Єдиний унікальний номер 725/2416/21
Номер провадження 2/725/434/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.08.2021 року.Першотравневий районний суд м.Чернівці

в складі:

головуючої судді: Вольської-Тонієвич О.В.

при секретарі: Кушлак Л.Л.

за участю:

позивача ОСОБА_1 ,

відповідачки ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ) про відшкодування витрат,-

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Першотравневого районного суду м.Чернівці із вказаним вище позовом до ОСОБА_2 про відшкодування витрат.

Посилався на те, що він та відповідачка на підставі договорів дарування були співвласниками квартири АДРЕСА_3 .

З метою енергозбереження щодо використання газу на пічне опалення квартири, ними спільно прийнято рішення про встановлення газового котлу, обігріваючих приладів. Усі понесені витрати вирішили поділити на двох.

У зв`язку із цим, на його замовлення була розроблена та погоджена проектна документація на встановлення газового котла, яку він оплатив. За його кошти закуплено котел «Данко», радіатори, необхідні матеріали та обладнання. Також ним понесено витрати пов`язані із встановленням котла та транспортні послуги щодо перевезення товару. Загальна сума витрачених коштів становила 37 378грн.

Однак відповідачка ОСОБА_2 , незважаючи на попередню домовленість, не відшкодувала йому половину понесених ним витрат. Більше того, відповідачка, використовуючи копії його бухгалтерських документів, зверталася до суду із позовом про стягнення з нього витрат на встановлення газового котла, які фактично були оплачені ним одноосібно.

Оскільки ОСОБА_2 відмовляється у добровільному порядку повертати борг, а сума витрачених ним коштів є надто великою для нього як для пенсіонера, він змушений звернутися до суду із даним позовом.

Просив стягнути з ОСОБА_2 на його користь заборгованість у розмірі 18 689грн., а також витрати по сплаті судового збору у розмірі 908грн. та 5000грн. на правову допомогу.

06 липня 2021 року відповідачка ОСОБА_2 подала до суду відзив на позовну заяву(а.с.41).

У своєму відзиві вказувала про те, що позовна вимога заявлена ОСОБА_1 до неї є безпідставною, оскільки вона була співвласником квартири АДРЕСА_3 тільки до 13 червня 2018 року, в той час, як дії позивача по придбанню матеріалів, установки газового котла та його монтаж припадають на серпень-листопад 2018 року. Просила у задоволенні позову відмовити.

Під час розгляду справи позивач ОСОБА_1 позов підтримав та просив його задовольнити. Додатково пояснив, що між ним та відповідачкою вже тривалий час існує спір щодо користування спільною квартирою та понесених витрат на її утримання. Рішення щодо встановлення газового котла ними було прийнято для здійснення зручностей для батька, який в той час проживав у квартирі.

Відповідачка ОСОБА_2 позовні вимоги не визнала та заперечувала щодо задоволення позову. Додатково пояснила, що жодних домовленостей з позивачем на рахунок придбання котла у неї не було. Більше того, квартира батьків обладнана газовим опаленням, тому необхідності його змінювати не було. Про те, що брат (позивач) має намір придбавати котел їй стало відомо зі слів свого сина, який і був у той момент власником квартири. Їй достовірно відомо, що частину коштів за котел син повернув позивачу. Просила у задоволенні позову відмовити, оскільки вважає, що на момент встановлення котла не була співвласником квартири АДРЕСА_3 , а тому й не повинна повертати будь-які кошти позивачу.

Заслухавши поснення сторін, дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає, виходячи з наступних підстав:

Судом встановлено, що позивачу ОСОБА_1 належить на праві власності 1/2 частка квартири АДРЕСА_3 (а.с.9-10).

Відповідачка ОСОБА_2 була співвласником вказаної квартири (1/2 частки) до 13 червня 2018 року.

Разом з тим, судом встановлено, що 13 червня 2018 року ОСОБА_2 подарувала належну їй частку своєму синові ОСОБА_3 , який у свою чергу 15.01.2020 подарував її ОСОБА_4 .

У позові ОСОБА_1 вказує на те, що між ним та відповідачкою, в той час, коли вона була співвласником квартири АДРЕСА_4 , досягнуто домовленості щодо встановлення газового обладнання.

Так, 05.08.2018 між ОСОБА_1 та приватним науково-технічним підприємством «Нелол» укладено договір на виконання проектних робіт №12-8 на виготовлення робочого проекту на встановлення газового котла «Данко» за адресою АДРЕСА_5 . У зв`язку із цим, позивач сплатив ПНТП «Нелол» вартість проектної документації у розмірі 2750грн. (а.с.8-9).

Крім того, 07.07.2018 за замовленням ОСОБА_1 приватним підприємцем ОСОБА_5 складено акт на перевірку димових і вентиляційних каналів в квартирі АДРЕСА_3 . Зі змісту вказаного акту вбачається, що до димоходу під`єднується газовий котел. Димові та вентиляційні канали в будинку відповідають технічним вимогам і придатні для відводу згорання від побутових газових приладів та вентиляції. За проведену перевірку технічного стану димових і вентиляційних каналів ОСОБА_1 30.06.2020 року було сплачено 250грн. (а.с.17).

Також 02.08.2018 та 22.08.2018 за замовленням ОСОБА_1 ПАТ «Чернівцігаз» складено акти прийому виконаних робіт №9793 по виготовленню технічних умов на реконструкцію та внутрішнє газопостачання індивідуальних житлових будинків і квартир та погодження проектної документації на будівництво систем газопостачання, ціна роботи 659,01грн. Відповідно до квитанції до прибуткового касового ордера від ОСОБА_1 на підставі договору 30/07/2018-201 було прийнято 400 гривень (а.с.10).

15.10.2018 року позивачем придбано радіатор KERMI FKO тип 22600* 2000W02 в кількості 2 штуки, радіатор KERMI FKO тип 22600 * 1400W02; котел газовий Данко 8С димохідний одноконтурний, загальною вартістю 17658,34грн. (а.с.13).

Крім того, як вбачається з дослідженого судом товарного чеку №137 від 23.10.2018 року, ОСОБА_1 було придбано ферозіт 100 клей для керамічних плиток; шпаклівку Knuf HP фініш; фарба інтер`єрна акрилова; дерево захисний засіб Pinotex Classic , загальною вартістю 680грн.(а.с.13).

У подальшому, за замовленням позивача було виконано роботи по влаштуванню та монтажу системи вентиляції з оцинкової сталі; влаштуванню та монтажу системи опалення. Зазначені обставини підтверджуються актами прийому-передачі наданих послуг №1-3 від 21.11.2018, вартість послуг 3200грн. та №1-5 від 30.11.2018, вартістю 4750грн.(а.с.11,12).

Із наявних у матеріалах справи накладних №209 від 20.09.2018, №135 від 23.11.2018 та товарних чеків вбачається, що позивач придбав товар необхідний для монтажу та роботи газового котла (а.с.14-15).

Таким чином, зі змісту наданих актів та накладних вбачається, що позивач ОСОБА_1 дійсно поніс витрати на проведення робіт в квартирі АДРЕСА_4 по встановленню газового обладнання та придбання для цього товару.

Вказані обставини встановлені судовими рішеннями першої та апеляційної інстанцій, які наявні в матеріалах справи.

Разом з тим, суд не знаходить підстав щодо стягнення з відповідачки ОСОБА_1 половини понесених позивачем витрат, виходячи з наступного:

Положеннями ст.317 ЦК України регламентовано, що власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд (ч.1 ст.319 ЦК України).

Згідно ст. ст. 316, 328 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до вимог ст. 182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

Власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності, відповідно до ч. 1 ст. 356 Цивільного кодексу України, є спільною частковою власністю.

За змістом ст.358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою.

Відповідно до ст.322 Кодексу власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 360 Кодексу визначено, що співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів, а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном.

Аналізуючи наведені правові норми, суд зауважує, що у даному випадку маються на увазі витрати, об`єктивно необхідні для належного функціонування спільного майна, тобто для підтримання його технічних, санітарно-гігієнічних, екологічних та естетичних характеристик, без здійснення яких неможлива його експлуатація.

У разі ухилення співвласника від участі у витратах на утримання спільної власності, інші співвласники можуть здійснити їх самостійно і вимагати від цього співвласника відшкодування понесених витрат у судовому порядку або ж безпосередньо звернутися до суду з позовом про примусове стягнення зі співвласника, який відмовився нести тягар утримання спільного майна. У свою чергу, такий співвласник може висунути відповідні заперечення, вважаючи здійснені співвласниками витрати надмірними або зайвими.

Отже, в разі доведеності одним із співвласників понесення ним витрат на управління, утримання та збереження спільного майна, участь у ньому (управлінні, утриманні, збереженні) пропорційно своїй частці зобов`язаний приймати інший співвласник, який ухиляється від свого обов`язку, особа, яка зазнала втрат, має право на їх відшкодування у передбаченому законом порядку. Зокрема, такими способами захисту права є відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди (п. 8 ч. 2 ст. 16 ЦК України).

При цьому, суд зауважує, що кожному учаснику спільної власності належить обмежене право власності на спільну річ, змістом внутрішніх правовідносин спільної власності є право і обов`язок кожного співвласника узгоджувати свою поведінку щодо володіння, користування і розпорядження спільним майном з іншими власниками.

Таким чином, до предмету доказування у справі належить встановлення факту перебування квартири АДРЕСА_3 в аварійному стані, тобто в стані, який унеможливлює проживання у ній та потребує негайного обов`язкового виконання ремонтних робіт.

Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів, показаннями свідків (стаття 76 ЦПК України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин, які входять до предмета доказування у справі. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Отже, у даному спорі саме позивач зобов`язаний довести факт необхідності негайного обов`язкового виконання робіт по встановленню газового котла та обігріваючих приладів, а також погодження з іншим співвласником квартири виду та вартості необхідних ремонтних робіт.

Втім, у матеріалах справи відсутні докази з приводу того, що ОСОБА_1 звертався до ОСОБА_2 щодо необхідності проведення ремонтних робіт та, попередньо одержавши її згоду, виконав такі роботи.

Крім того, відповідачка ОСОБА_2 під час розгляду справи пояснила, що жодної домовленості між нею та ОСОБА_1 досягнуто не було, а крім того у час проведення позивачем робіт вона вже не була співвласником.

При цьому, суд не бере до уваги твердження позивача з приводу того, що відповідачка визнала факт досягнення між ними домовленості, так як разом із сином ОСОБА_3 зверталися до суду із позовом про стягнення з нього витрат на придбання газового обладнання.

Так, на думку суду, звернення особи до суду з позовом та пояснення сторони, які вона давала в ході розгляду іншої справи, не можуть бути належними доказами щодо обставин, які підлягають доказуванню у справі, в розумінні ст.ст.76,77 ЦПК України.

Більше того, постановою Чернівецького апеляційного суду від 08.07.2021 провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права спільної сумісної власності на майно та стягнення коштів закрито.

Крім того, відсутні докази на підтвердження того, що система пічного опалення перебувала в аварійному стані, тобто в стані, який унеможливлює проживання у ній та потребує негайного обов`язкового виконання ремонтних робіт.

Більше того, згідно пояснень сторін, у квартирі АДРЕСА_3 вони не поживали, що дає суду підстави стверджувати, що проведення ремонтних робіт у квартирі не було необхідним у зв`язку з неможливістю проживання чи з метою недопущення її руйнації.

Виходячи з наведених вище обставин справи, а також, зважаючи на сукупність досліджених судом доказів, суд приходить до висновку про те, що позов ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.

Оскільки суд прийшов до висновку щодо відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , відсутні і підстави для стягнення з відповідачки на його користь витрат, понесених з оплатою судового збору за подання позову до суду та витрат, понесених на професійну правничу допомогу.

Керуючись ст.ст.316, 317, 319, 322, 328, 356, 358, 360, 509 ЦК України, ст. 4, 5, 10, 18, 76-80, 81, 89, 95, 141, 259, 263-265, 273 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволені позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування витрат відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Першотравневого

районного суду м.Чернівці О. В. Вольська-Тонієвич