Справа № 362/4747/20
Провадження № 2/362/799/21
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

14 квітня 2021 року

суддя Васильківського міськрайонного суду Київської області Марчук О.Л., розглянувши в порядку спрощеного провадження у місті Василькові Обухівського району Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Васильківської міської ради Київської області, треті особи: Васильківська районна державна нотаріальна контора Київської області, ОСОБА_2 про скасування арешту майна,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом, в обґрунтування вимог якого зазначив, що йому на праві приватної власності належить частина нерухомого майна, яке за реєстрацією нотаріальної контори перебуває під арештом.

Посилаючись на ту обставину, що вказаний арешт накладено помилково, позивач просить скасувати вказаний арешт.

Дану справу розглянуто в порядку спрощеного провадження.

Оскільки відповідач, який отримав копію ухвали про відкриття провадження, у встановлений цивільним процесуальним законом строк не подав відзив на позов і не заперечив проти вирішення справи в порядку спрощеного провадження, суд ухвалив рішення на підставі наявних у справі доказів.

Треті особи також отримали копію ухвали про відкриття провадження і не заперечили проти вирішення справи в порядку спрощеного провадження.

Дослідивши письмові докази по справі у їх сукупності, суд приходить до наступних висновків.

За договором дарування від 17 листопада 1989 року позивач отримав у дар 3/5 частини будинку АДРЕСА_1 , що підтверджується відповідним договором, який було зареєстровано місцевим БТІ 27.11.1989 року за № 4950 (а.с. 9 - 10).

З інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 07.04.2016 року вбачається, що за повідомленням б/н Вас. З-д № 10, 10 вересня 2004 року за № 1293258 Васильківською районною державною нотаріальною конторою зареєстровано заборону (архівний запис) належного ОСОБА_3 будинку АДРЕСА_1 (а.с. 12).

При цьому, суд враховує, що після смерті ОСОБА_4 1/2 частину будинку АДРЕСА_2 , успадкувала ОСОБА_2 , що підтверджується відповідним свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 19 лютого 1997 року (а.с. 14).

Оскільки, судом достовірно встановлено і зазначено позивачем у його заяві, що він є власником лише 3/5 частини будинку АДРЕСА_1 , вимоги позову про скасування арешту з цілої частини вказаного нерухомого майна є безпідставними і необґрунтованими, оскільки позивач не є власником житлового будинку АДРЕСА_1 як цілого об`єкту нерухомого майна.

Одночасно, суд не приймає до уваги та критично оцінює доводи позивача про те, що не здійснювалось зміни нумерації будинків по АДРЕСА_1 .

Зокрема, за змістом листів архівного відділу Васильківської міської ради від 14.04.2016 року № 99/06-03 і від 04.08.2017 року № 202/06-07 повідомлено про те, що не виявлено рішень органу місцевого самоврядування про зміну нумерації будинків (а.с. 15, 16).

Проте, та обставина, що таких рішень не виявлено - не свідчить про те, що зміна нумерації не проводилась.

Натомість, про зміну нумерації будинку АДРЕСА_1 з 28 на 30, свідчить зміст свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 19 лютого 1997 року (а.с. 14).

Зокрема, вирішуючи спір по суті, суд керується положеннями Закону України «Про виконавче провадження».

Так, відповідно до частини першої статті 56 Закону України «Про виконавче провадження», арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Згідно із нормами статті 15 Закону України «Про виконавче провадження», сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник; боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов`язок щодо виконання рішення.

Так, під час розгляду справи не встановлено, що позивач є боржником у виконавчих провадженнях за стягненнями на користь інших осіб.

Як наслідок, реєстрація заборони (архівний запис) належного ОСОБА_3 нерухомого майна у вигляді будинку АДРЕСА_1 - є такою, що не стосується позивача та безпідставно обтяжує належні йому 3/5 частин вказаного будинку.

Частина перша статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» передбачає, що особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Відповідно до ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним; ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Враховуючи ту обставину, що заборону відчуження було накладено на нерухоме майно ОСОБА_3 у вигляді будинку АДРЕСА_1 , однак 3/5 частини вказаного будинку на праві власності належить позивачу, суд приходить до висновку, що наявність арешту в частині нерухомого майна позивача, порушує право власності останнього, а тому таке право позивача слід захистити шляхом зняття даного арешту саме з частини будинку, що належить позивачу.

Таким чином, позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню в частині зняття арешту з частки нерухомого майна, що належить позивачу.

На підставі викладеного, керуючись ст. 321 ЦК України, ст. ст. 15, 56, 59 Закону України «Про виконавче провадження», ст. ст. 1 - 13, 19, 23, 27, 34, 76 - 83, 89, 92, 95, 133,258, 259, 263 - 265, 273 - 279 ЦПК України,

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Зняти арешт (реєстраційний номер обтяження НОМЕР_1 , архівний запис) з належних ОСОБА_1 3/5 (три п`ятих) частини будинку АДРЕСА_1 , що зареєстрований Васильківською районною державною нотаріальною конторою 10 вересня 2004 року за повідомленням б/н Вас. З-д № 10.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено учасниками справи, а також особами, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя

Дата складення повного рішення суду - 14 квітня 2021 року.