ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 4-с/753/242/21
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" серпня 2021 р. Дарницький районний суд м. Києва у складі судді Гусак О.С., розглянувши скаргу ОСОБА_1 , на дії державного виконавця Дарницького районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), заінтересована особа: ОСОБА_2 ,

в с т а н о в и в:

13 серпня 2021 року до суду надійшла скарга ОСОБА_1 , на дії державного виконавця Дарницького районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), заінтересована особа: ОСОБА_2 , здана до поштового відділення 11 серпня 2021 року.

В своїй скарзі заявник просив поновити строк для подання скарги на неправомірні дії державного виконавця, посилаючись на те, що копію матеріалів виконавчого провадження він отримав у квітні 2021 року, однак суворі протиепідемічні обмеження у м. Києві продовжено до 30 квітня 2021 року, приватні компанії, які обслуговують міські маршрути працювали лише у режимі спеціальних перевезень, до кінця квітня він був обмежений у пересуванні громадським транспортом. Крім того, зазначає, що 17 березня 2021 року він був прооперований, мав болі спини. Аналогічну скаргу йому було повернуто ухвалою суду від 2 липня 2021 року з процесуальних питань.

Відповідно до 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно ч. 1 ст. 449 ЦПК скаргу може бути подано до суду: у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи; у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій.

Відповідно до ч. 2 ст. 449 ЦПК України пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

Частиною 2 ст. 126 ЦПК України передбачено, що документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Разом із тим, згідно роз`яснень, які містяться в п. 16 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» від 17 жовтня 2014 року № 6, відповідно до статті 385 ЦПК скаргу на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби може бути подано до суду у десятиденний строк, а при оскарженні постанови про відкладення провадження виконавчих дій - у триденний строк, які обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод. Також суди повинні враховувати, що коли в законі встановлено спеціальний порядок обчислення строків звернення заявника зі скаргою до суду (наприклад, стаття 26 - оскарження постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження, стаття 58 - оскарження оцінки майна, визначеної за результатами рецензування звіту про оцінку майна (Закону про виконавче провадження), їх перебіг має визначатися за цими нормами, а не за нормами статті 385 ЦПК. Такі строки є процесуальними, можуть бути поновлені за наявності поважних для цього причин за заявою заявника, яка подається одночасно зі скаргою або викладається в скарзі у вигляді клопотання. При вирішенні питання про поновлення строку на подання скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд має виходити з того, що у відповідному законодавстві не міститься перелік таких поважних причин, їх з`ясовують у кожному конкретному випадку залежно від обставин справи.

Виходячи з принципу змагальності в цивільному процесі, прав та обов`язків сторін у справі, визначених Цивільним процесуальним кодексом України, суд виключно з ініціативи та в межах доводів сторін може поновити строк звернення до суду за обґрунтованим їх зверненням.

Тому у разі пропущення строку звернення до суду належить обґрунтувати поважність причин пропущення такого строку. Зазвичай це обставини, що не залежать від волі такої особи.

Норми цивільного процесуального законодавства не містять вичерпного переліку підстав, які вважаються поважними для вирішення питання про поновлення пропущеного процесуального строку. Такі підстави визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи.

При цьому поважними причинами пропущення строку є обставини, що позбавили особу можливості подати заяву у визначений законом строк, вони об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення заявника і пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами, що унеможливили або суттєво ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк. Ці обставини мають бути підтверджені належними та допустимими доказами.

Згідно зі ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод право на справедливий суд передбачає і доступ до правосуддя і, зокрема гарантується тим, що суд має бути не заформалізованим, що знайшло своє відображення у рішеннях ЄСПЛ «Подбіельські та ППУ Полпуре проти Польщі» (Podbielski and PPU Polpure v. Poland) від 26 липня 2005 року, заява № 39199/98, п. 62), «Воловік проти України» від 6 грудня 2007 року, заява № 15123/03.

У Рішенні в справі «Мельник проти України» від 28 березня 2006 року, заява № 23436/03 ЄСПЛ зазначено: «Право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду (рішення у справі Golder v. the United Kingdom від 21 лютого 1975 року, Серія А № 18, п. 36), не є абсолютним; воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги. Однак право доступу до суду не може бути обмежено таким чином або у такій мірі, що буде порушена сама його сутність. Ці обмеження повинні мати законну мету та бути пропорційними між використаними засобами та досягнутими цілями (рішення у справі Guerin v. France від 29 липня 1998 року, Reports of Judgments and Decisions 1998-V, p. 1867, § 37). 23. Правила регулювання строків для подання скарги, безумовно, має на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці правила будуть застосовані. У той же час такі правила в цілому або їх застосування не повинні перешкоджати сторонам використовувати доступні засоби захисту (рішення у справі Perez de Rada Cavanilles v. Spain від 28 жовтня 1998 року).

В постанові Великої палати Верховного суду від 03 жовтня 2018 року у справі № 320/7888/16-ц вказано, що стосується дотримання процесуальних строків, то, слід вважати, що сторони повинні таких дотримуватись та пропуск таких, за загальним правилом, призводить до втрати права особою на вчинення певної процесуальної дії у даному випадку на подання скарги.

Поважними причинами поновлення строку звернення із скаргою заявник зазначає те, що копію матеріалів виконавчого провадження він отримав у квітні 2021 року, однак суворі протиепідемічні обмеження у м. Києві було продовжено до 30 квітня 2021 року, приватні компанії, які обслуговують міські маршрути працювали лише у режимі спеціальних перевезень, до кінця квітня він був обмежений у пересуванні громадським транспортом. Крім того, зазначає, що 17 березня 2021 року він був прооперований, мав болі спини. Аналогічну скаргу йому було повернуто ухвалою суду від 2 липня 2021 року з процесуальних питань.

З матеріалів доданих заявником до скарги, зокрема виписки із медичної картки стаціонарного хворого 410, вбачається, що ОСОБА_1 перебував на стаціонарному лікуванні з 16 березня до 19 березня 2021 року. Післяопераційний період проходить без ускладнень, хворий виписується з покращеннями. З доданих до скарги виписок з картки хворого вбачається, що лікаря невролога він відвідував 15 та 29 квітня, та востаннє 11 травня 2021 року.

Про порушене на його думку право державним виконавцем, як він зазначає у скарзі ОСОБА_1 дізнався у квітні 2021 року.

Судом встановлено, що відповідно до протоколу Постійної комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій КМДА № 4 від 14 квітня 2021 року суворі протиепідемічні обмеження у м. Києві продовжили до 30 квітня 2021 року.

Крім того, із Єдиного державного реєстру судових рішень вбачається, що ОСОБА_1 вже звертався зі аналогічними скаргами на дії державного виконавця Дарницького районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), заінтересована особа: ОСОБА_2 , однак ухвалами Дарницького районного суду м. Києва від 2 та 27 липня 2021 року вказані скарги повернуто заявнику без розгляду.

Таким чином, з 1 травня 2021 року, і до моменту звернення до суду з відповідною скаргою вперше (кінець червня 2021 року) пройшло майже два місяці.

Інших поважним причин пропуску зі скаргою на дії державного виконавця заявник не зазначає.

Враховуючи те, що станом на 1 травня 2021 року ОСОБА_1 вже було відомо про порушене на його думку право і він мав можливість звернутися до суду, та те, що зі скаргою на дії державного виконавця він звернувся в вперше в кінці червня 2021 року, вже із пропуском встановленого ст. 447 ЦПК України строку, суд дійшов висновку, що причини на які посилається заявник, не є поважними.

Враховуючи наведене суд приходить до висновку, що клопотання про поновлення строку на подання скарги не підлягає задоволенню.

Враховуючи наведене, скарга ОСОБА_1 на дії державного виконавця Дарницького районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), заінтересована особа: ОСОБА_2 , підлягає залишенню без розгляду.

Керуючись ст. 126, 127, 353, 354, 447, 449 ЦПК України, суд,

п о с т а н о в и в:

Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні клопотання про поновлення строку на подачу скарги.

Скаргу ОСОБА_1 , на дії державного виконавця Дарницького районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), заінтересована особа: ОСОБА_2 , залишити без розгляду.

Ухвала суду може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд м. Києва протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення та підписання суддею.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя О.С. Гусак