Справа № 522/5175/21
Провадження № 2/522/6061/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 серпня 2021 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі :

головуючого судді Павлик І.А.,

за участю:

секретаря судового засідання Середи А.В.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача Іваненка С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» та Одеського обласного управління Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» про визнання протиправними дій, зобов`язання повернути незаконно переведені грошові кошти та сплатити пеню,

ВСТАНОВИВ:

25.03.2021 позивач звернувся до Приморського районного суду м. Одеси з позовною заявою до АТ «Державний ощадний банк України» та Одеського обласного управління АТ «Державний ощадний банк України» про визнання протиправними дій, зобов`язання повернути незаконно переведені грошові кошти в сумі 30 000,00 грн та сплатити пеню в розмірі 0,1 % суми неналежного переказу за кожен день, починаючи від дня неналежного переказу до дня повернення коштів.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 26.11.2020 перебуваючи у відділенні банку, розташованому за адресою: м. Одеса, вул. Рішельєвська, 27, під час спроби здійснити платіж із свого банківського рахунку йому стало відомо, що 06.11.2020 після 20 години з його рахунку невстановленою особою, яка попередньо відключила послугу СМС-інформування та збільшила ліміт переказу коштів в системі Інтернет-банкінгу, були здійсненні два незаконних перекази грошових коштів на загальну суму 30 000 грн. На підтвердження цих переказів було надано виписку руху коштів по рахунку. В подальшому ОСОБА_1 неодноразово зверталась із листами до Одеського обласного управління банку з вимогами проведення перевірки підстав здійснення незаконних переказів, повернення їй коштів та сплати пені та до Приморського відділу поліції м. Одеси ГУНП в Одеській області для здійснення розслідування. Однак, позивачу не було повернуто її кошти, що зумовило звернення до суду із відповідною позовною заявою.

19.04.2021 ухвалою суду відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження.

13.05.2021 від позивача надійшла заява про уточнення позовних вимог, мотивована тим, що відповідачем до початку проведення підготовчого засідання та постановлення судового рішення добровільно задоволено частину позовних вимог, а саме повернуто 29 695 грн, що разом із сумою оплати за відкриття рахунку у 305 грн склало 30 000,00 грн, про що надіслано відповідний лист від 21.04.2021 № 11/5-17/677/2244/2021-00/С. В зв`язку з чим позивач просить суд стягнути з відповідача пеню в розмірі 0,1 % суми неналежного переказу за кожен день, починаючи від дня неналежного переказу до дня повернення відповідної суми (з 06.11.2020 до 23.04.2021, 168 днів) на загальну суму 5 040,00 грн. Зазначену заяву суд приймає до розгляду як заяву про зменшення розміру позовних вимог.

31.05.2021 до суду від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, у якому він заперечує проти задоволення позовних вимог та зазначає, що в діях банку відсутні будь-які порушення щодо неналежного виконання ним своїх зобов`язань. Окрім того відповідачем акцентовано, що 21.04.2021 банком повернуто кошти позивачу в сумі 30 000,00 грн, а стягнення пені є непомірним тягарем для банку. При цьому наведено посилання на правові позиції суду касаційної інстанції щодо зменшення розміру пені.

Розглянувши матеріали справи та надавши належну правову оцінку зібраним у справі доказам у їх сукупності, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову, з огляду на наступне.

Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом встановлено, що 12.10.2019 між АТ «Державний ощадний банк України» та ОСОБА_1 підписано заяву про приєднання № 497376716/031019 до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної карти) та відкрито поточний рахунок для отримання заробітної плати та обслуговування банківської карти.

06.11.2020 на телефон позивача надійшло СМС- повідомлення про те, що його платіжну картку заблоковано, а баланс становить 0 грн. Цього ж дня після 16 год. 00 хв. ОСОБА_1 звернулась до відділення банку за адресою: м. Одеса, вул. Балківська, 30, де їй було повідомлено про те, що поточний рахунок не блокувався, а грошові кошти перебувають на рахунку.

26.11.2020 позивач перебуваючи у відділенні банку, розташованому за адресою: м. Одеса, вул. Рішельєвська, 27, під час спроби здійснити платіж із свого банківського рахунку дізнався, що 06.11.2020 після 20 години з його рахунку невстановленою особою, яка попередньо відключила послугу СМС-інформування та збільшила ліміт переказу коштів в системі Інтернет-банкінгу, були здійсненні два перекази грошових коштів на загальну суму 30 000 грн, що підтверджується випискою по картковому рахунку від 26.11.2020, про що позивачем було невідкладно повідомлено банк заявою від 26.11.2020 вх. 13157.

Надалі позивач неодноразово звертався з листами до Одеського обласного управління банку з вимогами проведення перевірки підстав здійснення грошових переказів, повернення їй коштів та сплати пені та із заявою до Приморського відділу поліції м. Одеси ГУНП в Одеській області, яка була прийнята та зареєстрована за № 57773, номер кримінального провадження 00001629. В рамках якого проведено слідчу дію щодо надання тимчасового доступу до речей та документів, а саме банківської інформації, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 . Сторонами у судовому засіданні зазначено, що на даний час зазначене кримінальне провадження ще не завершене.

Відповідно до ст. 1073 ЦК України у разі несвоєчасного зарахування на рахунок грошових коштів, що надійшли клієнтові, їх безпідставного списання банком з рахунка клієнта або порушення банком розпорядження клієнта про перерахування грошових коштів з його рахунка банк повинен негайно після виявлення порушення зарахувати відповідну суму на рахунок клієнта або належного отримувача, сплатити проценти та відшкодувати завдані збитки, якщо інше не встановлено законом.

Згідно з п.п. 6.7, 6.8 Положення про порядок емісії електронних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використанням, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 30.04.2010 № 223 «Про здійснення операцій з використанням спеціальних платіжних засобів», банк у разі здійснення недозволеної або некоректно виконаної платіжної операції, якщо користувач невідкладно повідомив про платіжні операції, що ним не виконувалися або які були виконані некоректно, негайно відшкодовує платнику суму такої операції та, за необхідності, відновлює залишок коштів на рахунку до того стану, у якому він був перед виконанням цієї операції. Користувач не несе відповідальності за здійснення платіжних операцій, якщо спеціальний платіжний засіб було використано без фізичного пред`явлення користувачем або електронної ідентифікації самого спеціального платіжного засобу та його держателя, крім випадків, коли доведено, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню персонального ідентифікаційного номера або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції.

Судом встановлено, що відповідачем не надано належних доказів, які б підтверджували, що ОСОБА_1 своїми діями чи бездіяльністю сприяла втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції щодо перерахування грошових коштів з її карткового рахунку. Окрім того, судом враховано, що 21.04.2021 банком було повернуто кошти позивачу у сумі 30 000,00 грн, що підтверджується меморіальним ордером від 21.04.2021 № .

Згідно із п. 37.2 ст. 37 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» у разі ініціації неналежного переказу з рахунка неналежного платника з вини ініціатора переказу, що не є платником, емітент зобов`язаний переказати на рахунок неналежного платника відповідну суму грошей за рахунок власних коштів, а також сплатити неналежному платнику пеню в розмірі 0,1 відсотка суми неналежного переказу за кожний день, починаючи від дня неналежного переказу до дня повернення відповідної суми на рахунок, якщо більший розмір пені не обумовлений договором між ними.

Приписами ч.ч. 1, 3 ст. 549 ЦК України встановлено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

З огляду на викладене, у позивача виникло право на нарахування банку пені у розмірі 0,1 % суми неналежного переказу за кожний день, починаючи від дня неналежного переказу (06.11.2020) до дня повернення відповідної суми на рахунок позивача (21.04.2021), що становить 5 010,00 грн.

Разом з тим, відповідно до ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Наявність у кредитора можливості стягувати із споживача надмірні грошові суми, як неустойку змінює її дійсне право призначення. Оскільки неустойка має на меті, в першу чергу, стимулювати боржника до виконання основного грошового зобов`язання та не може лягати непомірним тягарем для споживача і бути джерелом отримання невиправданих додаткових прибутків для кредитора (рішення Конституційного Суду України від 11.07.2013 у справі № 7-рп/2013).

Верховний Суд у постанові від 23.09.2019 у справі № 920/1013/18 та від 13.01.2020 у справі № 902/855/18 зазначив, що розмір неустойки може бути зменшений судом, якщо він значно перевищує розмір збитків та за наявності інших обставин справи, які мають істотне значення.

Враховуючи те, що АТ «Державний ощадний банк України» повернуто позивачу кошти у сумі 30 000,00 грн, а також те, що матеріали справи не містять доказів заподіяння збитків позивачу внаслідок прострочення з боку відповідача, суд дійшов висновку про зменшення розміру пені, що підлягає стягненню з банку до 3 000,00 грн.

Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 14.06.2021 у справі № 760/32455/19 зазначив, що згідно з п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства. Розгляду у суді підлягає лише такий спір, у якому позовні вимоги можуть бути або задоволені, або в їх задоволенні може бути відмовлено. Положення «заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства» (п. 1 ч. 1 ст. 186, п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України) стосується як позовів, які не підлягають розгляду за правилами цивільного судочинства, так і тих позовів, які суди взагалі не можуть розглядати (постанова Великої Палати Верховного Суду від 21.11.2018 у справі № 757/43355/16-ц). Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що філії та представництва, які не є юридичними особами, не наділені цивільною процесуальною дієздатністю та не можуть виступати стороною у цивільному процесі. Тому справи, в яких відповідачем виступає філія чи представництво, не підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства, у зв`язку з відсутністю сторони у цивільному процесі, до якої пред`явлено позов, а отже неможливістю вирішення цивільного спору.

Судом встановлено, що Одеське обласне управління АТ «Державний ощадний банк України» є філією АТ «Державний ощадний банк України», не є юридичною особою та не наділена цивільною процесуальною дієздатністю, а відтак не може виступати стороною у цивільному процесі, в зв`язку з чим провадження у справі в частині вимог до Одеського обласного управління Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» підлягає закриттю.

З огляду на часткове задоволення позову, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у сумі 544,80 грн.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі: зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

Враховуючи заяву позивача про зменшення розміру позовних вимог від 13.05.2021 та керуючись вище наведеними положеннями суд, дійшов висновку про повернення сплаченого судового збору у сумі 2 724,00 грн згідно з квитанцією від 06.04.2021 № 55207757.

Керуючись ст.ст. 81, 255, 259, 263-265, 268, 273, 352, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» (м. Київ, вул. Госпітальна, 12-Г, ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНКОПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 ) 3 000,00 грн пені.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути з Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» (м. Київ, вул. Госпітальна, 12-Г, ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНКОПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 ) 544,80 грн витрат по сплаті судового збору.

Зобов`язати Управління Державної казначейської служби України в м. Одесі (код ЄДРПОУ: 38016923) повернути ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНКОПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 ) сплачений судовий збір у сумі 2 724,00 грн згідно з квитанцією від 06 квітня 2021 року № 55207757.

Закрити провадження у справі в частині вимог до Одеського обласного управління Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України».

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення до Одеського апеляційного суду.

Повний текст рішення суду буде складений протягом десяти днів.

Суддя І.А. Павлик

Повний текс рішення складено 17.08.2021.