РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" серпня 2021 р.

Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Верніка В.М.

із участю: секретаря Штойко О.Ю.,

відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Жмеринка цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 25.03.2021 року звернулась до Жмеринського міськрайонного суду з цією позовною заявою, у якій просила розірвати шлюб між нею та відповідачем ОСОБА_1 , що зареєстрований 15.11.2018 року Жмеринським районним відділом ДРАЦС Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області, актовий запис №10; також просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини усіх заробітків відповідача щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви та до досягнення дитиною повноліття. Позовні вимоги обґрунтувала тим, що з відповідачем ОСОБА_1 вони перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого мають неповнолітню дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після одруження сторони деякий час разом проживали разом, спільно виховували дитину, але наразі не можуть порозумітись по важливим питанням, у зв`язку з чим подружнє життя припинили, сімейних стосунків не підтримують понад два місяці, відповідач проживає окремо. Між ними відсутні подружні почуття любові, поваги, взаємної підтримки. Подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить її інтересам, оскільки принижує її людську гідність. Намір про розлучення є стійким, на примирення не згодна. Спору про місце проживання дитини немає. Старша її дочка ОСОБА_4 , 2009 року народження, та спільна дочка від шлюбу сторін - ОСОБА_3 проживають з позивачем та перебувають на її утриманні. Оскільки позивач здійснює догляд малолітньою дочкою, її дохід становить державна допомога у розмірі 860 грн. Коштів на проживання і утримання дітей не вистачає. Де працює і чим займається відповідач їй не відомо, але він здоровий і працездатний, а тому зобов`язаний надавати утримання своїй дитині, з якою не проживає. Окрім дочки ОСОБА_5 у відповідача є неповнолітній син від іншого шлюбу, на утримання якого він сплачує аліменти (а.с.1).

Ухвалою Жмеринського міськрайонного суду від 26.03.2021 року позовну заяву залишено без руху та надано строк для усунення недоліків (а.с.11).

Ухвалою Жмеринського міськрайонного суду від 28.04.2021 року відкрито провадження у цій справі із призначенням її розгляду в порядку загального позовного провадження із викликом учасників справи (а.с.17).

Ухвалою Жмеринського міськрайонного суду від 26.05.2021 року у задоволенні заяви відповідача ОСОБА_1 про відвід головуючому судді Жмеринського міськрайонного суд Вінницької області Верніку В.М., відмовлено.

Ухвалою Жмеринського міськрайонного суду від 26.05.2021 року у задоволенні клопотання відповідача про витребування доказів відмовлено; закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

30.07.2021 року відповідачем ОСОБА_1 до суду подано заперечення, за змістом яких вказано про розгляд справ іншими суддями Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області, які вважає призвели до розпаду його сім`ї.

В судове засідання наразі позивач ОСОБА_2 не з`явилась, попередньо подала до суду заяву, у якій підтримала заявлені позовні вимоги в повному обсязі, просила справу розглянути без її участі.

Відповідач ОСОБА_1 загалом позовні вимоги визнав повністю та не запперечував щодо їх задоволення судом. Додатково зазначив, що прагне мати побачення з дочкою.

Заслухавши поянення відповідача, вивчивши доводи позивача, викладені у позовній заяві, дослідивши надані письмові докази, судом встановлено наступні юридичні факти та відповідні їм правовідносини.

Так, судом встановлено, що згідно копії паспорта громадянина України серії НОМЕР_1 позивач ОСОБА_2 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.3).

Відповідно до свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 позивач ОСОБА_2 та відповідач ОСОБА_1 перебувають у шлюбі, який зареєстровано 15.11.2018 року. Дошлюбне прізвище позивача " ОСОБА_6 " при реєстрації шлюбу не змінювалось (а.с.5).

З копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 (а.с.6) вбачається, що позивач на утримані має дочку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьком якої є ОСОБА_7 .

Відповідно до копії свідоцтва про народження НОМЕР_4 (а.с.7), вбачається, що сторони у даній справі є батьками неповнолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно довідки квартального комітету "Центральний" від 19.03.2021 року №301 позивач ОСОБА_2 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ; до складу її сім`ї входять: чоловік ОСОБА_1 , дочка ОСОБА_4 та дочка ОСОБА_3 (а.с.8).

Суд приймає до уваги подані позивачем докази, на підставі яких встановлені обставини справи, та вважає їх належними, допустимими, достовірними, а їх сукупність достатньою для встановлення обставин, що мають значення для справи.

Згідно ч.1,2 ст.3 СК України сім`я є первинним та основним осередком суспільства. Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Подружжя вважається сім`єю і тоді, коли дружина та чоловік у зв`язку з навчанням, роботою, лікуванням, необхідністю догляду за батьками, дітьми та з інших поважних причин не проживають спільно.

Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Частиною 3 статті 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини.

Згідно вимог ст.104 СК України шлюб припиняється, зокрема, внаслідок його розірвання.

Відповідно до ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

У відповідності до положень ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Статтею 5 Протоколу №7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання.

Відповідно до статей 12,13, 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Спору про майно та щодо виховання дитини між сторонами за змістом заявлених позовних вимог не заявлено.

Викладені позивачем обставини щодо фактичного припинення сторонами подружніх стосунків та неможливості їх відновлення, що суперечить інтересам позивача, відповідачем наразі не заперечені та не спростовані ні в який спосіб.

Як встановлено судом, сторони тривалий час не підтримують шлюбних стосунків, у їх сім`ї втрачена взаємоповага та розуміння між подружжям, шлюб існує лише формально й зберегти сім`ю неможливо з огляду на стале переконання позивача. Зважаючи на зазначені позивачем дійсні причини розірвання шлюбу, подальше життя подружжя та збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача.

Таким чином, в судовому засіданні встановлені визначені законом підстави розірвання зареєстрованого між сторонами шлюбу, оскільки він може ґрунтуватись лише на засадах добровільності, тобто вільної згоди чоловіка та жінки, чого позивач наразі не виявляє, тому позовні вимоги щодо розірвання шлюбу сторін підлягають задоволенню.

Згідно ч.1 ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини,

Відповідно до ч.2 ст.51 Конституції України, ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (ч.3 ст.181 СК України).

Згідно положень ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини; мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Відповідно до вимог ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Згідно ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

У відповідності до положень ч.1,2 ст.3 Конвенції про права дитини, що ратифікована постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

За змістом ч.1 ст.27 Конвенції визнано право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

Суд визнає аргументовано доведеним позивачем існування обов`язку щодо надання утримання своїй неповнолітній дочці ОСОБА_3 до досягнення нею повноліття відповідачем ОСОБА_1 , який є її батьком. Заявлений до стягнення розмір аліментів на утримання неповнолітньої дочки в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача відповідає вимогам матеріального закону та принципам розумності і справедливості, визначаючи сукупно із наданням дитині утримання позивачем загалом достатній рівень забезпечення потреб неповнолітньої особи, водночас за неперевищення обмеженого законом розміру утримання із заробітної плати на сплату аліментів не обмежуватиме прав відповідача та його обов`язку надання утриманні іншій його неповнолітній дитині, надто з огляду на неповідомлення відповідачем про незадовільний стан власного здоров`я. Тому позов в частині оспорюваних аліментів підлягає задоволенню судом у повному обсязі.

Таким чином, суд визначає, що з відповідача на ім`я позивача слід стягнути аліменти на утримання неповнолітньої дочки в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що у достатній мірі відповідатиме заявленим позивачем потребам утримання неповнолітньої дочки, стан здоров`я якої позивачем окреслено як задовільний, а також у сукупності із наданням їй тотожного утримання з боку позивача згідно солідарного обов`язку обох батьків щодо утримання неповнолітньої дочки.

У відповідності до вимог ч.1 ст.141 ЦПК України з урахуванням постановлення рішення в частині розірвання шлюбу в інтересах позивача стягненню на її користь з відповідача, яким визнано позов, підлягає 50% суми сплаченого та документально підтвердженого судового збору в розмірі 908 грн (а.с.2), тобто 454 грн. Оскільки позивач звільнена від сплати судового збору при подачі даного позову до суду в частині стягнення аліментів, за правилами ст.141 ЦПК України при задоволенні позову з відповідача, також з урахуванням визнання ним позову, на користь держави належить стягнути судові витрати із сплати судового збору в розмірі 454 грн, виходячи з 50% ставки вимог майнового характеру фізичної особи щодо стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини в межах сукупності виплат за шість місяців.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 3, 4, 10, 12, 13, 82, 89, 141, 223, 247, 263-265, 274, 279, 430 ЦПК України, ст. 180-183, 191 СК України, суд -

ВИРІШИВ :

Позов задоволити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 15.11.2018 року Жмеринським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області, за актовим записом №10.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_5 , мешканця АДРЕСА_2 ) на ім`я ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , ідентифікаційний номер НОМЕР_6 , мешканки АДРЕСА_1 ) аліменти на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 25.03.2021 року до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_5 , а також одноразово 454 гривні судового збору.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_5 , мешканця АДРЕСА_2 ) на користь держави (отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок: UA 0026001, код класифікації доходів бюджету: 22030106, пункт 1.1.2.) 454 гривні судового збору.

Рішення суду набуває законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільним процесуальним кодексом України, не подано апеляційну скаргу.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення, до Вінницького апеляційного суду через Жмеринський міськрайонний суд.

Повне судове рішення складено 13.08.2021 року.

Суддя Вернік В.М.