Справа 688/1054/21
№ 6/688/28/21
Ухвала

Іменем України

08 квітня 2021 року м. Шепетівка

Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області в складі:

головуючого - судді Цідик А.Ю.,

за участю: секретаря судового засідання Яцишиної В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Шепетівка подання державного виконавця Шепетівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 ,

встановив:

Державний виконавець Шепетівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Головачук М.П. звернувся до суду з поданням про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України.

Державний виконавець зазначив, що ним здійснюється виконавче провадження №64034304 з примусового виконання виконавчого листа від 04.11.2020 року №560/4490/20 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ГУ ДПС податкового боргу в сумі 112063,20 грн. ОСОБА_1 не працює, у нього відсутнє рухоме майно, має нерухоме майно, а саме будинок та земельну ділянку. Оскільки ОСОБА_1 рішення не виконує, просив суд тимчасово обмежити ОСОБА_1 у праві виїзду за кордон до виконання зобов`язань, покладених на нього виконавчим листом від 04.11.2020 року №560/4490/20.

У судове засідання державний виконавець не з`явився, належним чином повідомлений про розгляд подання, звернувся із заявою про розгляд подання у його відсутність, матеріали виконавчого провадження не надав.

Дослідивши матеріали подання, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Закон України від 21 січня 1994 року №3857-ХІІ «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» (далі - Закон №3857-ХІІ) регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в`їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розв`язання спорів у цій сфері.

Пунктом 5 частини 1 статті 6 Закону №3857-ХІІ передбачено, що право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадку, коли він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобов`язань.

За змістом п. 19 ч. 3 ст. 18 Закону України від 2 червня 2016 року №1404-VІІІ «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 441 ЦПК України тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення або рішення інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), якщо така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним рішенням, на строк до виконання зобов`язань за рішенням, що виконується у виконавчому провадженні.

Відповідно до ч. 4 цієї статті суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

В силу ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Судом встановлено, що 05.01.2021р. постановою державного виконавця Шепетівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головачука М.П. відкрито виконавче провадження ВП №64034304 з виконання виконавчого листа Хмельницького окружного суду від 04.11.2020р. №№560/4490/20 про стягнення з ОСОБА_1 податкового боргу на користь ГУ ДПС в сумі 112063,20 грн. Під час виконання рішення суду державним виконавцем встановлено, що боржник не працює, пенсії не отримує, транспортних засобів не має.

З Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 05.04.2021р. слідує, що за ОСОБА_1 зареєстрований будинок та земельна ділянка, які 13.04.2020р. знаходяться під арештом на підставі постанови державного виконавця від 13.04.2020.

Відповідно до актів державного виконавця від 29.01.2021р., від 12.03.2021р., 29.01.2021р. державним виконавцем Головачуком М.П. разом із старшим державним виконавцем Єгоровою О.О. був здійснений виїзд за місцем проживання боржника ОСОБА_1 , який двері будинку не відчинив; 12.03.2021р. у дворі будинку був виявлений автомобіль з ввімкнутим двигуном, проте з будинку протягом пів години ніхто не виходив. Вказані обставини, на думку державного виконавця, свідчать про відмову боржника в добровільному виконанні рішення суду.

Інших матеріалів виконавчого провадження, матеріали справи не містять.

На момент звернення до суду з поданням факт ухилення боржника від виконання зобов`язань повинен вже відбутися і бути об`єктивно наявним та вбачатися з матеріалів виконавчого провадження. Обов`язок щодо підтвердження цих обставин належними доказами покладається на виконавця, який ініціює встановлення тимчасового обмеження у виїзді особи за межі України.

Разом із тим, сам по собі факт невиконання боржником судового рішення, якщо відсутні відомості про навмисне ухилення його від виконання цього зобов`язання, не є підставою для обмеження права боржника на виїзд за кордон.

Під час здійснення виконавчого провадження державний виконавець провів перевірку особи та майнового стану боржника.

У матеріалах виконавчого провадження відсутні достатні та об`єктивні докази про ухилення ОСОБА_1 від виконання судового рішення.

Під ухиленням від виконання зобов`язань, покладених судовим рішенням слід розуміти такі діяння (дії чи бездіяльність) особи боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні ним таких обов`язків.

Судом не встановлено, що ОСОБА_1 свідомо ігнорує зобов`язання за рішенням суду та навмисно не виконує його, тобто ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням.

Також відсутні дані про те, що обмеження божника у праві виїзду за кордон буде сприяти погашенню заборгованості перед стягувачем, у зв`язку з чим таке обмеження буде пропорційним меті його застосування (буде дотримано справедливий баланс між правами людини і публічним інтересом).

Державний виконавець в судове засідання не з`явився, матеріали виконавчого провадження не надав, тобто не довів цієї обставини, внаслідок чого у суду відсутні підстави для тимчасового обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України.

Керуючись ст.ст. 81, 89, 441 ЦПК України, суд

постановив:

У задоволенні подання державного виконавця Шепетівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана безпосередньо до Хмельницького апеляційного суду або через Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області шляхом подання апеляційної скарги протягом 15 днів з дня складення повного тексту ухвали.

Суддя А.Ю. Цідик