з експлуатації насосу, або могло сприяти неправильне улаштування свердловини. Також відповідач звернув увагу на суперечливі дані, які містяться у паспорті на свердловину (а.с. 58, 67-68), зазначив, що параметри рівнів свердловини у паспорті відображені невірно, а придбання позивачем тросу довжиною 30 м ніяк не доводить факту встановлення насосу з дотриманням вимог інструкції з експлуатації.

Правовідносини між учасниками справи виникли із захисту прав позивача, як споживача, на інформацію про продукцію.

Дослідив докази, суд дійшов до висновку про відсутність підстав для задоволення позову повністю, виходячи з наступного.

Відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів визначені у Законі України «Про захист прав споживачів».

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі під час укладення, зміни, виконання та припинення договорів щодо отримання (придбання, замовлення тощо) продукції, а також при використанні продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на:

1) захист своїх прав державою;

2) належну якість продукції та обслуговування;

3) безпеку продукції;

4) необхідну, доступну, достовірну та своєчасну інформацію державною мовою про продукцію, її кількість, якість, асортимент, її виробника (виконавця, продавця) відповідно до Закону України "Про забезпечення функціонування української мови як державної";

4-1) обслуговування державною мовою відповідно до Закону України "Про забезпечення функціонування української мови як державної";

5) відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону;

6) звернення до суду та інших уповноважених державних органів за захистом порушених прав;

7) об`єднання в громадські організації споживачів (об`єднання споживачів).

Споживачі також мають інші права, встановлені законодавством про захист прав споживачів.

Відповідно до ч. 3 вказаного вище закону споживачі зобов`язані:

1) перед початком експлуатації товару уважно ознайомитися з правилами експлуатації, викладеними в наданій виробником (продавцем, виконавцем) документації на товар;

2) в разі необхідності роз`яснення умов та правил використання товару - до початку використання товару звернутися за роз`ясненнями до продавця (виробника, виконавця) або до іншої вказаної в експлуатаційній документації особи, що виконує їх функції;

3) користуватися товаром згідно з його цільовим призначенням та дотримуватися умов (вимог, норм, правил), встановлених виробником товару (виконавцем) в експлуатаційній документації;

4) з метою запобігання негативним для споживача наслідкам використання товару - застосовувати передбачені виробником в товарі засоби безпеки з дотриманням передбачених експлуатаційною документацією спеціальних правил, а в разі відсутності таких правил в документації - дотримуватися звичайних розумних заходів безпеки, встановлених для товарів такого роду.

Згідно ч. 1 ст. 6 Закону України «Про захист прав споживачів» продавець (виробник, виконавець) зобов`язаний передати споживачеві продукцію належної якості, а також надати інформацію про цю продукцію.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 Закону України «Про захист прав споживачів» споживач має право на одержання необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про продукцію, що забезпечує можливість її свідомого і компетентного вибору. Інформація повинна бути надана споживачеві до придбання ним товару чи замовлення роботи (послуги). Інформація про продукцію не вважається рекламою.

Інформація про продукцію повинна містити:

1) назву товару, найменування або відтворення знака для товарів і послуг, за якими вони реалізуються;

3) дані про основні властивості продукції, номінальну кількість (масу, об`єм тощо), умови використання;

4) відомості про вміст шкідливих для здоров`я речовин, які встановлені нормативно-правовими актами, та застереження щодо застосування окремої продукції, якщо такі застереження встановлені нормативно-правовими актами;

5) позначку про наявність у складі продукції генетично модифікованих організмів;

6) дані про ціну (тариф), умови та правила придбання продукції;

6-1) виробник (продавець) у разі виявлення недостовірної інформації про продукцію (якщо вона не шкодить життю, здоров`ю або майну споживача) протягом тижня вилучає цю продукцію з продажу та приводить інформацію про неї у відповідність, якщо законом чи відповідним технічним регламентом не встановлено інший порядок дій виробника (продавця) у таких випадках;

7) дату виготовлення;

8) відомості про умови зберігання;

9) гарантійні зобов`язання виробника (виконавця);

10) правила та умови ефективного і безпечного використання продукції;

11) строк придатності (строк служби) товару (наслідків роботи), відомості про необхідні дії споживача після їх закінчення, а також про можливі наслідки в разі невиконання цих дій;

12) найменування та місцезнаходження виробника (виконавця, продавця) і підприємства, яке здійснює його функції щодо прийняття претензій від споживача, а також проводить ремонт і технічне обслуговування.

Як встановлено судом, разом із товаром позивачу була надана Інструкція з експлуатації (а.с. 32 - 54), зміст якої доводить про надання позивачу необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про продукцію, що забезпечує можливість її свідомого і компетентного вибору.

Судом встановлено, що товар використовувався споживачем до 06.07.2020 р.

08.07.2020 р. насос поступив в ремонт (а.с. 31) в межах гарантійного строку, претензія (заявка на ремонт) від 06.07.2020 р., заявлена несправність: насос не працює.

За нормами ч. 1 ст. 8 Закону України «Про захист прав споживачів» у разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку істотних недоліків, які виникли з вини виробника товару (продавця, виконавця), або фальсифікації товару, підтверджених за необхідності висновком експертизи, споживач, в порядку та у строки, що встановлені законодавством і на підставі обов`язкових для сторін правил чи договору, має право за своїм вибором вимагати від продавця або виробника: розірвання договору та повернення сплаченої за товар грошової суми; вимагати заміни товару на такий же товар або аналогічний, з числа наявних у продавця (виробника), товар.

Отже підставою для задоволення вимоги про розірвання договору та повернення сплаченої суми за товар, є істотний недолік цього товару, який робить неможливим його використання в цілому.

Істотним недоліком, за положеннями п. 12 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів», є такий недолік, який робить неможливим чи недопустимим використання товару відповідно до його цільового призначення, виник з вини виробника (продавця, виконавця), після його усунення проявляється знову з незалежних від споживача причин і при цьому наділений хоча б однією з таких ознак, а саме: він взагалі не може бути усунутий, його усунення потребує понад чотирнадцять календарних днів, він робить товар суттєво іншим, ніж передбачено договором.

Згідно ст. 17 Закону України «Про захист прав споживачів» за умови виникнення необхідності у визначенні причин втрати якості товару під час гарантійного строку продавець зобов`язаний провести експертизу продукції; при цьому на споживача покладається обов`язок лише довести наявність істотного дефекту продукції, тягар доказування причин виникнення недоліку товару покладений на продавця.

Таким чином, виходячи з вищенаведеного, розірвання договору та повернення сплаченої за товар грошової суми можливо за умови наявності істотних недоліків, які виникли з вини виробника товару (продавця, виконавця), або фальсифікації товару, підтверджених за необхідності висновком експертизи.

Втім, позивач не обґрунтовував позов наявність істотного дефекту продукції.

Позивачем не був спростований факт порушення ним правил користування товаром, тоді як факт порушення правил користування товаром підтверджується актом сервісного центру від 15.07.2020 р., яким встановлено, що при діагностиці виявлено, що насос перекачував воду з високим змістом абразивних домішок (глини). В результаті зносу сальника та механічного ущільнення вода потрапила пункт до електродвигуна, згоріли обмотки статора. Пошкоджені усі деталі насосної частини. В нижній частині електродвигуна велике накопичення глини, що свідчить про установку насоса на дно свердловини та порушенні правил установки, зазначених в інструкції з експлуатації (розділ 7 пункт А-В на стр. 10-11).

Учасники справи не скористалися правом заявити клопотання про призначення судової експертизи.

Згідно з ч.ч. 1-3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами:

1) письмовими, речовими і електронними доказами;

2) висновками експертів;

3) показаннями свідків.

Вимоги щодо належності, допустимості, достатності та достовірності доказів сформульовані у статтях 77-80 ЦПК України.

За ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (ч. 5 ст. 81 ЦПК України).

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 6 ст. 81 ЦПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 83 ЦПК України сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.

Позивач, розпорядившись своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд, не надав суду доказів в порядку ст.ст. 76-80, ч. 1 ст. 81 ЦПК України на підтвердження наявності обставин, що обґрунтовують позовні вимоги, та інші обставини, що мають значення для справи, тому підстави для задоволення позову відсутні.

Судові витрати (судовий збір) компенсувати за рахунок держави в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Керуючись ст. 13, ч. 1, п. 2 ч. 1 ст. 19, ст. 23, п. 2 ч. 1 ст. 258, ч. 1, ч. 6, ч. 8 ст. 259, ст.ст. 263, 264, 265, 268, ч. 2 ст. 272, ст. 273, п. 1 ч. 1 ст. 274, ст. 279 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 про захист прав споживача відмовити повністю.

Судові витрати (судовий збір) компенсувати за рахунок держави в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Дата виготовлення повного судового рішення 21.04.2021 р.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська або безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.В.Спаї