Справа № 302/579/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13.08.2021 смт.Міжгір`я

Міжгірський районний суд Закарпатської області

в особі головуючого судді Кривка В. П

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні райсуду в смт. Міжгір`ї справу в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін за позовом ОСОБА_1 до ТзОВ «Фінпром маркет», треті особи: ПАТ «Дельта банк», приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М., Міжгірський ВР ДВС Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,-

В С Т А Н О В И В:

04.06.2021 позивачка звернулася до суду з вищезазначеним позовом. Позовні вимоги вмотивовано таким.

Позивачка працює у відділі освіти, сім`ї, молоді, спорту та культури виконкому Міжгірської селищної ради. В третій декаді травня 2021 року на її картку поступили кошти по заробітній платі. Після цього вона намагалася зняти кошти зі своєї платіжної картки, однак як виявилося кошти були заблоковані. Звернувшись до працівників АТ КБ «Приватбанк» вона дізналася, що на її кошти накладено арешт згідно постанови державного виконавця Міжгірського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Звірин Н.І.

В подальшому їй вдалося з`ясувати, що у провадженні державного виконавця Звірин Н.І. знаходиться виконавче провадження № 65394550 відкрите на підставі заяви ТОВ «Фінпром маркет» та виконавчого напису приватного нотаріуса КМНО Остапенко Є.М. від 23.07.2020 року № 4284. На її прохання державний виконавець надала копії виконавчого напису приватного нотаріуса КМНО Остапенко Є.М. від 23.07.2020 року №4284, заяви №001-06008-181013 від 18.10.2013 року, анкети позичальника від 18.10.2013 року.

18 жовтня 2013 року позивачка підписала із ПАТ «Дельта Банк» заяву №001-06008-181013, на підставі якої для неї було відкрито розрахунковий рахунок, до якого було випущено платіжну картку номер і строк дії якої вона не пам`ятає, але судячи з умов отриманої від державного виконавця копії заяву №001-06008-181013, картка мала номер НОМЕР_1 .

Згідно умов заяви №001-06008-181013 на платіжну картку було встановлено кредитний ліміт у вигляді кредитної лінії на суму 31 800,00 гри на строк 364 календарні.

Протягом цього строку вона періодично користувалася кредитними коштами, та в повній мірі сплатила на користь банку всю заборгованість і жодних претензій з боку ПАТ «Дельта Банк» до неї не було.

Однак незважаючи на це, як слідує зі змісту виконавчого напису № 4284 від 23.07.2020 року, на підставі договору відступлення права вимоги №194/К від 09.02.2018 року між ПАТ «Дельта Банк» відступило на користь ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» () своє право вимоги до неї за кредитним договором №001-06008-181013 від 18.10.2013 року. Сума відступлених вимог їй невідома, оскільки ПАТ «Дельта Банк» не повідомляв мене про вищевказаний договір.

В подальшому право вимоги за кредитним договором №001-06008-181013 від 18.10.2013 року було відступлено ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» на користь ТОВ «Фінансова компанія управління активами» () згідно договору відступлення права вимоги №20/01/20-1/1 від 20.01.2020 року, яке, в свою чергу, на підставі договору факторингу №20/ФК від 09.07.2020 року відступило дане право вимоги на користь ТОВ «Фінпром маркет».

23 липня 2020 року приватним нотаріусом КМНО Остапенко Є.М., на підставі ст. 87 Закону України «Про нотаріат» та п. 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою КМУ від 29.06.1999 року №1172 (далі - Перелік документів), вчинено виконавчий напис зареєстрований за № 4284, відповідно до якого пропонувалося звернути стягнення із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 мешканки АДРЕСА_1 , РНОКГІГІ НОМЕР_2 , невиплачені в строк грошові кошти на користь ТОВ «Фінпром маркет» за період з 08.02.2018 року по 23.07.2020 року включно у розмірі 52 816,10 грн., з яких: 30 392,75 грн. заборгованості за тілом кредиту; 22 373,35 грн. заборгованості за нарахованими та несплаченими процентами та комісією; 50,00 грн. плати за вчинення виконавчого напису.

13 травня 2021 року виконавчий напис № 4284 від 23.07.2020 року було пред`явлено до виконання в Міжгірський РВ ДВС і державним виконавцем Звірич Н.І. цього ж дня було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 65394550.

Позивачка вважає, що виконавчий напис № 4284 від 23.07.2020 року вчинений з порушенням вимог діючого законодавства, у зв`язку з чим відсутні будь-які законні підстави для його примусового виконання.

З аналізу змісту виконавчого напису № 4284 від 23.07.2020 року можна зробити висновок про те, що на підтвердження наявності заборгованості приватний нотаріус Остапенко Є.М. посилається виключно на кредитний договір та вказує із чого складається основна сума заборгованості, однак не наводить жодних розрахунків та формул на її підтвердження, а вказівка на виписку з рахунку боржника із зазначенням суми заборгованості - взагалі відсутня. Отже, ТОВ «Фінпром маркет» не надавало нотаріусу всіх необхідних документів як це вимагає п. 2 Переліку документів. Про наявність заборгованості за кредитним договором 001-06008-181013 від 18.10.2013 року позивачка дізналася тільки після отримання документів від державного виконавця. Додатково наголошую на тому, що жодних листів чи повідомлень, в т.ч. про наявність заборгованості за кредитним договором №001-06008-181013, з 18.10.2013 року і по теперішній час ні від ПА Т «Дельта Банк», ні від ТОВ «Фінпром маркет», ні від інших юридичних осіб, зазначених у виконавчому написі №4284 позивачка не отримувала. Вищевказані обставини підтверджують, що під час вчинення виконавчого напису № 4284 від 23.07.2020 року приватним нотаріусом не доведена безспірність заборгованості, тобто відсутність заперечень з мого боку щодо заявленої заборгованості та її розрахунку, а також відсутність будь-яких суперечностей у поданих документах за переліком. Зі змісту виконавчого напису № 4284 від 23.07.2020 року слідує, що стягнення заборгованості проводиться за період з 08.02.2018 по 23.07.2020 року включно.

Натомість згідно умов заяви №001-06008-181013 від 18.10.2013 року строк договору був узгоджений сторонами на 364 календарні дні, який закінчився 17.10.2014 року.

Отже, після спливу строку кредитного договору, тобто після 17.10.2014 року, банк не в праві був нараховувати заборгованість за комісією та процентами, згідно умов цього договору.

Натомість згідно виконавчого напису після спливу строку кредитного договору №001-06008- 181013 від 18.10.2013 року за період з 08.02.2018 по 23.07.2020 року чи то банком, чи то іншими правонаступниками було нараховано і підтверджено приватним нотаріусом Остапенко Є.М. шляхом вчинення виконавчого напису № 4284 існування заборгованості за процентами і комісією у розмірі 22 373,35 грн. Ця обставина вже сама по собі вказує на спірний характер заявленої заборгованості. Крім того, вчинення приватним нотаріусом Остапенко Є.М. виконавчого напису №4284 суперечило вимогам абзац третього підпункту 3.1 пункту 3 глави 16 розділу 11 Порядку адже строк кредитного договору №001-06008-181013 сплив 17.10.2014 року. З цього дня у ПАТ «Дельта Банк» виникло право вимоги за цим договором. Трирічний строк з цього дня сплив 17.10.2017 року. Натомість оспорюваний виконавчий напис №4284 було вчинено поза межами даного строку, а саме 23.07.2020 року. Тому позивачка просить визнати, таким що не підлягає виконанню виконавчий напис вчинений 23.07.2020.

Згідно ухвали Міжгірського районного суду Закарпатської області від 22.06.2021 позовну заяву ОСОБА_1 прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Заперечення, щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику, від сторін до суду не надходили.

Відповідач ТОВ «Фінпром маркет» будучи повідомленим про відкриття провадження у справі, та розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, за фактичним місцем реєстрації, відзив на позовну заяву ОСОБА_1 та будь-які клопотання до суду не подав. Згідно поштового повідомлення "Укрпошти" відповідач ухвалу суду про відкриття провадження у справі та позовну заяву отримав 09.07.2021 року, строк для подання відзиву сплив. Клопотання про надання додаткового строку для подання відзиву, станом на 13.08.2021 року, відповідач не заявив.

Позивачка ОСОБА_1 , станом на 13.08.2021 року, заяву про залишення позову без руху, або закриття провадження у справі у зв`язку з примиренням з відповідачем суду не подавала.

Третя особа ПАТ «Дельта Банк» також будучи повідомленим про відкриття провадження у справі та розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, письмові пояснення до позову, тобто свої аргументи і міркування на підтримку або заперечення проти позову не подав.

Третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. ухвалу про відкриття провадження у справі та матеріали не отримав, у зв`язку з відсутністю адресата за вказаною адресою.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, виходячи з їх належності, допустимості, достовірності та достатності,суд дійшов до такого висновку.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судом встановлено, що 23 липня 2020 року приватним нотаріусом КМНО Остапенко Є.М., на підставі ст. 87 Закону України «Про нотаріат» та п. 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою КМУ від 29.06.1999 року №1172 (далі - Перелік документів), вчинено виконавчий напис зареєстрований за №284, відповідно до якого пропонувалося звернути стягнення із ОСОБА_1 , невиплачені в строк грошові кошти на користь ТОВ «Фінпром маркет» за період з 08.02.2018 року по 23.07.2020 року включно у розмірі 52 816,10 грн., з яких: 30 392,75 грн. заборгованості за тілом кредиту; 22373,35 грн. заборгованості за нарахованими та несплаченими процентами та комісією; 50,00 грн. плати за вчинення виконавчого напису.

Однак, ОСОБА_1 зазначає, що при вчиненні виконавчого напису нотаріус не отримувала від відповідача первинні документи щодо видачі кредиту та здійснення його часткового погашення, тому, у нотаріуса були відсутніми підстави вважати, що розмір заборгованості позивача перед відповідачем, а також процентів, зазначені у виконавчому написі є безспірними. Розрахунок боргу, здійснений відповідачем щодо наявності грошового зобов`язання позивача по кредиту, процентах річних та пені, не може вважатися документом, який підтверджує безспірність вимог банку до боржника.

Відповідно до ст. 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість.

Статтею 88 ЗУ «Про нотаріат» передбачено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Статтею 90 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що стягнення за виконавчим написом провадиться в порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження».

Вчинення виконавчого напису нотаріусом регулюється главою 14 Закону України «Про нотаріат»,постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», а також Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012№ 296/5 (далі - Порядок).

Відповідно до п.п. 1.1, 3.1, 3.2 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року за №296/5, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172.

Так, відповідно до п. 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172, для одержання виконавчого напису додаються: оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.

Таким чином, в обов`язок нотаріуса входить перевірка безспірності боргу у боржника після надання стягувачем документів, що встановлюють прострочення зобов`язання. За відсутності ознаки безспірності нотаріус повинен був відмовити в здійсненні виконавчого напису.

Як роз`яснено у п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 31.01.1992 року «Про судову практику в справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову в їх вчиненні», при вирішенні справ пов`язаних з оскарженням відмови у видачі виконавчого напису або його видачею, судам слід мати на увазі, що відповідно до Закону України «Про нотаріат» виконавчий напис може бути вчинено нотаріусом і за умови, що наявність безспірної заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем підтверджується відповідними документами.

Проте, Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінпром маркет» суду не надано документів, які свідчать про безспірність заборгованості позивача та наявність у нього права вимоги. Не надано таких документів і третьою особою - приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М..

Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.

Тому суд, при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів.

Правову позицію з цього питання з аналогічними висновками висловлено Верховним Судом України у Постанові від 23.01.2018 у справі № 310/9293/15, яка в силу Закону є обов`язковою до застосування цій справі, оскільки мають місце аналогічні по своїй суті фактичні обставини справи та відповідно правовідносини.

З огляду на вищевикладене, беручи до уваги недоведеність відповідачем факту подання нотаріусу документів на підтвердження безспірної заборгованості позивача, а також заперечення позивача ОСОБА_1 щодо наявності безспірної заборгованості перед ТОВ «Фінпром маркет», суд дійшов висновку про задоволення позову та визнання виконавчого напису, вчиненого 23.07.2020 року приватним нотаріусом Остапенко Є.М., зареєстрованого в реєстрі під номером 4284, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінпром маркет» заборгованості в розмірі 52816,10 грн. таким, що не підлягає виконанню.

Відповідно до ст.141 ЦПК України судові витрати слід покласти на відповідача - ТОВ «Фінпром маркет».

Керуючись ст.ст. 263-265, 268, 273 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити .

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 23 липня 2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгеном Михайловичем, зареєстрований в реєстрі за № 4284, про стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , яка зареєстрована за адресою: мешканки АДРЕСА_1 , заборгованості в розмірі 52816,10 грн. за кредитним договором № 001-06008-181013, укладеним 18.10.2013 року із ПАТ «Дельта Банк», право вимоги за яким перейшло до ТОВ «Фінпром маркет» на підставі договору факторингу № 20/ФК від 09.07.2020 року.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром маркет» () на користь відповідача судовий збір в розмірі 908 (дев`ятсот вісім) грн..

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано в Закарпатський апеляційний суд протягом тридцяти днів з дня його складення через Міжгірський районний суд Закарпатської області, відповідно до положень п. 15.5 ч. 1 розділу VII «Перехідні положення» ЦПК України.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення набирає законної сили згідно з ст. 273 ЦПК України.

Суддя: В. П. Кривка