Справа № 755/6178/21
УХВАЛА

"16" квітня 2021 р. суддя Дніпровського районного суду міста Києва Виниченко Л.М., перевіривши виконання вимог ст. ст. 296, 297 ЦПК України за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Орган опіки та піклування Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації про визнання особи недієздатною, встановлення опіки та призначення опікуна,-

у с т а н о в и в :

До Дніпровського районного суду м. Києва надійшла заява ОСОБА_1 , заінтересована особа: Орган опіки та піклування Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації про визнання особи недієздатною, встановлення опіки та призначення опікуна.

При вивчені заяви та доданих до неї документів встановлено, що заява не відповідає вимогам ст. 297 ЦПК України з наступних підстав.

Окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав (ч. 1 ст. 293 ЦПК України).

Відповідно пункту 1 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи.

Згідно частини 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За нормою частини 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Згідно положень частини 3 ст. 297 ЦПК України, у заяві про визнання фізичної особи недієздатною мають бути викладені обставини, що свідчать про хронічний, стійкий психічний розлад, внаслідок чого особа не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними.

Відповідно до ст. 41 ЦК України, правовими наслідками визнання фізичної особи недієздатною є, зокрема, відсутність у неї права вчиняти будь-які правочини. Такі дії від імені недієздатної особи вчиняє її опікун.

Призначення опікуна у разі визнання особи недієздатною є обов`язком суду за умови наявності відповідного подання органу опіки та піклування, оскільки в такому випадку у повному обсязі досягається мета цивільного судочинства захист порушених, невизнаних, або оспорюваних прав особи, а в даному конкретному випадку - забезпечення повноцінного здійснення своїх прав недієздатною особою.

Порядок встановлення опіки над особою, яка визнана судом недієздатною, виконання опікуном своїх обов`язків та звільнення від повноважень опікуна визначений гл. 6 ЦК України та Правилами опіки та піклування, затвердженими наказом Державного комітету України у справах сім`ї та молоді, Міністерства освіти України, Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства праці та соціальної політики України від 26 травня 1999 року № 34/166/131/88 (далі - Правила).

Згідно ст. 55 ЦК України та п. 1.2 Правил, опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 Цивільного кодексу України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування.

Нормою ст. 63 Цивільного кодексу України визначено, що опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Фізична особа може бути призначена опікуном або піклувальником лише за її письмовою заявою. Опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника.

За приписами частини 1 ст. 300 ЦПК України, суд, ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи (у тому числі обмеження або позбавлення права неповнолітньої особи самостійно розпоряджатися своїми доходами) чи визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна.

Тобто, нормами законодавства передбачено чіткий порядок призначення над недієздатними особами опіки, а саме - за поданням відповідного органу.

Однак, до заяви не додано відповідного подання органу опіки та піклування про можливість призначення заявника опікуном над недієздатною фізичною особою, а також доказів того, що заявник зверталась з приводу цього питання до органу опіки та піклування.

Справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду (ч. 3 ст. 294 ЦПК України).

При прийнятті до провадження заяви, поданої в порядку окремого провадження, суддя вирішує питання відповідності її вимогам розділу IV «Окреме провадження» ЦПК України, а також загальним вимогам до заяви, передбаченим ст.175 ЦПК України.

Як роз`яснено у пункті 3 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31.03.1995 № 5, вирішуючи питання про прийняття заяв про встановлення фактів, що мають юридичне значення, судам необхідно враховувати, що ці заяви повинні відповідати як загальним правилам щодо змісту і форми позовної заяви, так і вимогам щодо її змісту.

Недотримання обов`язкових вимог до змісту заяви є перешкодою до відкриття провадження у справі.

Згідно положень ч. 9 ст. 10 ЦПК України, якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права).

Оскільки норма ст. 297 ЦПК України не містить загальних вимог щодо змісту заяви та положень стосовно зазначення у заяві змісту інформації про учасників судового розгляду та інших відомостей, суд вважає за необхідне застосувати аналогію закону.

Відповідно до пунктів 2, 8, 10 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, позовна заява повинна містити повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти; перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви; підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Так, в заяві не зазначено ідентифікаційний код ЄДРПОУ заінтересованої особи Органу опіки та піклування Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації, номери засобів зв`язку.

Також у заяві не зазначено щодо наявності у заявника або іншої особи оригіналів письмових доказів, копії яких додано до заяви та відсутнє підтвердження заявника про те, що нею не подано іншої заяви з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Положеннями частини 5 ст. 95 ЦПК України визначено, що учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Додані до заяви копії документів, оригінали яких знаходяться у заявника, не засвідчені підписом заявника на відповідність їх оригіналу, а саме не містять прізвища заявника, ініціалів та дати такого засвідчення, що передбачено ст. 95 ЦПК України.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 294 ЦПК України, справи окремого провадження суд розглядає за участю заявника і заінтересованих осіб.

Згідно частини 3 ст. 296 ЦПК України, заяву про визнання фізичної особи недієздатною може бути подано членами її сім`ї, близькими родичами, незалежно від їх спільного проживання, органом опіки та піклування, закладом з надання психіатричної допомоги.

Заявнику у заяві необхідно додатково зазначити в якості заінтересованих осіб повнолітніх членів сім`ї та близьких родичів особи, яку заявник просить визнати недієздатною, вказавши їх прізвища, ім`я та по батькові, місце проживання, поштовий індекс, реєстраційний номер облікової картки платника податків, номери засобів зв`язку.

Також у заяві не зазначено якій експертній установі заявник просить доручити проведення експертизи.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони й обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Вищенаведені недоліки заяви унеможливлюють відкриття провадження у справі.

На виконання вимог ухвали суду необхідно надати виправлену заяву, її копії та належним чином засвідчені копії доданих до неї документів у кількості заінтересованих осіб у справі.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 статті 185 Цивільного процесуального кодексу України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Оскільки заяву подано без додержання вищевказаних вимог процесуального закону, заява підлягає залишенню без руху.

Керуючись ст. ст. 4, 185, 294, 297, 300, 353 Цивільного процесуального кодексу України,-

п о с т а н о в и в :

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Орган опіки та піклування Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації про визнання особи недієздатною, встановлення опіки та призначення опікуна залишити без руху з наданням заявнику строку для усунення недоліків не більше десяти днів з дня отримання копії ухвали. У разі невиконання вимог ухвали заява буде вважатися не поданою і повернута заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя