Номер провадження: 22-ц/813/4579/21
Головуючий у першій інстанції Маломуж А. І.
Доповідач Таварткіладзе О. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.03.2021 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Таварткіладзе О.М.,

суддів: Заїкіна А.П., Погорєлової С.О.,

за участю секретаря судового засідання: Томашевської К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі апеляційну скаргу представника Акціонерного товариства «УкрСиббанк» Рогожіної Ірини Борисівни на рішення Київського районного суду м. Одеси від 03 червня 2020 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «УкрСиббанк», треті особи ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про припинення дії договорів та визнання відповідача таким, що втратив право вимоги до спадкоємців, -

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Акціонерного товариства «УкрСиббанк», треті особи ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про припинення дії договорів та визнання відповідача таким, що втратив право вимоги до спадкоємців. Позовна заява мотивована тим, що у вересні 2006 року між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_4 були укладені кредитні договори та договір іпотеки. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 помер. Після його смерті відкрилася спадщина на іпотечне майно - квартиру АДРЕСА_1 . Спадкоємцями майна спадкодавця є його дружина, позивач по справі, ОСОБА_1 та їх діти, треті особи, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . При цьому, позивач зазначає, що відповідач неодноразово повідомлявся як позивачем та і нотаріусом про смерть позичальника - ОСОБА_4 , проте той, у передбачений законом строк, з вимогою до спадкоємців, які прийняли спадщину, не звертався, а відтак є таким, що позбавляється права вимоги.

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 03 червня 2020 року позов ОСОБА_1 задоволено. Визнано договори про надання споживчого кредиту № 0 від 13.09.2006 року, № 0/2 від 13.09.2006 року, укладені між АТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_4 , іпотечний договір від 13.09.2006 року щодо передачі в іпотеку нерухомого майна трьохкімнатної квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 , яка складається із трьох кімнат, загальною площею 70,8 кв.м. - припиненими. Визнано АТ «УкрСиббанк» таким, що втратило право вимоги на стягнення зі спадкоємців заборгованості по кредитних зобов`язаннях померлого ОСОБА_4 згідно договорів про надання споживчого кредиту № 0 від 13.09.2006 року, № 0/2 від 13.09.2006 року, укладених між АТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_4 . Стягнуто з АТ «УкрСиббанк» на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1 536 грн. 80 коп.

Не погоджуючись з таким рішенням суду, представник Акціонерного товариства «УкрСиббанк» Рогожіна І.Б. подала апеляційну скаргу, в якій просить рішення Київського районного суду м. Одеси від 03 червня 2020 року скасувати та ухвалити нове про відмову у задоволенні вимог, посилаючись на порушення районним судом норм матеріального і процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення в межах позовної заяви та доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до ст. 376 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права. Норми матеріального права вважаються порушеними або неправильно застосованими, якщо застосовано закон, який не поширюється на ці правовідносини, або не застосовано закон, який підлягав застосуванню. Порушення норм процесуального права можуть бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи та у випадках встановлених ч. 3 цієї статті.

Згідно ст. 263 ЦПК України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права, з дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог або заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції усім зазначеним вимогам не відповідає.

Постановляючи оскаржуване судове рішення, визнаючи договори про надання споживчого кредиту № 0 від 13.09.2006 року, № 0/2 від 13.09.2006 року, укладені між АТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_4 , іпотечний договір від 13.09.2006 року щодо передачі в іпотеку нерухомого майна трьохкімнатної квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 , яка складається із трьох кімнат, загальною площею 70,8 кв.м. припиненими, визнаючи АТ «УкрСиббанк» таким, що втратило право вимоги на стягнення зі спадкоємців заборгованості по кредитних зобов`язаннях померлого ОСОБА_4 згідно договорів про надання споживчого кредиту № 0 від 13.09.2006 року, № 0/2 від 13.09.2006 року, укладених між АТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_4 , суд першої інстанції виходив з того, що оскільки позичальник за договором про надання споживчого кредиту № 0 від 13.09.2006 року та за договором про надання споживчого кредиту № 0/2 від 13.09.2006 року, помер, а як встановлено рішенням суду, ПАТ «УкрСиббанк» вважається таким, що позбавлений права пред`явлення вимог до спадкоємців у зв`язку з пропуском шестимісячного строку, встановленого ст. 1281 Цивільного кодексу України, основне зобов`язання є припиненим, а тому, як наслідок, іпотеку за Іпотечним договором від 13.09.2006 року, яка в силу ч.5 ст. 3 Закону України «Про іпотеку» має похідний характер від основного зобов`язання, слід визнати припиненою на підставі ст. 17 Закону України «Про іпотеку».

Однак, колегія суддів не може погодитись зі вказаним висновком суду, з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається наступні події в хронологічному порядку:

13 вересня 2006 року чоловік позивачки ОСОБА_5 - ОСОБА_4 уклав з АКІБ «УкрСиббанк»: договір про надання споживчого кредиту № 0, відповідно до якого банк надав ОСОБА_4 кредиті грошові кошти в іноземній валюті в сумі 40000 (сорок тисяч) доларів США, що дорівнює 202000 (двісті дві тисячі) гривень за курсом НБУ на день укладення цього договору; договір про надання споживчого кредиту № 0/2, відповідно до якого банк надав ОСОБА_4 кредит (грошові кошти) у формі поновлювальної кредитної лінії в національній валюті в сумі ліміту поновлюваної кредитної лінії, що дорівнює 1839 грн. 61 коп.

Також 13.09.2006 року ОСОБА_4 уклав з АКІБ «УкрСиббанк» іпотечний договір, який був посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського округу Главацьким В.А. та зареєстрований в реєстрі за № 2306.

Відповідно до договору іпотеки ОСОБА_4 передав АКІБ «УкрСиббанк» в особі начальника відділення № 430 АКІБ «УкрСиббанк» в іпотеку нерухоме майно - житлове приміщення, яке розміщене за адресою

АДРЕСА_3 належала ОСОБА_4 на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого Главацьким В.А., приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу, 13.09.2006 року по реєстру за № 2302, право власності на яку зареєстровано КП «ОМБТІ та РОН» в електронному Реєстрі прав власності на нерухоме майно 19.09.2006 року, реєстраційний номер 9098641, номер запису 410 в книзі 617 пр-166.

Іпотекою забезпечувалось в повному обсязі виконання усіх грошових зобов`язань ОСОБА_4 за договором про надання споживчого кредиту № 0 від 13.09.2006 року та за договором про надання споживчого кредиту № 0/2 від 13.09.2006 року.

За умовами іпотечного договору (п.6.10) Договір укладений з накладенням заборони відчуження Предмету іпотеки.

13.09.2006 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Главацьким В.А. накладена заборона на відчуження зазначеної у договорі квартири під АДРЕСА_1 до припинення іпотечного договору. Зареєстровано у реєстрі заборон за № 145, про що свідчить запис нотаріуса у іпотечному договорі.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 помер. Після його смерті відкрилась спадщина.

Спадковим майном стала трикімнатна квартира за адресою АДРЕСА_2 , яка є предметом іпотеки за іпотечним договором від 13.09.2006 року.

Відповідно до ст. 1268-1270 ЦК України, спадкоємці ОСОБА_4 - дружина ОСОБА_6 , син ОСОБА_3 та донька ОСОБА_2 , звернулися із заявами про прийняття спадщини до приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Фьодорова Є.А.

Приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Фьодоров Є.А. 17 лютого 2011 року видав Свідоцтво про право на спадщину на 1/5 частку квартири АДРЕСА_1 малолітньому синові ОСОБА_4 - ОСОБА_7 .

Також приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Фьодоровим Є.А. 27.10.2010 року було видано свідоцтво про право на спадщину на 2/5 частки квартири ОСОБА_6 та свідоцтво про право на спадщину на 2/5 частки квартири видано 27.10.2010 року ОСОБА_2 .

При житті ОСОБА_4 справно виконував умови Договорів. На момент смерті залишилась не сплачена сума кредиту у розмірі 14808,93 доларів США, що за курсом НБУ станом на 09.03.2010 року становить 118175 грн. 26 коп. (курс дол. станом на 09.03.2010 року становить 798.38 грн. за 100 дол. США).

Відповідно до ст. 1281 ЦК України спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги.

11.03.2010 року, після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , його дружина ОСОБА_6 повідомила кредитора в особі начальника відділення № 430 АКІБ «УкрСиббанк» (м. Одеса, вул. Ак. Корольова, 94), про смерть чоловіка, на підтвердження чого надала банку копію свідоцтва про смерть і витребувала довідку про стан кредиту.

На підтвердження цього їй було видано довідку від 11.03.2010 року вих. № 138-1/9/247 про заборгованість по кредиту станом на 11.03.2010 року та повідомлено, що заборгованість складає 14808,88 дол. США.

В процесі оформлення спадщини АКІБ «УкрСіббанк», також був письмо повідомлений про смерть ОСОБА_4

16 травня 2017 року Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» (далі - ПАТ «УкрСиббанк», банк) звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 (колишнє прізвище - ОСОБА_8 ), ОСОБА_2 та ОСОБА_9 , в інтересах якого діє його мати ОСОБА_10 , про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 27 вересня 2017 року у позові відмовлено.

Постановою Одеського апеляційного суду від 09.07.2019 року рішення Київського районного суду м. Одеси від 27 вересня 2017 року скасовано, у позові Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_9 , в інтересах якого діє його мати ОСОБА_10 , про звернення стягнення на предмет іпотеки відмовлено.

Вказаною постановою суду встановлено, що з матеріалів спадкової справи №3/2010, відкритої 29 липня 2010 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Фьодоровим Є.А. після смерті ОСОБА_4 , видно, що листами цього нотаріуса:

- № 26/02.14 від 06 серпня 2010 року начальник відділення № 430 АКІБ «УкрСиббанк» повідомлений про смерть ОСОБА_4 , яка настала ІНФОРМАЦІЯ_1 , та витребувано у нього документи, необхідні для видачі свідоцтва про право на спадщину;

- № 53/02-14 від 27 жовтня 2010 року начальник відділення №430 АКІБ «УкрСиббанк» повідомлений про те, що після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 видані свідоцтва про право власності на спадщину на кв. АДРЕСА_1 на 2/5 частини дружині померлого ОСОБА_6 , на 2/5 частки - доньці ОСОБА_11 , до якого були додані фотокопії виданих свідоцтв;

- № 67/02-14 від 27 грудня 2010 року у начальника відділення №430 АКІБ «УкрСиббанк» витребувані оригінали документів на кв. АДРЕСА_1 необхідні для видачі свідоцтва про право на спадщину малолітньому ОСОБА_7 після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 ;

- 17 лютого 2011 року начальника відділення № 430 АКІБ «УкрСиббанк» повідомлено про те, що після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 видане свідоцтво про право на спадщину на 1/5 частину квартири АДРЕСА_4 на ім`я ОСОБА_9 , до якого додані фотокопії виданого свідоцтва про право на спадщину.

Обізнаність ПАТ «УкрСиббанк» про смерть позичальника ОСОБА_4 , яка настала ІНФОРМАЦІЯ_1 , у 2010-2011 роках підтверджено також й наданими копіями матеріалів цивільної справи за позовною заявою ОСОБА_10 в інтересах ОСОБА_9 до ПАТ «Укрсиббанк» про припинення дії договорів про надання споживчого кредиту та договорів іпотеки тощо, яка була зареєстрована в Київському районному суді м.Одеси 27 жовтня 2011 року, із яких вбачається, що представники банка знайомилися з матеріалами цієї справи та подавали заяви.

З позовом до спадкоємців про звернення стягнення на предмет іпотеки ПАТ «Укрсиббанк» звернувся 16 травня 2017 року, тобто з пропуском встановленого ч. 2 ст. 1281 ЦК України шестимісячного строку.

Постановою Верховного суду від 27.01.2020 року у задоволенні клопотання Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» про передачу справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду відмовлено, касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» залишено без задоволення, постанову Одеського апеляційного суду від 09 липня 2019 року залишено без змін.

Таким чином, з хронології подій вбачається, що на час звернення до суду у вересні 2019 року з даним позовом про припинення дії договорів та визнання відповідача таким, що втратив право вимоги до спадкоємців, набрала чинності постанова Одеського апеляційного суду від 09.07.2019 року про відмову у позові Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_9 , в інтересах якого діє його мати ОСОБА_10 , про звернення стягнення на предмет іпотеки, якою встановлено, що з відповідною вимогою до спадкоємців померлого боржника ПАТ «УкрСиббанк» звернувся 16 травня 2017 року, тобто з пропуском встановленого ч. 2 ст. 1281 ЦК України шестимісячного строку.

Сплив визначених ст. 1281 ЦК України строків пред`явлення кредитором вимоги до спадкоємців має наслідком позбавлення кредитора права вимоги за основним (кредитні договори) та додатковими зобов`язаннями (договір іпотеки), а також припинення таких зобов`язань.

Вказаний висновок підтверджується правовими позиціями, викладеними у постановах Верховного Суду від 11.03.2018 року у справі № 759/12484/15-ц; від 11.07.2018 року у справі № 495/1933/15-ц, від 14.05.2018 року у справі № 14-53цс18.

Враховуючи, що дані обставини були встановлені у рішенні Одеського апеляційного суду від 09.07.2019 року, яке вступило в законну силу, у спорі між цими ж сторонами, і судом у рішенні фактично викладені висновки та обґрунтування відмови кредитору у позові до спадкоємців боржника та іпотекодавця у зв`язку з пропуском строку, передбаченого ч.2 ст. 1281 ЦК України, що має наслідком позбавлення кредитора права вимоги за основним (кредитні договори) та додатковими зобов`язаннями (договір іпотеки), а також припинення таких зобов`язань, і дане судове рішення вступило в законну силу на час звернення ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «УкрСиббанк», треті особи - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про припинення дії договорів та визнання відповідача таким, що втратив право вимоги до спадкоємців, обраний позивачем у справі, що переглядається, спосіб захисту не може вважатися ефективним, оскільки права і інтереси позивача, як спадкоємця боржника та іпотекодавця, вже були належним чином захищені постановою Одеського апеляційного суду від 09.07.2019 року.

Крім того, колегія суддів також виходить з того, що судовий захист повинен бути повним та відповідати принципу процесуальної економії, тобто забезпечити відсутність необхідності звернення до суду для вжиття додаткових засобів захисту. Такі висновки сформульовані в пункті 63 постанови Великої Палати Верховного Суду від 22 вересня 2020 року у справі № 910/3009/18 (провадження № 12-204гс19).

Розглядаючи справу суд має з`ясувати: 1) чи передбачений обраний позивачем спосіб захисту законом або договором; 2) чи передбачений законом або договором ефективний спосіб захисту порушеного права позивача; 3) чи є спосіб захисту, обраний позивачем, ефективним для захисту його порушеного права у спірних правовідносинах.

Якщо суд дійде висновку, що обраний позивачем спосіб захисту не передбачений законом або договором та/або є неефективним для захисту порушеного права позивача, у цих правовідносинах позовні вимоги останнього не підлягають задоволенню. Однак, якщо обраний позивачем спосіб захисту не передбачений законом або договором, проте є ефективним та не суперечить закону, а закон або договір у свою чергу не визначають іншого ефективного способу захисту, то порушене право позивача підлягає захисту обраним ним способом.

Оскільки права та інтереси позивача ОСОБА_1 , як спадкоємця померлого боржника та іпотекодавця ОСОБА_4 (як і інших спадкоємців померлого ОСОБА_4 ), захищені постановою Одеського апеляційного суду від 09.07.2019 року у справі № 520/5616/17, якою відмовлено кредитору у позові до спадкоємців боржника та іпотекодавця, у зв`язку з пропуском строку, передбаченого ч.2 ст. 1281 ЦК України, що має наслідком позбавлення кредитора права вимоги за основним (кредитні договори) та додатковими зобов`язаннями (договір іпотеки), а також припинення таких зобов`язань, і дане судове рішення вступило в законну силу на час звернення ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «УкрСиббанк», у суду першої інстанції не було підстав для висновку, що обраний позивачем спосіб захисту права є в даному випадку ефективним, і задовольняти заявлені вимоги.

Тому рішення суду першої інстанції про визнання договорів про надання споживчого кредиту № 0 від 13.09.2006 року, № 0/2 від 13.09.2006 року, укладені між АТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_4 , іпотечний договір від 13.09.2006 року щодо передачі в іпотеку нерухомого майна трьохкімнатної квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 , яка складається із трьох кімнат, загальною площею 70,8 кв.м. - припиненими, визнаючи АТ «УкрСиббанк» таким, що втратило право вимоги на стягнення зі спадкоємців заборгованості по кредитних зобов`язаннях померлого ОСОБА_4 згідно договорів про надання споживчого кредиту № 0 від 13.09.2006 року, № 0/2 від 13.09.2006 року, укладених між АТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_4 , не може залишатися в силі і підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про залишення даних вимог без задоволення.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 381, 383 ЦПК України, Одеський апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника Акціонерного товариства «УкрСиббанк» Рогожіної Ірини Борисівни - задовольнити частково.

Рішення Київського районного суду м. Одеси від 03 червня 2020 року - скасувати та ухвалити нове рішення.

Позов ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «УкрСиббанк», треті особи - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про припинення дії договорів та визнання відповідача таким, що втратив право вимоги до спадкоємців - залишити без задоволення.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Повне судове рішення складено: 12.04.2021 року.

Головуючий О.М. Таварткіладзе

Судді А.П. Заїкін

С.О. Погорєлова