Справа № 369/9570/21
Провадження №4-с/369/125/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.08.2021 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Янченка А.В., за участі секретаря Безкоровайної М.Л., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 , заінтересована особа Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» про визнання бездіяльності державного виконавця Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Пацуріної О.В. неправомірною та зобов`язання вчинити дії у виконавчому провадженні ВП № 63348715,

В С Т А Н О В И В:

Скаржник ОСОБА_1 звернувся до суду із скаргою про визнання бездіяльності державного виконавця Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) неправомірною та зобов`язання вчинити дії у виконавчому провадженні ВП № 63348715, згідно якої останній просить суд: визнати неправомірною бездіяльність державного виконавця Києво-Святошинського РВ ДВС Центрального МУ Міністерства юстиції (м. Київ) Пацуріної О.В. щодо неприйняття постанови про закінчення виконавчого провадження ВП № 63348715 на підставі п. 5 ч. 1 ст. 39 ЗУ «Про виконавче провадження», щодо не вчинення інших дій, передбачених ст.ст. 27,40 ЗУ «Про виконавче провадження» а саме: не зняття арешту, накладеного на майно боржника ОСОБА_1 ; не припинення обтяження майна боржника ОСОБА_1 шляхом вчинення відповідних дій щодо реєстрації припинення обтяження майна; не виключення відомостей про боржника ОСОБА_1 з Єдиного реєстру боржників; не скасування інших вжитих заходів щодо виконання рішення; зобов`язати державного виконавця Києво-Святошинського РВ ДВС Центрального МУ Міністерства юстиції (м. Київ) Пацуріну О.В. винести постанову про закінчення виконавчого провадження ВП № 63348715 на підставі п. 5 ч. 1 ст. 39 ЗУ «Про виконавче провадження»; зняти арешт, накладений на майно боржника ОСОБА_1 ; припинити обтяження майна боржника ОСОБА_1 шляхом вчинення відповідних дій щодо реєстрації припинення обтяження майна; виключити відомості про боржника ОСОБА_1 з Єдиного реєстру боржників; скасувати інші вжиті заходи щодо виконання рішення; зобов`язати державного виконавця Києво-Святошинського РВ ДВС Центрального МУ Міністерства юстиції (м. Київ) Пацуріну О.В. повідомити суд і заявника не пізніше ніж у десятиденний строк з дня одержання ухвали.

Вимоги скарги обґрунтовані тим, що 24.04.2015 року Києво-Святошинським районним судом Київської області винесено заочне рішення по справі № 369/9097/14-ц, яким стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ОТП Факторинг» заборгованість за кредитним договором у розмірі 67 088,51 доларів США (що еквівалентно на день проведення розрахунку за офіційним курсом НБУ 802 598,62 гривень), яка складається з залишку заборгованості по кредиту за Кредитним договором 52 912,70 доларів США, (що за офіційним курсом НБУ на дату проведення розрахунку становить 633 009,44 грн.) та з суми несплачених відсотків за користування кредитом в розмірі 14 175,81 дол. США, (що за офіційним курсом НБУ на дату проведення розрахунку становить 169 589,18 грн.); а також стягнути пеню за прострочення виконання зобов`язань за кредитним договором в розмірі 633 009,44 грн. та судового збору в розмірі 3 654,00 грн. Загальна сума стягнення складає 1 439 262,06 грн.

В провадженні Києво-Святошинського РВ ДВС Центрального МУ Міністерства юстиції (м. Київ) знаходиться виконавче провадження № 63348715 щодо боржника ОСОБА_1 про стягнення з нього витрат виконавчого провадження 2000 грн.

02.06.2021 року Київським апеляційним судом прийнято постанову по справі № 369/9097/14-ц, якою рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 24.04.2015 року скасовано та прийнято нове рішення.

25.06.2021 року представник скаржника, адвокат Кравець Д.М. звернувся до Києво-Святошинського РВ ДВС Центрального МУ Міністерства юстиції (м. Київ) із заявою про закінчення виконавчого провадження ВП № 63348715 на підставі п. 5 ч. 1 ст. 39 ЗУ «Про виконавче провадження».

Однак, державний виконавець не вчинив дій згідно поданої заяви, що стало підставою для звернення скаржника до суду із скаргою.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 27.07.2021 року відкрито провадження за скаргою, призначено судове засідання на 28.08.2021 року.

05.08.2021 року до Києво-Святошинського районного суду Київської області від представника стягувача надійшло клопотання про повернення скарги без розгляду, згідно якого останній просив суд повернути скаргу на дії ДВС без розгляду на підставі ч. 4 ст. 183 ЦПК України та слухати справу у відсутність представника стягувача, яке відхилено судом з огляду на те, що вимоги ч. 2 ст. 183 Розділу 2 «Заяви з процесуальних питань» ЦПК України не регулюють спірні процесуальні правовідносини, а тому не підлягають застосуванню у цій справі, оскільки вказана норма процесуального права поширюється виключно на заяви (клопотання, заперечення), подані до суду без дотримання вимог частин першої або другої цієї статті. Крім того, розділ VII ЦПК України «Судовий контроль за виконанням судових рішень» це окремий вид судового провадження, який містить у собі окремий процесуальний режим розгляду справ.

Аналогічна правова позиція міститься у постанові Київського апеляційного суду від 01.06.2021 року у справі № 369/3050/21.

У судове засідання скаржник не з`явився, представник скаржника надав заяву про розгляд справи за його відсутності, скаргу підтримав та просив задовольнити.

Орган державної виконавчої служби у судове засідання не з`явився, матеріали виконавчого провадження не надав, про дату та час розгляду скарги був повідомлений належним чином, неявка якого у відповідності до ч. 2 ст. 450 Цивільного процесуального кодексу України, не перешкоджає розгляду скарги.

У зв`язку з неявкою сторін та їх представників у судове засідання в силу вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Суд, з`ясувавши дійсні обставини та дослідивши письмові докази, дійшов висновку, що скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України право на оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до ЦПК, мають сторони виконавчого провадження, якщо вважають, що порушено їх права чи свободи.

Судом встановлено, що 24.04.2015 року Києво-Святошинським районним судом Київської області винесено заочне рішення по справі № 369/9097/14-ц, яким стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ОТП Факторинг» заборгованість за кредитним договором у розмірі 67 088,51 доларів США (що еквівалентно на день проведення розрахунку за офіційним курсом НБУ 802 598,62 гривень), яка складається з залишку заборгованості по кредиту за Кредитним договором 52 912,70 доларів США, (що за офіційним курсом НБУ на дату проведення розрахунку становить 633 009,44 грн.) та з суми несплачених відсотків за користування кредитом в розмірі 14 175,81 дол. США, (що за офіційним курсом НБУ на дату проведення розрахунку становить 169 589,18 грн.); а також стягнути пеню за прострочення виконання зобов`язань за кредитним договором в розмірі 633 009,44 грн. та судового збору в розмірі 3 654,00 грн. Загальна сума стягнення складає 1 439 262,06 грн.

В провадженні Києво-Святошинського РВ ДВС Центрального МУ Міністерства юстиції (м. Київ) знаходиться виконавче провадження № 63348715 щодо боржника ОСОБА_1 про стягнення з нього витрат виконавчого провадження 2000 грн.

02.06.2021 року Київським апеляційним судом прийнято постанову по справі № 369/9097/14-ц, якою рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 24.04.2015 року скасовано та прийнято нове рішення.

25.06.2021 року представник скаржника, адвокат Кравець Д.М. звернувся до Києво-Святошинського РВ ДВС Центрального МУ Міністерства юстиції (м. Київ) із заявою про закінчення виконавчого провадження ВП № 63348715 на підставі п. 5 ч. 1 ст. 39 ЗУ «Про виконавче провадження».

Вказану заяву орган виконавчої служби отримав 02.07.2021 року, що підтверджується інформацією з сайту Укрпошта по штрих коду.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; водночас основи організації та діяльності державної виконавчої служби, її завдання, правовий статус працівників органів державної виконавчої служби та умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначені Законами України «Про державну виконавчу службу» та «Про виконавче провадження».

Згідно з ч. 1 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» (далі - Закон) рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Згідно з ст. 1 Закону виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно ч. 1 ст. 39 Закону виконавче провадження підлягає закінченню у разі: 5) скасування або визнання нечинним рішення, на підставі якого виданий виконавчий документ, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню.

Згідно ч. 2, 3 ст. 39 Закону постанова про закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених частиною першою цієї статті, виноситься в день настання відповідних обставин або в день, коли виконавцю стало відомо про такі обставини. У випадках, передбачених пунктами 1-3, 5-7, 9-12, 14, 15 частини першої цієї статті, виконавчий документ надсилається разом із постановою про закінчення виконавчого провадження до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав.

Згідно ст. 40 Закону у разі закінчення виконавчого провадження (крім закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження.

Про зняття арешту з майна (коштів) виконавець зазначає у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа, яка в день її винесення надсилається органу, установі, посадовій особі, яким була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно (кошти) боржника, а у випадках, передбачених законом, вчиняє дії щодо реєстрації припинення обтяження такого майна.

Згідно ч. 7 ст. 27 Закону у разі закінчення виконавчого провадження у зв`язку із скасуванням рішення, що підлягало виконанню, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, виконавчий збір не стягується, а стягнутий виконавчий збір підлягає поверненню.

Суд дійшов висновку про те, що державний виконавець зобов`язаний був в день отримання заяви про закінчення виконавчого провадження ВП № 63348715 (02.07.2021 року) винести постанову про закінчення виконавчого провадження ВП № 63348715 на підставі п. 5 ч. 1 ст. 39 ЗУ «Про виконавче провадження» та вчинити інші дії, передбачені ст.ст. 27, 40 ЗУ «Про виконавче провадження», оскільки вказане виконавче провадження пов`язано із заочним рішенням від 24.04.2015 року, яке було скасовано.

З огляду на встановлені обставини та враховуючи положення законодавства України, суд дійшов висновку про задоволення скарги.

Згідно ст. 451 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 260-261, 447-451 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Скаргу ОСОБА_1 , заінтересована особа Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» про визнання бездіяльності державного виконавця Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Пацуріної О.В. неправомірною та зобов`язання вчинити дії у виконавчому провадженні ВП № 63348715 задовольнити.

Визнати неправомірною бездіяльність державного виконавця Києво-Святошинського РВ ДВС Центрального МУ Міністерства юстиції (м. Київ) Пацуріної О.В. щодо неприйняття постанови про закінчення виконавчого провадження ВП № 63348715 на підставі п. 5 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження», щодо не вчинення інших дій, передбачених ст.ст. 27, 40 Закону України «Про виконавче провадження» а саме: не зняття арешту, накладеного на майно боржника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; не припинення обтяження майна боржника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 шляхом вчинення відповідних дій щодо реєстрації припинення обтяження майна; не виключення відомостей про боржника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з Єдиного реєстру боржників; не скасування інших вжитих заходів щодо виконання рішення.

Зобов`язати державного виконавця Києво-Святошинського РВ ДВС Центрального МУ Міністерства юстиції (м. Київ) Пацуріну О.В. винести постанову про закінчення виконавчого провадження ВП № 63348715 на підставі п. 5 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження»; зняти арешт, накладений на майно боржника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; припинити обтяження майна боржника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 шляхом вчинення відповідних дій щодо реєстрації припинення обтяження майна; виключити відомості про боржника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з Єдиного реєстру боржників; скасувати інші вжиті заходи щодо виконання рішення.

Інформація про скаржника: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Інформація про державного виконавця: Києво-Святошинський районний відділ державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) старший державний виконавець Пацуріна О.В., місце знаходження: 08132, Київська обл., Києво-Святошинський р-н, м. Вишневе, вул. Лесі Українки, буд. 86.

Інформація про заінтересовану особу: Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна», , місце знаходження: 03150, м. Київ, вул. Фізкультури, буд. 28 Д.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали.

Ухвала набирає законної сили у порядку встановленому ч. 2 ст. 261 ЦПК України.

Повний текст ухвали складено 28.08.2021 року.

Суддя Янченко А.В.