РІШЕННЯ

Іменем України

17.08.2021 року м. Львів

Франківський районний суд м.Львова

в складі:

головуючого судді Ванівського Ю.М.

при секретарі Лозинському Т.-Р.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові в залі суду заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 , про видачу обмежувального припису

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про видачу обмежувального припису строком на 5 (п`ять) місяців, яким вжити заходи тимчасового обмеження прав ОСОБА_2 та покладення на нього обов`язків:

Обмежити спілкування ОСОБА_1 та спільною дочкою, ОСОБА_3 ;

Заборонити ОСОБА_2 наближатися на 50 м до місця проживання ОСОБА_1 та дочки ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 ;

Повернути особисті речі ОСОБА_1 .

В обгрунтування заявлених вимог, заявниця вказує на те, що 03 серпня 2017 року ОСОБА_1 уклала шлюб з ОСОБА_2 , який зареєстрували у Львівському міському відділі реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області, актовий запис №2238.

Від шлюбу у сторін є донька ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає із матір`ю- ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , та перебуває на її утриманні.

ОСОБА_2 не дає згоду, як батько на прописку малолітньої дочки, яка по сьогоднішній день не має місця реєстрації, що суперечить ч. 1 ст. 6 Закону України « Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання».

12 липня 2021 року ОСОБА_2 в черговий раз ображав батьків заявниці, після чого ОСОБА_1 не стерпіла і почала заступатись за них. На цьому підґрунті виник конфлікт. ОСОБА_2 був агресивний та побив заявницю. Таке домашнє насильство з боку ОСОБА_2 до ОСОБА_1 відбувається періодично і в присутності їхньої малолітньої дитини ОСОБА_3 . Після таких побоїв ОСОБА_1 забрала доньку та поїхала жити до батьків за адресою : АДРЕСА_1 , де проживає сьогодні.

ОСОБА_1 перебуваючи на шостому місяці вагітності і побоюючись за свій стан здоров`я, здоров`я їхньої дитини, яка ще знаходиться в утробі матері, та психічне здоров`я їхньої дочки, яка також пережила великий стрес з приводу чергового інциденту з боку ОСОБА_2

12.07.2021 з приводу даного інциденту звернулась в поліцію, про що були внесені відомості в ЄРДР за №0000672 за ч. 1 ст. 125 КК України.

13.07.2021 року на підставі Постанови дізнавача заступника начальника СД ВП №1 ЛРУП ГУ НП у Львівській області капітана поліції Деревенка М.М., Братюк Н.І. було направлено на проведення судово-медичної експертизи. У відповідності до висновку експерта №822 від 13 липня 2021 року ОСОБА_1 було нанесено тілесні ушкодження, які відносяться до легкого ступеня тяжкості.

Із витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань ОСОБА_1 стало відоме, що дане кримінальне провадження було закрито на підставі п. 2 ч.1 ст.184 КПК України. Таким чином,кривдник, який є працівником ГУ НП у Львівській області, займає посаду інспектора УОАЗОР, не понесе жодного покарання за вчинений злочин.

З метою протидії насильства з боку заявника, просить заяву задоволити.

В судовому засіданні ОСОБА_1 заяву підтримала та просила таку задоволити.

В судовому засіданні ОСОБА_3 просив відмовити в задоволенні заяви та зазначив, що він речі заявниці вже віддав.

Суд, заслухавши думку учасників та дослідивши матеріали заяви та долучені докази, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України, до суду може звернутись кожна особа за захистом своїх порушених прав, а також в інтересах інших осіб у випадках встановлених законом.

Частиною 1ст. 5 ЦПК, передбачено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Згідно роз`яснень п.11 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18.12.2009 «Про судове рішення у цивільній справі», оскільки, правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, то суд повинен встановити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, а якщо були, то вказати, чи є залучений у справі відповідач відповідальним за це.

За вимогами статті 12, 80, 81, 83 ЦПК, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до вимог ч. 1 ст.13 ЦПК, суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судом встановлено, що 03 серпня 2017 року ОСОБА_1 уклала шлюб з ОСОБА_2 , який зареєстрували у Львівському міському відділі реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області, актовий запис №2238.

Від шлюбу у сторін є донька ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає із матір`ю- ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , та перебуває на її утриманні.

Відповідно до положень глави 13 Розділу IV ЦПК України справи про видачу і продовження обмежувального припису розглядаються судами в порядку окремого провадження.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 350-2 ЦПК України заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства, або її представником - у випадках, визначених Законом України "Про запобігання та протидію домашньому насильству".

Так відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

При цьому, згідно з п. 7 ч. 2 ст. 3 Закону дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання поширюється на таких осіб: батьки (мати, батько) і дитина (діти).

Відповідно до п. 1, 10 ч. 1 ст. 21 Закону постраждала особа має право на: дієвий, ефективний та невідкладний захист в усіх випадках домашнього насильства, недопущення повторних випадків домашнього насильства; звернення до правоохоронних органів і суду з метою притягнення кривдників до відповідальності, застосування до них спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 24 Закону до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належить обмежувальний припис стосовно кривдника.

Частиною 1 ст. 26 Закону визначено, що постраждала особа або її представник мають право звернутися до суду із заявою про видачу обмежувального припису стосовно кривдника.

При цьому відповідно до ч. 2 вказаної статті Закону обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків: 1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; 2) усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; 3) обмеження спілкування з постраждалою дитиною; 4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; 5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; 6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

Згідно з ч. 3 та 4 даної статті рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків. Обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців.

Також, відповідно до ч. 6 ст. 26 Закону про видачу обмежувального припису кривднику суддя у встановлений законом строк інформує уповноважені підрозділи органів Національної поліції України за місцем проживання (перебування) постраждалої особи для взяття кривдника на профілактичний облік, а також районні, районні у містах Києві і Севастополі державні адміністрації та виконавчі органи сільських, селищних, міських, районних у містах (у разі їх створення) рад за місцем проживання (перебування) постраждалої особи.

Судом встановлено, що 13.07.2021 р. слідчим СД ВП №1 ЛРУП ГУ НП у Львівській області Герус І.І. внесено відомості до ЄРДР за №0000672 за заявою ОСОБА_1 щодо вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_2 відносно заявниці за ч. 1 ст. 125 КК України.

Згідно висновку експерта №822 від 13 липня 2021 р. в ОСОБА_1 виявлено легкі тілесні ушкодження.

Відповідно до ч. ст. 89 ЦПК України, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ч. 2 ст.16 ЦК України, способами захисту цивільного права та інтересів є припинення дії, яка порушує право. Суд може захистити цивільне право і інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Згідно ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим . Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

З урахуванням встановлених фактичних обставин та за наслідками оцінки ризиків, суд вважає, що заява підлягає до часткового задоволенню, а саме в частині заборони ОСОБА_2 наближатися на 50 м до місця проживання ОСОБА_1 та дочки ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 строком на 5 місяців. На думку суду, саме такі встановлені обмежувальні дії усунуть настання негативних наслідків для сторін.

Щодо заявлених вимог про обмеження спілкуванння із зіявницею та спільною дитиною, то суд вказує наступне.

Частиною третьою статті 51 Конституції України передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи.

Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Частиною першою статті 3 Конвенції визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Згідно із статтею 9 Конвенції держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. У статті 7 Конвенції передбачено, що кожна дитина має право знати своїх батьків і право на їх піклування.

Відповідно до статті 15 Закону України «Про охорону дитинства» дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів.

Згідно із статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Статтею 150 СК України передбачено, що батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини.

Згідно із ст. 151 СК України батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини. Батьки мають право залучати до виховання дитини інших осіб, передавати її на виховання фізичним та юридичним особам. Батьки мають право обирати форми та методи виховання, крім тих, які суперечать закону, моральним засадам суспільства.

У відповідності до ст. 153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом.

Суд наголошує на тому, що батьки мають рівні права щодо своїх дітей, саме обмеження цих прав, може негативно впливати на розвиток дитини, яка стає очевидцем скандалів та сварок. А тому, суд приходить до переконання про відмову в задоволенні вищевказаної вимоги.

Керуючись ст.ст. 259, 350-1, 350-5, 350-6 ЦПК України, ст.ст.1, 18, 24, 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», суд, -

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 , про видачу обмежувального припису, - задоволити частково.

Видати обмежувальний припис строком на 5 (п`ять) місяців, яким вжити такі заходи тимчасового обмеження прав ОСОБА_2 та покладення на нього обов`язків:

Заборонити ОСОБА_2 наближатися на 50 м до місця проживання ОСОБА_1 та дочки ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 .

В решті вимог відмовити.

Копії рішення суду вручити учасникам справи, які були присутні у судовому засіданні, негайно після проголошення такого рішення. Учасникам справи, які не були присутні у судовому засіданні, копія рішення суду надсилається рекомендованим листом з повідомленням про вручення негайно, але не пізніше наступного дня з дня ухвалення рішення.

Про видачу обмежувального припису не пізніше наступного дня з дня ухвалення рішення повідомити уповноважені підрозділи органів Національної поліції України за місцем проживання (перебування) заявника для взяття особи, стосовно якої видано обмежувальний припис, на профілактичний облік, а також районну адміністрацію за місцем проживання (перебування) заявника.

Судові витрати, пов`язані з розглядом справи про видачу обмежувального припису, віднести на рахунок держави.

Рішення суду підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання.

Рішення може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду через Франківський районний суд м. Львова протягом тридцяти днів з дня його проголошення. В разі проголошення вступної та резолютивної частини або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, в той же строк з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заявник: ОСОБА_1 , іпн № НОМЕР_1 , що проживає та зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ;

Заінтересована особа: ОСОБА_2 , іпн № НОМЕР_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Суддя Ванівський Ю.М.