Справа № 301/1970/21
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"26" серпня 2021 р. м. Іршава
Іршавський районний суд Закарпатської області в особі головуючої Пітерських М.О., при секретарі Халак Л.Ю., розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м.Іршава в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно,
в с т а н о в и в :
ОСОБА_1 звернулася в Іршавський районний суд з позовом до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно, що складається з житлового будинку з надвірними спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , в цілому.
Позовні вимоги мотивовано тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача ОСОБА_3 , який не залишив заповіту. Спадкоємцями першої черги за ОСОБА_3 є його діти сторони по справі. Інших спадкоємців першої черги не має, оскільки дружина спадкодавця померла ще ІНФОРМАЦІЯ_2 . До складу спадкового майна входить житловий будинок з надвірними спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , власником якого був ОСОБА_3 . Позивачка спадщину прийняла, оскільки на день відкриття спадщини фактично проживала разом із спадкодавцем. Інший спадкоємець першої черги - відповідач ОСОБА_4 , не претендує на спадщину. Позивачка не може оформити свідоцтво про право на спадщину та право власності на житловий будинок, який входить до складу спадкового майна, оскільки житловий будинок не зареєстрований. Просила визнати за собою право власності на спадкове майно.
Ухвалою Іршавського райсуду від 30.07.2021 року відкрито провадження у справі, справу призначено на підготовче засідання.
Позивачка ОСОБА_1 в підготовче судове засідання не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи була належним чином повідомлена, подала до суду заяву, в якій позов підтримала, просила його задовольнити та розглянути справу по суті без її участі (а.с.29,31).
Відповідач ОСОБА_2 в підготовче судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, подав до суду заяву, в якій просив розглянути справу по суті за його відсутності, позовні вимоги визнав у повному обсязі (а.с. 30, 32). Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши повно і всебічно обставини, на які позивач посилався, як на підставу своїх вимог, оцінивши докази на ствердження цих обставин в їх сукупності, суд вважає позов задовольнити, виходячи з наступного.
З матеріалів справи вбачається, що житловий будинок, що розташований в АДРЕСА_1 , не зареєстрований. Дана обставина підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с.28).
Згідно виписки з погосподарської книги Білківської сільської ради за 2016-2023 роки №442 від 18.06.2021 року, забудовником та власником будинку за адресою АДРЕСА_1 , був ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.11). Житловий будинок (особовий рахунок № НОМЕР_1 в погосподаррській книзі №11) збудований у 1988 році на земельній ділянці, що надана для забудови площею. Технічний паспорт на житловий будинок виготовлений (а.с.12-17). Згідно висновку про вартість майна, вартість будинку становить 109091 грн. (а.с.18).
ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 від 13.06.2020 року (а.с.5). Заповіту ОСОБА_3 не залишав.
Спадкоємцями першої черги за ОСОБА_3 є його діти ОСОБА_1 та ОСОБА_2 сторони по справі (а.с.6-8). Інших спадкоємців першої черги не має, оскільки дружина спадкодавця ОСОБА_5 померла ще ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.4).
Спадкоємець за законом - позивачка ОСОБА_1 на день відкриття спадщини проживала із спадкодавцем в одному будинку за адресою АДРЕСА_1 , хоча і була зареєстрована за іншою адресою: АДРЕСА_2 (а.с.6). Дана обставина підтверджується довідкою Білківської сільради №441 від 18.06.2021 року, з якої вбачається, що чоловік і неповнолітні діти позивачки зареєстровані і проживали на день відкриття спадщини із спадкодавцем ОСОБА_3 за адресою АДРЕСА_1 (а.с.10).
Частина третя статті 1268 ЦК України вимагає наявність саме фактичного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не лише реєстрацію місця проживання за адресою спадкодавця, що можуть бути відмінними один від одного.
Враховуючи наведене, відповідно до вимог ст. 1268 ч.3 ЦК України, позивачка вважається такою, що прийняла спадщину. Згідно ст. 1268 ч.5 ЦК України, прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.
Інший спадкоємець першої черги відповідач ОСОБА_2 спадкувати за батьком не бажає та не заперечує проти визнання права власності на спадкове майно за позивачкою в цілому.
З матеріалів справи вбачається, що позивачка не може отримати свідоцтво про право на спадщину та оформити право власності на житловий будинок, оскільки житловий будинок не зареєстрований в державному реєстрі.
Відповідно до вимог ст. 392 ЦК України, право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, або у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
Відповідно до ч. 4 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав.
Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема такими, як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена 31 січня 1966 року.
За змістом зазначеного нормативного акту виникнення права власності на житлові будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права. До компетенції виконкомів місцевих рад відносилось також питання узаконення цих будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарські книги місцевих рад.
Тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності.
Відповідач подав до суду заяву, в якій визнав позов. Визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права та свободи інших осіб.
Оскільки власником житлового будинку згідно погосподарської книги села був ОСОБА_3 - батько позивача, спадкоємцем за законом якого є позивачка, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.
Керуючись ст.ст. 328, 392, 1218, 1261, 1268 ч.3 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 200 ч.4, 263-264 ЦПК України,
р і ш и в :
Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , право власності на житловий будинок з надвірними спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , в цілому.
Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Закарпатського апеляційного суду через Іршавський районний суд.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Повне судове рішення складено 26 серпня 2021 року.
Головуюча : М. О. Пітерських