УХВАЛА Іменем України
м. Балаклія 16 серпня 2021 року Справа №610/1636/21 2-к/610/2/2021

Балаклійський районний суд Харківської області у складі:

головуючий - суддя Купін В.В.,

за участю секретаря судового засідання Денисової В.С.,

розглянувши клопотання ОСОБА_1 , судді Когалимського міського суду ХМАО-Югри Галкіної Н.Б., які надійшли через Східне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м.Харків) про визнання та надання дозволу на примусове виконання на території України рішення іноземного суду від 14.09.2020 про стягнення аліментів з ОСОБА_2 ,-

установив:

07.06.2021 до Балаклійського районного суду Харківської області через Східне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м.Харків) надійшли клопотання ОСОБА_1 та судді Когалимського міського суду ХМАО-Югри Галкіної Н.Б. про визнання та надання дозволу на примусове виконання на території України рішення іноземного суду від 14.09.2020 про стягнення аліментів з ОСОБА_2 .

Клопотання обґрунтовані тим, що 14.09.2020 рішенням Когалимського міського суду Ханти-Мансійського автономного округу Югри РФ із ОСОБА_2 стягнуто аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини заробітку відповідача, та держмито у сумі 150,00 російських рублів. Оскільки відповідач зареєстрований по АДРЕСА_1 , заявники просять визнати та надати дозвіл на виконання зазначеного рішення суду на території України.

У відповідності до чч. 6-7 ЦПК України судом було направлено запит до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) боржника ОСОБА_2

Донецької селищною радою Ізюмського району Харківської області було надано відповідь від 16.06.2021, згідно якої ОСОБА_2 зареєстрований з 15.02.2002 по теперішній час за адресою: АДРЕСА_1 .

На виконання вимог ч.1 ст.467 ЦПК України відповідачу ОСОБА_4 була направлена судова повістка засобом поштового зв`язку про надходження клопотань та запропоновано у місячний строк подати можливі заперечення проти цього клопотання. Проте повістка була повернута без вручення: 12.07.2021 - із зазначенням про відсутність адресата за вказаною адресою.

У місячний строк з часу повідомлення боржника про одержане судом клопотання заперечення подано не було.

Ухвалою від 14.07.2021 клопотання призначені до розгляду у відкритому судовому засіданні.

У судове засідання ОСОБА_4 не з`явився, про день, час та місце розгляду клопотань повідомлявся шляхом надіслання судової повістки рекомендованою поштою. До суду повернувся невручений конверт.

У відповідності до вимог ч.5 ст.467 ЦПК України, неявка сторін не є перешкодою для розгляду клопотання, оскільки будь-якою із сторін не було порушено питання про перенесення його розгляду.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали клопотань, приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що рішенням Когалимського міського суду Ханти-Мансійського автономного округу Югри РФ із ОСОБА_2 від 14.09.2020 стягнуто аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини заробітку відповідача, та держмито у дохід бюджету муніципальної освіти ХМАО-Югри міського округу Когалим у сумі 150,00 російських рублів.

У клопотанні ОСОБА_1 про визнання та надання дозволу на примусове виконання на території України рішення вказаного суду від 14.09.2020 ставиться питання про визнання та виконання судового рішення в частині стягнення з ОСОБА_2 аліментів на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 у розмірі 1/4 частини заробітку ОСОБА_2 . У відповідності до довідки судді Когалимського міського суду ХМАО-Югри Галкіної Н.Б. зазначене рішення у частині стягнення аліментів набрало законної сили 22.10.2020.

У клопотанні судді Когалимського міського суду ХМАО-Югри Галкіної Н.Б. про визнання та надання дозволу на примусове виконання на території України рішення вказаного суду від 14.09.2020 ставиться питання про визнання та виконання судового рішення в частині стягнення з ОСОБА_2 у дохід РФ державного мита в розмірі 150,00 рублів.

До клопотання додано довідку за підписом судді Когалимського міського суду ХМАО-Югри Галкіної Н.Б. про те, що рішення в частині стягнення державного мита з ОСОБА_2 в дохід держави, на території РФ не виконувалося.

Як вбачається із довідки судді Когалимського міського суду ХМАО-Югри Галкіної Н.Б., під час розгляду цивільної справи № 2-97/2020 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів Когалимський міським судом ХМАО-Югри було направлено компетентному суду України за місцем проживання ОСОБА_2 доручення про його допит, вручення копії позову з доданими до нього документами, повідомленням про час та місце розгляду цивільної справи. Проте судове доручення виконане не було у зв`язку із неявкою двічі відповідача ОСОБА_2 за викликом у судове засідання до Балаклійського районного суду Харківської області та було повернуте до Когалимського міського суду Харківської області без виконання. 19.08.2020 відповідачу було призначено представника із числа адвокатів, та за його участі справу було розглянуто, ухвалене відповідне рішення. Копію рішення було направлено відповідачу ОСОБА_2 за відомим місцем його проживання, проте відповідачем отримане не було та повернулося на адресу суду.

У відповідності до ст.462 ЦПК України рішення іноземного суду (суду іноземної держави, інших компетентних органів іноземних держав, до компетенції яких належить розгляд цивільних справ) визнаються та виконуються в Україні, якщо їх визнання та виконання передбачено міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності.

У разі, якщо визнання та виконання рішення іноземного суду залежить від принципу взаємності, вважається, що він існує, оскільки не доведено інше.

Як зазначено у ст.464 ЦПК України, питання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду розглядається судом за місцем (перебування) або місцезнаходженням боржника.

Відповідно до ст.81 Закону України «Про міжнародне приватне право» в Україні можуть бути визнані та виконані рішення іноземних судів у справах, що виникають з цивільних, трудових, сімейних та господарських правовідносин, вироки іноземних судів у кримінальних провадженнях у частині, що стосується відшкодування шкоди та заподіяних збитків, а також рішення іноземних арбітражів та інших органів іноземних держав, до компетенції яких належить розгляд цивільних і господарських справ, що набрали законної сили.

Україна та Російська Федерація є учасниками Конвенції «Про правову допомогу і правові відносини по цивільним, сімейним і кримінальним справам» від 22.01.1993, яка ратифікована Законом України «Про ратифікацію Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах» від 10.11.1994 № 240/94-ВР (далі-Мінська Конвенція).

Відповідно до ст.6 вказаної Конвенції, Договірні Сторони надають один одному правову допомогу шляхом виконання процесуальних і інших дій, передбачених законодавством запитуваної Договірної Сторони, зокрема визнання і виконання судових рішень по цивільним справам.

Згідно зі статтею 51 Конвенції, кожна з Договірних Сторін на умовах, передбачених цією Конвенцією, визнає і виконує наступні рішення, винесені на території інших Договірних Сторін, зокрема, рішення установ юстиції по цивільних і сімейних справах, включаючи затверджені судом мирові угоди по таких справах і нотаріальні акти у відношенні грошових зобов`язань.

Згідно зі ст.54 Конвенції, клопотання про визнання і дозвіл примусового виконання рішень, передбачених у ст.51 Конвенції (зокрема рішення установ юстиції по цивільних і сімейних справах, включаючи затверджені судом мирові угоди по таких справах і нотаріальні акти у відношенні грошових зобов`язань, рішення судів по кримінальних справах про відшкодування збитку) розглядаються судами Договірної Сторони, на території якої повинно бути здійснене примусове виконання. Суд, що розглядає клопотання про визнання і дозвіл примусового виконання рішення, обмежується встановленням того, що умови, передбачені цією Конвенцією, дотримані. Порядок примусового виконання визначається за законодавством Договірної Сторони, на території якої повинно бути здійснене примусове виконання.

У відповідності до п.2 ч.1 ст.468 ЦПК України, якщо сторона, стосовно якої постановлено рішення іноземного суду, була позбавлена можливості взяти участь у судовому процесі через те, що їй не було належним чином і вчасно повідомлено про розгляд справи є підставою для відмови у задоволенні клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду.

Із тексту самого рішення суду від 14.09.2020 убачається, що відомості, які підтверджують факт проживання відповідача за цією адресою, відсутні, а місце перебування відповідача суду не відомо.

Як вбачається із наданої до клопотання довідки, відповідач ОСОБА_5 під час ухвалення рішення РФ, у судовому засіданні присутній не був, сповіщення його про день, час та місце судового розгляду справи здійснювалось шляхом направлення доручення компетентному суду на території України, яке виконане не було у зв`язку з неявкою відповідача. Таким чином відповідач ОСОБА_2 був позбавлений можливості взяти участь у судовому процес, оскільки повідомлений належним чином не був. Відтак клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду задоволенню не підлягають на підставі п.2 ч.1 ст.468 ЦПК України.

Керуючись стст. 462-468 ЦПК України, суд -

ухвалив:

Клопотання, які надійшли через Східне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м.Харків), про визнання та надання дозволу на примусове виконання на території України рішення іноземного суду від 14.09.2020 про стягнення аліментів з ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Балаклійський районний суд Харківської області в 15-денний строк з дня підписання ухвали.

Повний текст ухвали складений 20.08.2021.

Суддя