Єдиний унікальний номер справи 484/2541/21
Провадження № 22-ц/812/1626/21 Доповідач в апеляційній інстанції Лисенко П.П.
П О С Т А Н О В А

іменем України

16 серпня 2021 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

головуючого Лисенка П.П.,

суддів: Самчишиної Н.В. та Серебрякової Т.В.,

із секретарем судового засідання - Богуславською О.М.,

за відсутності учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час та місце розгляду справи, переглянувши у відкритому судовому засіданні, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , подану її представником адвокатом Горбенко Вікторією Олександрівноюухвалу Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області про відмову у відкритті провадження, яка постановлена 07 липня 2021 року, під головуванням судді Маржиної Т.В., в приміщені цього ж суду, за позовною заявою ОСОБА_1 до Первомайського міськрайонного відділу ДВС Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Довіра та Гарантія", третя особа: Управління у справах дітей Первомайської міської ради в Миколаївській області, про визнання постанови та акту державного виконавця про передачу спірного майна в рахунок погашення боргу недійсними та їх скасування,

в с т а н о в и в:

02 липня 2021 року ОСОБА_1 пред`явила до Первомайського міськрайонного відділу ДВС Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Довіра та Гарантія"вищевказаний позов, який обґрунтовувала наступним.

14 травня 2018 року згідно постанови державного виконавця про передачу майна стягувачу та акту про передачу майна у рахунок погашення боргу, ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» передано квартиру АДРЕСА_1 та належить боржнику ОСОБА_1 .

Посилаючись на те, що зазначені постанова та акт винесені з порушенням норм чинного законодавства, а саме - майно (квартира) передано на реалізацію без отримання дозволу органів опіки та піклування, який є необхідним, оскільки у спірній квартирі зареєстрована та проживає малолітня дитина позивачки - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , позивач просила визнати недійсними та скасувати постанову та акт державного виконавця про передачу спірного майна в рахунок погашення боргу від 14 травня 2018 року.

Крім того зазначала, що ухвалою Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 18 листопада 2020 року, її скарга на дії ДВС задоволена частково.

Визнано дії Первомайського міськрайонного ВДВС Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, щодо неотримання дозволу органу опіки та піклування на реалізацію нерухомого майна при передачі на реалізацію арештованого майна, право користування яким має малолітня дитина - неправомірними.

У зв`язку з чим існують нові підстави для звернення з позовною заявою про визнання постанови та акту державного виконавця про передачу спірного майна в рахунок боргу недійсними та їх скасування.

Ухвалою Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 07 липня 2021 року у відкриті провадження за вказаною позовною заявою - відмовлено, оскільки з аналогічним позовом позивач вже зверталася до суду.

Не погодившись з вказаною ухвалою, ОСОБА_1 , діючи через свого представника адвоката Горбенко В.О.подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просила скасувати ухвалу суду першої інстанції і направити справу до того ж суду для продовження розгляду.

Заслухавши доповідь судді, дослідивши матеріали справи, колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Миколаївського апеляційного суду приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Так, відмовляючи у відкритті провадження у справі, суд першої інстанції виходив з того, що позивач звертається до суду з аналогічним позовом, про той самий предмет і з тих самих підстав, між тими самими сторонами, який вже було розглянуто та по якому прийнято рішення, яке набрало законної сили та тотожність позовів не викликає у суду сумніву.

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Миколаївського апеляційного суду не погоджується з обставинами та правовідносинами встановленими судом першої інстанції, його висновки вважає помилковими, не обґрунтованими та не законними.

Вирішуючи вказане питання, в межах якої має розглядатись ця справа, апеляційний суд виходить із таких міркувань.

Відповідно до ч.1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до підсудності якого вона віднесена процесуальним законом (стаття 8 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 у листопаді 2018 рокувперше звернулася до суду та пред`явила позов до Первомайського міськрайонного відділу ДВС Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Довіра та Гарантія", третя особа: Управління у справах дітей Первомайської міської ради в Миколаївській області, про визнання постанови та акту державного виконавця про передачу спірного майна в рахунок погашення боргу недійсними та їх скасування.

Тоді позов був мотивований тим, що Первомайським міськрайонним судом Миколаївської області було ухвалено рішення від 27 травня 2013 р. у справі № 484/1006/13-ц про стягнення заборгованості в солідарному порядку з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 за кредитним договором № 1686-007/08Р від 18 вересня 2008 р. 01 жовтня 2013 р. Первомайським ВДВС було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №399643998 по виконанню виконавчого листа № 2-484/564/13 від 03 вересня 2013 р., виданого Первомайським міськрайонним судом Миколаївської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Правекс-Банк» заборгованості у сумі 322 456 гривень 66 копійок.

Згідно постанови державного виконавця від 14 травня 2018 р. про передачу майна стягувачу та акту про передачу майна у рахунок погашення боргу, ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» передано квартиру АДРЕСА_1 та належить боржнику ОСОБА_1 .

Посилаючись на те, що зазначені постанова та акт винесені з порушенням норм чинного законодавства, а саме - майно (квартира) передано на реалізацію без отримання дозволу органів опіки та піклування, який є необхідним, оскільки у спірній квартирі зареєстрована та проживає малолітня дитина позивачки - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , позивач просила визнати постанову та акт державного виконавця про передачу спірного майна в рахунок погашення боргу недійсними та скасувати їх

Рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області 12 березня 2020 року прийнято рішення у справі № 484/5200/18, яким ОСОБА_1 відмовлено в задоволені позовних вимог (а.с. 17-19), яке постановою Миколаївського апеляційного суду від 02 червня 2020 року залишено без змін, отже воно набрало законної сили (а.с. 20-25).

02 липня 2021 року, ОСОБА_1 , звертаючись з позовом до Первомайського міськрайонного відділу ДВС Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Довіра та Гарантія", третя особа: Управління у справах дітей Первомайської міської ради в Миколаївській області, про визнання постанови та акту державного виконавця про передачу спірного майна в рахунок погашення боргу недійсними та їх скасування, обґрунтовувала тим, що на сьогодні існують інші підстави звернення з таким позовом.

Зокрема, зі змісту цієї позовної заяви вбачається, що позивач, пред`являючи вимоги до тих же відповідачів про той же предмет спору, обґрунтовувала їх іншими обставинами, а саме тим, що дії начальника Первомайського міськрайонного ВДВС Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Крецу Б.М. під час здійснення виконавчих дій, якими було допущено звернення стягнення на майно, яким користувалась малолітня дитина без дозволу органу опіки та піклування на реалізацію та передачу нерухомого майна, ухвалою Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області 18 листопада 2020 року, за її скаргою, визнано неправомірними. Вказана ухвала в апеляційному порядку не оскаржувалася, а тому є чинною.

За такого, підстави позову, поданого ОСОБА_1 02 липня 2021 року - є іншими, ніж ті що містилися у позовній заяві поданої у листопаді 2018 року. Так як станом на 2018 рік дії Первомайського ВДВС, щодо не витребування дозволу у органу опіки та піклування, вважалися правильними.

У Постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 червня 2018 року у справі № 761/7978/15-ц (провадження № 14-58цс18) зазначено, що: «необхідність застосування пункту 2 частини першої статті 205 ЦПК України зумовлена, по-перше, неприпустимістю розгляду судами тотожних спорів, в яких одночасно тотожні сторони, предмет і підстави позову, та, по-друге, властивістю судового рішення, що набрало законної сили (стаття 223 ЦПК України). За змістом наведеної норми позови вважаються тотожними, якщо в них одночасно співпадають сторони, підстава та предмет спору. Нетотожність хоча б одного з елементів не перешкоджає повторному зверненню до суду заінтересованих осіб за вирішенням спору. У розумінні цивільного процесуального закону предмет позову - це матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої він просить ухвалити судове рішення. У матеріальному розумінні предмет позову - це річ, щодо якої виник спір».

Крім того, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 грудня 2019 року у справі № 917/1739/17 (провадження № 12-161гс19) вказано, що «предмет позову - це певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення, яка опосередковується відповідним способом захисту прав або інтересів. Підстави позову - це обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу».

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 червня 2019 року по справі № 924/1473/15 (провадження № 12-15гс19) зазначено, що: «підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу. Тобто зміна предмета позову означає зміну вимоги, з якою позивач звернувся до відповідача, а зміна підстав позову - це зміна обставин, на яких ґрунтується вимога позивача. Одночасна зміна і предмета, і підстав позову не допускається. Разом з тим не вважаються зміною підстав позову доповнення його новими обставинами при збереженні в ньому первісних обставин та зміна посилання на норми матеріального чи процесуального права».

Виходячи з викладеного, колегія суддів вважає, що подана ОСОБА_1 02 липня 2021 року позовна заява, містить інші підстави позову, які не є тотожними з позовною заявою поданою у листопаді 2018 року.

Оскільки суд першої інстанції був іншої думки, на вказане уваги не звернув та відмовив у відкриті провадження, то зазначену помилку слід виправити постановою суду апеляційної інстанції, а саме скасувати оскаржувану ухвалу, а позовну заяву разом з доданими матеріалами слід передати до того ж суду І інстанції для продовження розгляду, в іншому складі суду.

Керуючись статями 374, 376, 381-382 ЦПК України, суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану її представником адвокатом Горбенко Вікторією Олександрівноюзадовольнити.

Ухвалу Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 07 липня 2021 року про відмову у відкритті провадження - скасувати, а позовну заяву ОСОБА_1 разом з доданими до неї матеріалами, передати до того ж суду для продовження її розгляду, в іншому складі суду.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови у випадках, передбачених ст. 389 ЦПК України.

Головуючий: П.П. Лисенко

Судді : Н.В. Самчишина

Т.В. Серебрякова

_______________________________________________

Повний текст постанови складено 18 серпня 2021 року.