Справа № 202/2080/21
Провадження № 2/202/1561/2021
18 серпня 2021 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська
головуючої судді: Бєсєди Г.В.
за участю секретаря: Голобородько О.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпрі в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: ОСОБА_3 , Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради про усунення перешкод в користуванні житловим приміщенням, визнання особи такою,що втратила право на користування житловим приміщенням, зняття з реєстраційного обліку, -
ОСОБА_1 звернулася до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська з позовом до ОСОБА_2 , треті особи: ОСОБА_3 , Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради про усунення перешкод в користуванні житловим приміщенням, визнання особи такою,що втратила право на користування житловим приміщенням, зняття з реєстраційного обліку.
В обґрунтування поданої заяви позивач ОСОБА_1 зазначила, що вона є власником квартири АДРЕСА_1 , в якій зареєстрований відповідач - ОСОБА_2 , однак фактично там не проживає. Наголошує, що реєстрація відповідача у вказаній квартирі позбавляє її можливості користуватись та розпоряджатись належним їй майном.
Позивач в судовому засіданні позов підтримала та просила задовольнити.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`являвся, про розгляд справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, відзив на позовну заяву не надав.
ОСОБА_3 в судове засідання не з`являлася, про розгляд справи була повідомлена належним чином.
Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради надав заяву про розгляд справи без їх участі.
Суд, дослідивши докази по справі, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
ОСОБА_1 є власником квартири за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло від 17.08.1993 року, свідоцтвом на спадщину за законом від 04.07.1996 року зареєстрованого в реєстрі за № 5-1656.
В даній квартирі зареєстрований ОСОБА_2 , що підтверджується довідкою від 22.04.2021 року, виданою адресно-довідковим підрозділом ГУ ДМС УДМС України в Дніпропетровській області.
Згідно зі ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Згідно з ч. 1 ст. 321 ЦК України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності або обмежений у його здійсненні.
Права власника квартири визначені ст. 383 ЦК України, яка передбачає право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб та розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання у права власника можливо лише з підстав, передбачених законом.
У відповідності до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод в здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Водночас за правилом ч. 2 ст. 405 ЦК, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
В судовому за сіданні в якості свідків було допитано ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , які підтвердили, що ОСОБА_2 в квартирі АДРЕСА_1 ніколи не проживав та йому ніхто не чинить перешкоди щодо проживання та користування квартирою.
Судом встановлено, що відповідач добровільно не проживає за місцем реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , без поважних причин понад один рік.
Виходячи з вищевикладеного, суд приходить до висновку про необхідність визнання ОСОБА_2 таким, що втратив право на користування житловим приміщенням та задоволення позовних вимог в цій частині.
Разом із тим, суд вважає такою, що не підлягає задоволенню вимогу про зняття відповідача з реєстрації за вищевказаною адресою, оскільки за змістом статті 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» рішення суду, яке набрало законної сили, про позбавлення права користування житловим приміщенням і є підставою для зняття особи з реєстрації місця проживання та позивачу не відмовлено у знятті відповідача з реєстраційного обліку у зв`язку із втратою ним права користування житловим приміщенням.
Керуючись ст.ст. 4, 13, 19, 141, 259, 263-265, 280-282 ЦПК України, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: ОСОБА_3 , Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради про усунення перешкод в користуванні житловим приміщенням, визнання особи такою,що втратила право на користування житловим приміщенням, зняття з реєстраційного обліку - задовольнити частково.
Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_1 ) таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 .
В іншій частині позовних вимог - відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Відповідач, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Позивач, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити рішення суду в апеляційному порядку повністю або частково.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Дніпровського апеляційного суду безпосередньо або через Індустріальний районний суд міста Дніпропетровська (до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи) протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повний текст рішення складено 25.08.2021 року.
Суддя: Г.В. Бєсєда