РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 серпня 2021 року

м. Рівне

Справа № 559/408/19

Провадження № 22-ц/4815/815/21

Рівненський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Шимківа С.С.,

суддів: Ковальчук Н.М., Хилевича С.В.,

секретар судового засідання Шептицька С.С.,

учасники справи:

позивач Приватне акціонерне товариство "Українська транспортна страхова компанія",

відповідач ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Українська транспортна страхова компанія" на рішення Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 31 березня 2021 року (ухвалене у складі судді Ральця Р.В.) у справі за позовом Приватного акціонерного товариства "Українська транспортна страхова компанія" до ОСОБА_1 про визнання пунктів договору (полісу) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів недійсними,-

в с т а н о в и в :

У лютому 2019 року Приватне акціонерне товариство "Українська транспортна страхова компанія" звернулося до суду із позовом до ОСОБА_1 про визнання пунктів договору (Полісу) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів недійсними.

В обґрунтування заявлених вимог зазначає, що на адресу приватного акціонерного товариства "Українська транспортна страхова компанія" надійшло повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, яка мала місце 05 грудня 2018 року у м. Києві за участі транспортного засобу БМВ, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_1 та транспортного засобу «Мерседес», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 . З наданої інформації стало відомо, що на момент ДТП водієм транспортного засобу БМВ, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , було пред`явлено Договір (Поліс) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів серії АМ номер 4131558. В пункті 10 Полісу "Страховий платіж" вказано, що сума страхового платежу в розмірі 689 грн. 50 коп. нібито було сплачено Страхувальником о 16 годині 00 хвилин 03 грудня 2018 року, але фактично дані кошти до ПрАТ "УТСК" перерахували 26.12.2018 року, що підтверджується відповідною довідкою головного бухгалтера ПрАТ "УТСК" та поясненням агента ОСОБА_2 , якій було передано даний поліс для реалізації 05.10.2018 року. Вважає, що дані наведені в пункті 10 Полісу є недостовірними, що в свою чергу свідчить про те, що пункт 3 Полісу № АМ/4983729 також не відповідає дійсності, а саме строк дії Полісу ОСЦПВ АМ/4983729 з 04.12.2018р. по 03.05.2019 року є недійсним. У пункті 11 Полісу ОСЦПВ № АМ/4983729 зазначено, що страховик та страхувальник дійшли згоди, що цей поліс набирає чинності з дати вказаної в п.3 цього полісу, але не раніше 00:00 годин дати, наступною за дату надходження страхового платежу на поточний рахунок страховика. Стверджує, що Договір (Поліс) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів серії АМ № 4983729 є недійсним та таким, що не набрав чинності на момент настання ДТП 05 грудня 2018 року, оскільки страховий платіж за даним полісом було перераховано до ПрАТ "УТСК" лише 26 грудня 2018 року, що ставить під сумнів достовірність даних наведених в пункті 10 Полісу, в якому зазначається, страхова премія була сплачена їм 03.12.2018 р., що в свою чергу свідчить про те, що пункт 3 Полісу також не відповідає дійсності, а саме строк дії Полісу з 04.12.2018 року є недійсним.

Просить визнати п. 3 та п. 10 Договору (Полісу) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів серії АМ № 4983729 недійсними, а Поліс АМ /4983729 на момент ДТП 05 грудня 2018 року таким, що не набрав чинності.

Рішенням Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 31 березня 2021 року у задоволенні позову Приватного акціонерного товариства "Українська транспортна страхова компанія" до ОСОБА_1 про визнання пунктів договору (полісу) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів недійсними відмовлено.

Ухвалюючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції виходив з того, що спірний договір є вчиненим у письмовій формі, містить відомості, які внесенні уповноваженою особою страховика про належну сплату страхового платежу, а тому підстави для визнання його таким, що не набрав чинності відсутні.

Не погоджуючись із рішенням місцевого суду, приватне акціонерне товариство "Українська транспортна страхова компанія" оскаржила його в апеляційному порядку.

У поданій апеляційній скарзі зазначає, що у п. 10 Договору (Полісу) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів серії AM № 4983729 зазначено, що сума страхового платежу у розмірі 689,50 грн. нібито було сплачено відповідачем 03.12.2018 року, що не відповідає дійсності, оскільки грошові кошти у зазначеному розмірі надійшли на банківські реквізити ПрАТ "УТСК" лише 26.12.2018 року, що підтверджується відповідною довідкою головного бухгалтера ПрАТ "УТСК" та поясненнями агента ОСОБА_2 , яка здійснювала реалізацію полісу.

З наведених міркувань просить скасувати рішення суду першої інстанції, ухваливши нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення учасників процесу, апеляційний суд приходить до висновку про відсутність підстав для її задоволення, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 03 грудня 2018 року між сторонами було укладено договір страхування - поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідності власників наземних транспортних засобів №АМ/4983729, забезпечений транспортний засіб - автомобіль БМВ, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , строком дії з 04 грудня 2018 року до 03 травня 2019 року.

05 грудня 2018 року у м. Києві мала місце дорожньо-транспортна пригода за участі транспортного засобу "БМВ", державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_1 та транспортного засобу "Мерседес", державний реєстраційний номер НОМЕР_2 .

Відповідно до пункту першого частини другої статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства (частина перша статті 14 ЦК України).

Згідно частини другої статті 509 ЦК України зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Відповідно до частини другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Статтею 979 ЦК України встановлено, що за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій стороні, визначеній у договору, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови.

Аналогічну норму містить диспозиція абз. 1 ст. 16 Закону України "Про страхування", відповідно до якого договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Відповідно до частини першої статті 981 ЦК України договір страхування укладається в письмовій формі. Договір страхування може укладатися шляхом видачі страховиком страхувальникові страхового свідоцтва (поліса, сертифіката).

За змістом п. 3 ч. 1 ст. 991 ЦК України, страховик має право відмовитись від здійснення страхової виплати у разі подання страхувальником завідомо неправдивих відомостей про об`єкт страхування або про факт настання страхового випадку.

Факт укладання договору страхування може посвідчуватися страховим свідоцтвом (полісом, сертифікатом), що є формою договору страхування.

Відповідно до ст. 983 ЦК України договір страхування набирає чинності з моменту внесення страхувальником першого страхового платежу, якщо інше не встановлено договором.

Статтею 998 ЦК України передбачено, що договір страхування визнається недійсним, якщо його укладено після настання страхового випадку.

За правилами статті 18 Закону України "Про страхування" для укладання договору страхування страхувальник подає страховику письмову заяву за формою, встановленою страховиком, або іншим чином заявляє про свій намір укласти договір страхування. Факт укладання договору страхування може посвідчуватися страховим свідоцтвом (полісом, сертифікатом), що є формою договору страхування. Договір страхування набирає чинності з моменту внесення першого страхового платежу, якщо інше не передбачено договором страхування.

Пунктом 3 Полісу № АМ /4983729 його сторони узгодили, що договір (поліс) набирає чинності з початку зазначеного строку його дії з 00:00 год. 04 грудня 2018 року до 03 травня 2019 року.

Факт сплати страхового платежу ОСОБА_1 підтверджується даними, що містяться у п. 10 "Страховий платіж" полісу № АМ /4983729 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, в якому зазначено, що страховий платіж 689 грн. 50 коп. сплачений Страхувальником о 16 годині 00 хвилин 03 грудня 2018 року. Зазначені обставини підтверджені підписами страхувальника та страховика.

Апеляційний суд зауважує, що матеріали справи не містять жодних платіжних документів про сплату саме ОСОБА_1 страхового платежу у інший день, ніж вказаний у полісі, зокрема, 26 грудня 2018 року, як стверджує позивач. Відсутність таких доказів не виключає факт здійснення відповідачем готівкового розрахунку у день укладання страхового полісу. Тому, твердження позивача про зарахування коштів 26 грудня 2018 року не мають правового значення, оскільки факт здійснення відповідачем оплати саме у цей день є недоведеним. Письмові пояснення страхового агента ОСОБА_2 не підтверджені будь-якими платіжними документами. Крім того, у правовідносинах, що склалися, страховий агент є заінтересованою особою, що викликає у суду сумніви в об`єктивності її пояснень.

Спірний договір є вчиненим у письмовій формі, містить відомості, які внесенні уповноваженою особою страховика, про належну сплату страхового платежу, а тому підстави для визнання його таким, що не набрав чинності відсутні.

Статтею 13 ЦПК України визначено принцип диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до якого суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до вимог ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Враховуючи наведене, колегія суддів погоджується із висновком місцевого суду про недоведеність позовних вимог щодо визнання недійсними п. 3 та п. 10 договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АМ №4983729 та визнання останнього таким, що не набрав чинності на момент ДТП 05 грудня 2018 року.

Установивши дійсні обставини справи, суд першої інстанції дав належну оцінку зібраним доказам, правильно застосував норми матеріального права, не допустив порушень норм процесуального права, які призвели б до неправильного вирішення спору та дійшов обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні позову.

Наведені у апеляційній скарзі доводи є необґрунтованими, спростовуються встановленими судом обставинами справи, по своїй суті зводяться до незгоди скаржника з висновками суду та ґрунтуються на переоцінці доказів, яким місцевий суд дав належну правову оцінку.

Підстав для скасування ухваленого у справі судового рішення та задоволення поданої апеляційної скарги, виходячи з меж її доводів, апеляційний суд не вбачає, оскільки ці доводи правильності зробленого судом першої інстанції висновку не спростовують.

Керуючись ст.ст. 367, 375, 381-384, 389-391 ЦПК України, Рівненський апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Українська транспортна страхова компанія" залишити без задоволення, а рішення Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 31 березня 2021 року без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Повний текст постанови виготовлено 20 серпня 2021 року.

Головуючий-суддя Шимків С.С.

Судді: Ковальчук Н.М.

Хилевич С.В.