Ухвала

08 квітня 2021 року

м. Київ

справа № 591/5031/16-ц

провадження № 61-1983ск21

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Гулейкова І. Ю. (суддя-доповідач), Ступак О. В., Усика Г. І., розглянувши заяву ОСОБА_1 про зупинення дії постанови Сумського апеляційного суду від 14 січня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , приватного нотаріуса Сумського міського нотаріального округу Бирченко Лариси Леонідівни, ОСОБА_3 , третя особа - служба у справах дітей Сумської міської ради, про визнання довіреності та договору купівлі-продажу недійсними,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , приватного нотаріуса Сумського міського нотаріального округу Бирченко Л. Л., ОСОБА_3 , третя особа - служба у справах дітей Сумської міської ради, про визнання довіреності та договору купівлі - продажу недійсними.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що ОСОБА_2 на праві власності на підставі договору дарування від 27 квітня 1999 року належала квартира АДРЕСА_1 . У січні 2001 року він виїхав до Іспанії, та у тому ж році його було засуджено слідчим судом № 32 м. Барселона до позбавлення волі строком на 12 років. Після відбуття покарання в 2016 році був звільнений та повернувся в Україну і дізнався, що його квартира продана 02 листопада 2005 року його колишньою дружиною - ОСОБА_4 громадянину ОСОБА_1 за довіреністю, виданою начебто від його імені та посвідченою приватним нотаріусом Бирченко Л. Л. Однак, довіреності на відчуження його квартири він нікому не видавав і не міг видати, оскільки весь цей час протягом 2001-2016 років відбував покарання за межами України.

Також посилається на те, що на момент укладення договору купівлі - продажу квартири шлюб між ним та ОСОБА_4 був розірваний, що також не давало йому підстав довіряти даній особі вирішення питань щодо відповідної квартири. Просив визнати недійсною довіреність від 01 листопада 2005 року, посвідчену приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу Бирченко Л. Л. за реєстраційним № Д-780; визнати недійсним договір купівлі - продажу від 02 листопада 2005 року двокімнатної квартири, загальною площею 50,70 кв. м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , посвідчений приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу Бирченко Л. Л. 02 листопада 2005 року та зареєстрованим у реєстрі за № 1612.

Рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 07 травня 2018 року в задоволенні позову відмовлено за необґрунтованістю. Скасовано заходи забезпечення позову, вжиті відповідно до ухвали Зарічного районного суду м. Суми від 27 вересня 2016 року, згідно з якою накладено заборону на вчинення дій (правочинів) щодо відчуження двокімнатної квартири загальною площею 50,7 кв. м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .

Постановою Апеляційного суду Сумської області від 29 листопада 2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково. Рішення Зарічного районного суду м. Суми від 07 травня 2018 року скасовано в частині мотивів відмови у позові.

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду постановою від 07 жовтня 2020 року постанову Сумського апеляційного суду від 29 листопада 2018 року скасував, справу направив на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Постановою Сумського апеляційного суду від 14 січня 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено. Рішення Зарічного районного суду м. Суми від 07 травня 2018 року скасовано. Ухвалено нове судове рішення, яким позов ОСОБА_2 задоволено. Визнано недійсною довіреність від 01 листопада 2005 року, посвідчену приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу Бирченко Л. Л. за реєстраційним № Д-780, від імені ОСОБА_2 на ім`я ОСОБА_4 . Визнано недійсним договір купівлі - продажу від 02 листопада 2005 року двокімнатної квартири, загальною площею 50,70 кв. м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , посвідчений приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу Бирченко Л. Л. 02 листопада 2005 року та зареєстрованим у реєстрі за № 1612, укладений між ОСОБА_2 , від імені якого згідно за довіреністю від 01 листопада 2005 року діяла ОСОБА_4 та ОСОБА_1 .

У лютому 2021 року засобами поштового зв`язку представник ОСОБА_1 - ОСОБА_5 подав до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Сумського апеляційного суду від 14 січня 2021 року, в якій посилаючись на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення процесуальних норм, просить її скасувати та залишити рішення суду першої інстанції без змін. Разом із касаційною скаргою заявник подав заяву про зупинення дії постанови Сумського апеляційного суду від 14 січня 2021 року до закінчення її перегляду у касаційному порядку. Заяву обґрунтовував тим, що набрання судовим рішенням законної сили є підставою для його виконання позивачем, внаслідок чого відповідач та його родина можуть бути примусово виселені зі спірного житла. Зазначене може поставити заявника та членів його родини у скрутне життєве становище.

Ухвалою Верховного Суду від 26 лютого 2021 року відкрито касаційне провадження у справі, витребувано матеріали справи із суду першої інстанції, надано сторонам строк для подання відзиву на касаційну скаргу. Цією ж ухвалою відмовлено заявнику в задоволенні заяви про зупинення дії постанови Сумського апеляційного суду від 14 січня 2021 року.

У квітні 2021 року до Верховного Суду надійшла заява ОСОБА_1 про зупинення дії постанови Сумського апеляційного суду від 14 січня 2021 року до закінчення її перегляду в касаційному порядку.

Заяву обґрунтовує тим, що у січні 2021 року ОСОБА_2 на підставі оскаржуваної постанови, звернувся до державного реєстратора з метою зареєструвати право власності на спірну квартиру. Державний реєстратор Божок О. М. своїм рішенням від 20 січня 2020 року відмовила у державній реєстрації прав та їх обтяжень. Проте, ОСОБА_2 звернувся до суду з адміністративним позовом про визнання вищевказаного рішення протиправним та зобов`язання вчинити дії, на підтвердження зазначених обставин надає відповідні докази. Усе викладене вище, на думку заявника, свідчить про наявність реального ризику настання негативних обставин для нього.

Відповідно до частини восьмої статті 394 ЦПК України за наявності клопотання особи, яка подала касаційну скаргу, суд у разі необхідності вирішує питання про зупинення виконання рішення (ухвали) суду або зупинення його дії.

Згідно з частиною першою статті 436 ЦПК України суд касаційної інстанції за заявою учасника справи або за своєю ініціативою може зупинити виконання оскарженого рішення суду або зупинити його дію (якщо рішення не передбачає примусового виконання) до закінчення його перегляду в касаційному порядку.

Перевіривши доводи клопотання, з урахуванням предмета спору та змісту оскаржуваного судового рішення, суд вважає за необхідне задовольнити заяву ОСОБА_1 про зупинення дії постанови Сумського апеляційного суду від 14 січня 2021 року.

Керуючись статтею 436 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про зупинення дії постанови Сумського апеляційного суду від 14 січня 2021 року задовольнити.

Зупинити дію постанови Сумського апеляційного суду від 14 січня 2021 року до закінчення її перегляду в касаційному порядку.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: І. Ю. Гулейков О. В. Ступак Г. І. Усик