Дата документу 20.08.2021 Справа № 311/1154/17
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 22-ц/807/2926/21 Головуючий у 1-й інстанції: Носик М.А.
Є.У.№ 311/1154/17 Суддя-доповідач: Кочеткова І.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 серпня 2021 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Кочеткової І.В.,

суддів: Кримської О.М.,

Дашковської А.В.,

розглянувши в порядку спрощеного письмового позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

із апеляційною скаргою ОСОБА_1 в особі адвоката Іванісова Володимира Сергійовича на заочне рішення Василівського районного суду Запорізької області від 13 червня 2017 року

В С Т А Н О В И В:

У травні 2017 року ТОВ «ОТП Факторинг Україна» (надалі - ТОВ «ОТП Факторинг Україна») звернулося до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Зазначав, що 03.12.2013 між ОСОБА_1 та ПАТ «ОТП Банк», правонаступником якого є ТОВ «ОТП Факторинг Україна», був укладений Кредитний договір про надання споживчого кредиту №, за умовами якого Банк надав ОСОБА_1 кредит у сумі 23 600 грн. з яких: на споживчі цілі 20 000 грн., на придбання послуги продавця 1 -ПАТ «Страхова компанія «УНІКА Життя» - 3600 грн. Кредит надавався строком на 36 місяців з 03 грудня 2013 року по 03 грудня 2016 року, розмір процентної ставки складає 0.01% річних. У порушення умов договору відповідачка зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконувала. Датою остаточного повернення кредиту є 03 грудня 2016 року. Станом на 24 листопада 2016 року у позичальниці ОСОБА_1 за Кредитним договором існує заборгованість перед Банком у сумі 25 581,29 грн., із яких: 20 306, 12 грн. - залишок заборгованості за кредитом; 1,13 грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 5274 грн. 04 коп. - комісія.

Згідно з умовами договору факторингу б/н від 22 грудня 2014 року, укладеного між ТОВ «ОТП Факторинг Україна» та ПАТ «ОТП Банк», ТОВ «ОТП Факторинг Україна» прийняло за кредитним договором про надання споживчого кредиту № від 03 грудня 2013 року право вимоги в обсязі і на умовах, що існують на момент набрання чинності цим Договором. Таким чином, до ТОВ «ОТП Факторинг Україна» перейшли всі права ПАТ «ОТП Банк» щодо права вимоги до Боржника за вищевказаним кредитним договором.

Тому, ПАТ «ОТП Банк» просило суд стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором у сумі 25581,29 грн. та судові витрати.

Заочним рішенням Василівського районного суду Запорізької області від 13 червня 2017 року позовні вимоги ТОВ «ОТП Факторинг Україна» задоволені.

Ухвалою цього ж суду від 17 жовтня 2019 року замінено стягувача у виконавчому провадженні ТОВ «ОТП Факторинг Україна» на ТОВ «Факторингова Компанія «Премєра».

Ухвалою Василівського районного суду Запорізької області від 09 червня 2021 заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення залишено без задоволення.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_1 в особі адвоката Іванісова В.С. подала апеляційну скаргу, в якій зазначає, що судом неповно з`ясовані фактичні обставини справи, порушено норми матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати, і ухвалити по справі нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази, які підтверджують належне повідомлення судом першої інстанції відповідача про розгляд справи, що порушенням норм процесуального права та однією із підстав для скасування оскаржуваного рішення. Окрім того, апелянт вказав на те, що позивачем не було надано до суду належних та допустимих доказів на підтвердження своїх позовних вимог, зокрема первісної документації обліку заборгованості, виписки по рахунку, а стягнута в повному обсязі заборгованість по кредиту суперечить умовам кредитного договору, оскільки останні не передбачено стягнення комісії за кредитом.

У відзиві на апеляційну скаргу ТОВ «Факторингова компанія «Прем`єра», яка є правонаступником ТОВ «ОТП Факторинг Україна» вказано, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим. Доводи апеляційної скарги не спростовують правильних висновків суду, тому апеляційна скарга є такою, що не підлягає задоволенню.

Відповідно до частини першої статті 368 ЦПК України у суді апеляційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 369 цього Кодексу.

Згідно з частиною тринадцятою статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Зважаючи на те, що справа є малозначною, її розгляд здійснено в порядку письмового провадження, без виклику сторін.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

За вимогами п.1 ч.1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скарг без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Відповідно до частини першої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч.ч. 1-4 ст. 12 ЦПК України).

Частиною 1 статті 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно до змісту ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч. 1 ст. 81 ЦПК України).

Встановлено, що 03 грудня 2013 року між ОСОБА_1 та ПАТ «ОТП Банк», правонаступником якого за всіма правами та обов`язками є ТОВ «ОТП Факторинг Україна», був укладений Кредитний договір про надання споживчого кредиту №.

Згідно із Кредитним договором ПАТ «ОТП Банк» надав ОСОБА_1 кредит в сумі 23600 гри., з яких: на споживчі цілі - 20000 гри., на придбання послуг у продавця 1 - ПАТ «Страхова компанія «УНІКА Життя» - 3600 грн.

Згідно з умовами договору факторингу б/н від 22 грудня 2014 року укладеного між ТОВ «ОТП Факторинг Україна» та ПАТ «ОТП Банк», ТОВ «ОТП Факторинг Україна» прийняло за кредитним договором про палання споживчого кредиту № від 03 грудня 2013 року право вимоги в обсязі і на умовах, то існують на момент набрання чинності цим Договором. Таким чином, до ТОВ «ОТП Факторинг Україна» перейшли всі права ПАТ «ОТП Банк» щодо права вимоги до Боржника за вищевказаним кредитним договором.

30 серпня 2019 року ТОВ «ОТП Факторинг Україна» та ТОВ «Фінансова компанія «Кредит Капітал» уклали договір факторингу №30082019п, згідно умов якого ТОВ «ОТП Факторинг Україна» передало ТОВ «Фінансова компанія «Кредит Капітал» прийняло права вимоги за кредитними договорами.

30 серпня 2019 року ТзОВ «Фінансова компанія «Кредит Капітал» та ТОВ «Факторингова Компанія «ПРЕМ`ЄРА», уклали договір факторингу №30082019ДФП, згідно умов якого відбулося відступлення прав вимоги за рядом кредитних договорів, ТзОВ «Факторингова Компанія «ПРЕМ`ЄРА» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які є боржниками, у тому числі і до ОСОБА_1 .

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до ч.1 ст.516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі (стаття 1055 ЦК України).

Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом статті 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Статтею 623 ЦК України передбачено, що боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані ним збитки.

У відповідності до ст.536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, розмір яких встановлюється договором.

Відповідно до кредитного договору про надання споживчого кредиту № від 03.12.2013 року кредит надавався ОСОБА_1 строком на 36 місяців з 03 грудня 2013 року по 03 грудня 2016 року(а.с.4-6)

Пунктом 1.1 Договору визначений розмір процентної ставки - 0,01% річних.

Підпунктом 1.4.2. пункту 1.4. Договору, сума отриманого кредиту погашається щомісяця в дату платежу та в розмірі визначеному в графіку платежів.

Підпунктами 1.4.4 договору передбачено, що за управління кредитом позичальник щомісяця сплачує банку комісію, розмір якої зазначений в графіку погашення кредиту.

Підпунктом 1.4.6. пункту 1.4. Договору, графік платежів є Додатком №1 та невід`ємною частиною Договору, розраховується з урахуванням розміру та строку Кредиту, процентної ставки за користування кредитом, розміру щомісячної комісії та Пільгового періоду.

Відповідно до Додатку №1 (а.с.7) сторони погодили, що щомісячний платіж з 03.01.2014 по 03.11.2016 складає 1397,00 грн., а останній платіж повинен бути здійснений не пізніше 03.12.2016 та складати 1386,06 грн. Щомісячний платіж включає в себе проценти за користування кредитом та комісії.

Станом на 24 листопада 2016 року у позичальниці ОСОБА_1 за кредитним договором існує заборгованість перед Банком у сумі 25581,29 грн., яка складається з: 20306,12 грн. - залишок заборгованості за кредитом;1,13 грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 5274,04 грн. комісія (а.с.14).

Вказаний розрахунок заборгованості за кредитом не піддається сумніву, оскільки узгоджується із графіком платежів та умовами кредитного договору, які були погоджені сторонами, в тому числі ОСОБА_1 , про що свідчить її підпис.

Встановивши порушення ОСОБА_1 виконання взятих на себе зобов`язань за кредитним договором№ від 03.12.2013 року, суд першої інстанції дійшов до правильного висновку про задоволення позову в повному обсязі.

Доводи апеляційної скарги про те, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази, які підтверджують належне повідомлення судом першої інстанції відповідача про розгляд справи, який відбувся 13.06.2017, є неспроможними.

В матеріалах справи наявне поштове повідомлення про отримання 25.05.2017 судової повістки особисто ОСОБА_1 (а.с.36), що свідчить про належне повідомлення відповідачки про день та час слухання справи.

Окрім того, позивачем була надано заяву про розгляд справи за відсутності представника позивача в якому зазначено, що позивач не заперечує проти винесення заочного рішення (а.с.38).

Вказане дає підстави для висновку, що заочний розгляд проведений судом першої інстанції з дотриманням норм процесуального права.

Інші доводи апеляційної скарги спростовуються матеріалами справи та свідчать лише про незгоду відповідача з рішенням суду першої інстанції.

Отже, апеляційний суд вважає, що рішення суду ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування з мотивів, викладених в апеляції, не вбачається.

Керуючись ст.ст. 268, 374, 375, 382 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в особі адвоката Іванісова Володимира Сергійовича залишити без задоволення.

Рішення Василівського районного суду Запорізької області від 13 червня 2021 у цій справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту цієї постанови, лише у випадку якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до ЦПК України позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Головуючий І.В. Кочеткова
Судді А.В. Дашковська

О.М. Кримська