єдиний унікальний номер справи 546/730/21
номер провадження 6/546/14/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 серпня 2021 року м. Решетилівка

Решетилівський районний суд Полтавської області в складі головуючого судді Зіненка Ю.В., за участі секретаря судового засідання Гудзенко С.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду подання державного виконавця Решетилівського ВДВС у Полтавському районі Полтавської області Північно Східного МРУ МЮ (м. Суми) Леонович Лариси про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа відносно боржника ОСОБА_1 ,-

встановив:

До Решетилівського районного суду звернувся державний виконавець Решетилівського ВДВС у Полтавському районі Полтавської області Північно Східного МРУ МЮ (м. Суми) Леонович Лариси про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа відносно боржника ОСОБА_1 . Подання мотивоване тим, що на виконанні у Решетилівському відділі державної виконавчої служби у Полтавському районі Полтавської області Північно Східного МРУ МЮ (м. Суми)знаходиться виконавче провадження №63169873 з примусового виконання виконавчого листа № 554/3915/18 виданого 24.09.2020 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь Українсько Німецького ТОВ «Алтазар» боргу у розмірі 97781,63 грн.

У поданні державний виконавець вказує, що відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження. Копії постанов направлено заказними листами сторонам виконавчого провадження. Рішення на сьогоднішній день боржником не виконується, будь яких дій, спрямованих на його виконання не здійснено. Державним виконавцем заказними листами направлено виклик боржнику щодо явки до державного виконавця для надання пояснень щодо причин невиконання виконавчого документу. Боржник на виклик державного виконавця не з`явився, про причини неявки не повідомив.

Державний виконавець зазначає, що 12 серпня 2021 року направлено запит до Решетилівського районного сектору Державної міграційної служби в Україні щодо виготовлення паспорта громадянина України для виїзду за кордон. 13 серпня 2021 року отримано відповідь, що гр. ОСОБА_1 має паспорт НОМЕР_1 від 26.02.2016 для виїзду за кордон.

Станом на 13 серпня судове рішення не виконується, боржник ухиляється від його виконання, про що свідчать його неявка на виклик державного виконавця, заборгованість не погашена.

Посилаючись на вищевикладені обставини державний виконавець просив тимчасово обмежити у праві виїзду за кордон без вилучення паспорта громадянина України для виїзду за кордон, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серія НОМЕР_1 , виданий Решетилівським районним сектором Державної міграційної служби в Україні в Полтавській області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 до виконання зобов`язань, покладених на нього згідно виконавчого провадження №63169873 з примусового виконання виконавчого листа № 554/3915/18 виданого 24.09.2020 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь Українсько Німецького ТОВ «Алтазар» боргу у розмірі 97781,63 грн.

У судове засідання державний виконавець Решетилівського ВДВС у Полтавському районі Полтавської області Північно Східного МРУ МЮ (м. Суми) Леонович Л.І.не з`явилася, до суду надіслала заяву про розгляд подання за її відсутності та просить його задовольнити (а.с.13).

Суд, дослідивши матеріали подання, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду даного питання, приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишити територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Відповідно до ст.2 Протоколу №4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включаючи свою власну. На здійснення цих прав не встановлюються жодні обмеження, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної або громадської безпеки, для забезпечення громадського порядку, запобігання злочинам, для охорони здоров`я або моралі чи з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Положеннями пункту 5 статті 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» встановлено, що право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках, коли він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом, - до виконання зобов`язань або сплати заборгованості зі сплати аліментів.

Пунктом 19 ч.3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Відповідно до частин 3 та 4 ст. 441 ЦПК України, суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), якщо така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним рішенням, на строк до виконання зобов`язань за рішенням, що виконується у виконавчому провадженні. Ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена судом за місцем виконання відповідного рішення за поданням державного або приватного виконавця. Суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця.

З аналізу вищезазначених норм вбачається, що заборона виїзду за кордон є одним з найсуворіших заходів, що сприяє примусовому виконанню судових рішень, так як він пов`язаний з обмеженням конституційного права людини на вільне пересування та вибір місця проживання.

Судом встановлено, що відповідно до рішення Октябрського районного суду Полтавської області від 16 червня 2020 року із ОСОБА_1 було стягнуто на користь Українсько Німецького ТОВ «Алтазар» борг у розмірі 97781,63 грн (а.с.а.с.5-7). На підставі вказаного рішення 24.09.2020 Октябрським районним судом Полтавської області було видано виконавчий лист (а.с.4).

Постановою державного виконавця Шевченківського відділу ДВС у місті Полтаві Північно Східного МРУ МЮ (м. Суми) Пальок В.П. було відкрито виконавче провадження про стягнення з ОСОБА_1 боргу у розмірі 97781,63 грн (а.с.8).

Будь-яких доказів ухилення боржника від виконання рішення суду державний виконавець не надав.

Також не надано доказів того, що боржник вчиняє дії, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення суду, тобто свідомо вчиняє будь-які дії, спрямовані на невиконання рішення суду. На момент звернення до суду з поданням факт ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, повинен вже відбутися і бути об`єктивно наявним та вбачатися з матеріалів виконавчого провадження. Право державного виконавця на звернення з поданням до суду про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон виникає лише у разі ухилення боржника від виконання, покладених на нього рішенням суду зобов`язань, тобто наявність лише самого зобов`язання не наділяє державного виконавця правом на звернення до суду з поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за кордон.

Відповідно до роз`яснень Верховного Суду України, викладених у листі від 01.02.2013 року «Судова практика щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України», ухилення від виконання зобов`язань, покладених на боржника рішенням варто розуміти як будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов`язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов`язок у нього є всі реальні можливості (наприклад, наявність майна, грошових коштів тощо) і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об`єктивні обставини (непереборної сили, події тощо).

В цих же роз`ясненнях зазначено, що законом передбачено юридичні санкції у виді тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України не за наявність факту невиконання зобов`язань, а за ухилення від їх виконання. У зв`язку з цим з метою всебічного і повного з`ясування всіх обставин справи, встановлення дійсних прав та обов`язків учасників спірних правовідносин, суду належить з`ясувати, чи дійсно особа свідомо не виконувала належні до виконання зобов`язання в повному обсязі або частково.

Ухилення боржника від виконання своїх зобов`язань є оціночним поняттям. Теоретично їх невиконання може бути зумовлене об`єктивними причинами, наприклад, внаслідок відсутності майна, роботи, незадовільного фінансового стану, тривалого відрядження, важкої хвороби тощо. Однак воно може мати й принципово інше походження, суб`єктивне, коли боржник свідомо ухиляється від виконання - має змогу виконати зобов`язання у повному обсязі або частково, але не робить цього без поважних причин.

Юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду передбачені саме за ухилення від виконання зобов`язань, а не за наявність факту їх невиконання.

При цьому, під ухиленням від виконання зобов`язань, покладених судовим рішенням слід розуміти такі діяння (дії чи бездіяльність) особи боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні ним таких обов`язків.

Саме невиконання боржником самостійно зобов`язань протягом строку, про що вказує державний виконавець в постанові про відкриття виконавчого провадження, не може свідчити про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов`язків.

На момент звернення до суду з поданням факт ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього, повинен вже відбутися і бути об`єктивно наявним та вбачатися з матеріалів виконавчого провадження.

Таким чином, враховуючи те, що державним виконавцем не надано доказів, які свідчили б ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього судом, відсутні докази про вжиття державним виконавцем будь-яких заходів щодо встановлення майна боржника, на яке може бути звернено стягнення, а також відомості про обізнаність боржника з наявністю відкритого виконавчого провадження та строками його добровільного виконання, суд доходить висновку, що тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника стало б невиправданим втручанням у гарантовані особі Конституцією України свободу пересування, вільного вибору місця проживання, право вільно залишити територію України, в тому числі позбавило б боржника права працевлаштування за кордоном для отримання відповідних коштів, необхідних для виконання зобов`язання.

Керуючись ст. 441 ЦПК України, ст.19 Закону України «Про виконавче провадження», п.5 ч.1 ст.6 Закону України «Про порядок виїзду з України і виїзду в Україну громадян України», суд -

постановив:

В задоволенні подання державного виконавця Решетилівського ВДВС у Полтавському районі Полтавської області Північно Східного МРУ МЮ (м. Суми) Леонович Лариси про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа відносно боржника ОСОБА_1 відмовити.

Роз`яснити заявнику, що відмова у скасуванні тимчасового обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України не перешкоджає повторному зверненню з такою самою заявою у разі виникнення нових обставин, що обґрунтовують необхідність скасування тимчасового обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України.

Копію ухвали надіслати до Решетилівського ВДВС у Полтавському районі Полтавської області Північно Східного МРУ МЮ (м. Суми), а також боржнику та стягувачу.

Ухвалу може бути оскаржено протягом 15 днів з моменту її проголошення до Полтавського апеляційного суду через Решетилівський районний суд Полтавської області.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 15 днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Суддя Ю.В. Зіненко