Придніпровський районний суд м.Черкаси

Справа № 711/2366/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

заочне

13 серпня 2021 року м. Черкаси

Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого судді Позарецької С.М.

при секретарі Осадчій А.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання, -

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернулася до Придніпровського районного суду м. Черкаси із позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що вона з відповідачем ОСОБА_2 перебувала у зареєстрованому шлюбі з 03.08.2002 року по 29.11.2006 рік. Шлюб між ними розірвано.

Зазначила, що від вказаного шлюбу у них з відповідачем ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася дочка ОСОБА_3 . На даний час дочка є вже повнолітньою, однак продовжує навчатися у ДВНЗ «Київський національний економічний університет імені Вадима Гетьмана» на денній формі навчання (за контрактом) та не має змоги влаштуватися на роботу, щоб самостійно отримувати заробіток.

Позивач вказала, що вона щороку сплачує за навчання 27200,00грн., згідно з договором про надання освітніх послуг №192073 від 02.08.2019 року. Крім того, саме вона сплачує за гуртожиток 5600,00грн. щорічно і комунальні послуги додатково. Повнолітня дочка потребує придбання додаткових підручників, витрат необхідного мінімального рівня утримання: одяг, харчування, проїзд, дозвілля (заняття танцями).

Зауважила, що у добровільному порядку батько (відповідач) нести витрати на утримання дочки відмовляється, фактично ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків. Додала, що як їй відомо, відповідач працює не офіційно в країнах Європейського Союзу і аліменти нікому не платить, інших неповнолітніх дітей не має. Крім того, їй відомо, що він має нерухомість в с.Новоукраїнка, Чорнобаївського району, Черкаської області.

Тож, зважаючи на викладене вище, позивач просить стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка продовжує навчання, у розмірі 3000,00 грн. щомісяця, починаючи з дати подання позову та до закінчення навчання, чи до досягнення 23-річного віку - у зв`язку з тим, яка з вказаних обставин, настане першою.

Відповідно до даних протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.04.2021, суддя Придніпровського районного суду м. Черкаси Позарецька Світлана Михайлівна, у результаті автоматизованого розподілу судової справи між суддями, визначена для розгляду судової справи № 711/2366/21.

Ухвалою суду від 07.05.2021 прийнято та відкрито провадження по справі і призначено її до судового розгляду у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Проти такого порядку сторони заперечень не надали. Надано строк для подання сторонами заяв по суті справи. Відзив на позов не подано.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, повідомлялася судом про місце, день та час розгляду справи у встановленому законом порядку.13.08.2021 року судом отримано її заяву, зі змісту якої вбачається, що позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити, розгляд справи проводити без її участі.

В судове засідання відповідач ОСОБА_2 не з`явився, судом належним чином повідомлявся про місце, день та час розгляду справи, в т.ч. і шляхом розміщення відповідного оголошення про виклик на офіційному веб-сайті суду на веб-порталі «Судова влада України». Причини неявки суду не відомі. Відзив на позов не подав.

Справу розглянуто за правилами заочного розгляду, передбаченими ст.ст. 280-282 ЦПК України, за відсутності відповідача ОСОБА_2 повідомленого у встановленому законом порядку про дату, час і місце судового засідання, який не з`явився в судове засідання без повідомлення причин, не подав відзиву проти позову, а позивач не заперечує проти такого порядку розгляду справи.

Враховуючи думку позивача, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи в їх сукупності, всебічно, повно та об`єктивно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків:

в судовому засіданні встановлено, що сторони - ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано, що підтверджується Свідоцтвом про розірвання шлюбу серії НОМЕР_1 , виданим 29.11.2006 року Відділом реєстрації актів цивільного стану по Придніпровському району м.Черкаси Черкаського міського управління юстиції Черкаської області (а.с.2).

Від даного шлюбу у них ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася донька ОСОБА_3 , що підтверджується Свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 (а.с.3).

ОСОБА_3 є студенткою 2-го курсу освітнього ступеню «бакалавр», факультету економіки та управління Київського національного економічного університету ім. Вадима Гетьмана, форма навчання денна, що підтверджується довідкою №1237 від 29.01.2021 року (а.с.14). Час закінчення навчання 30 червня 2023 року.

Відповідно до договору №192073 від 02.08.2019 року про надання освітніх послуг між закладом вищої освіти та фізичною особою, якою, в даному випадку, є - ОСОБА_1 (позивач), вбачається, що дочка сторін - ОСОБА_3 дійсно отримує освітні послуги за денною формою навчання за спеціальністю менеджмент, спеціалізація менеджмент бізнес-організацій, факультету економіки та управління. Навчання проводиться протягом 4-х років (п.1 Договору).

Загальна вартість освітньої послуги за вказаним договором становить 108800,00 грн. (п.9 Договору), плата вноситься посеместрово за встановленими розмірами та термінами оплати ( п.10 Договору) (а.с.15).

ОСОБА_3 на період навчання зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою про реєстрацію місця проживання особи, виданою 30.10.2020р. Відділом з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Шевченківської РДА за №54591408 (а.с.5).

Відповідачем не були спростовані доводи позивача, зазначені у позовній заяві, про те, що самостійно вона не може матеріально забезпечити належне існування та навчання дочки, враховуючи, що вона навчається на денній формі навчання та влаштуватись на роботу не має можливості через особливості організації навчального курсу, самостійних доходів не має. При цьому, як вказує у позові позивач, відповідач працездатна особа та має можливість утримувати дочку, сплачуючи відповідні аліментні платежі.

За таких обставин, на думку суду, між сторонами має місце спір, що випливає із правовідносин щодо обов`язку батьків утримувати своїх повнолітніх сина, дочку, що регулюються главою 16 Сімейного Кодексу України.

Відповідно до ст. 55 Конституції України та ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст. 5 ЦПК України). Способи захисту для даних правовідносин визначені Сімейним Кодексом України.

Згідно з положеннями ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування (ч. ч. 3, 4 ст. 77 ЦПК України). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 78 ЦПК України).

Аліменти це обов`язок утримання у визначених законом випадках одним членом сім`ї інших, які потребують цього.

Батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати (ст. 198 СК України).

Згідно з частиною другою статті 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Статтею 199 СК України передбачено, що якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років.

На відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах на дитину до досягнення нею повноліття (стаття 185 СК України), правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка передбачає, зокрема обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу). При визначенні розміру аліментів необхідно враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами. Такої правової позиції дотримується КЦС у складі Верховного Суду у постанові від 20.05.2020 року по справі № 635/1139/17.

Як передбачено пунктом 20 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року № 3, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Аналогічна правова позиція знайшла своє відображення у постанові КЦС у складі Верховного Суду від 20.05.2020 року по справі №635/1139/17.

Відповідно до ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати (ст. 182 СК України).

Позивач просила стягувати з відповідача на її користь аліменти в розмірі 3000,00грн., щомісячно, починаючи з дня подачі позову та до досягнення дочкою 23-річного віку.

Разом з тим, суд зауважує, що ст. 200 СК України передбачено визначення розміру аліментів двома способами: у частці від доходу платника аліментів та у твердій грошовій формі.

Статтею 201 СК України не передбачено можливість застосування до відносин щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, положень ч. 2 ст.182 СК України, яким встановлено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Отже, системний аналіз положень ст.ст.182, 200, 201 СК України свідчить, що законом не передбачено визначення розміру аліментів на утримання повнолітньої дочки, сина в частці від доходу з встановленням обмеження щодо їх мінімального розміру в грошовому еквіваленті, оскільки положення ч. 2 ст. 182 СК України стосуються лише аліментів на дітей, тобто, фізичних осіб, які не досягли повноліття (ст. 6 СК України).

При визначенні розміру аліментів враховуються такі доходи платника аліментів як: основна заробітна плата, усі види доплат і надбавок до заробітної плати, премії та винагороди, пенсії, стипендії, допомоги по безробіттю, дивіденди та інші доходи, що передбачені Постановою Кабінету Міністрів України від 26 лютого 1993 року № 146 «Про перелік видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб».

При визначенні розміру аліментних платежів, суд враховує обставини щодо необхідності в матеріальному забезпеченні батьками повнолітньої дочки. При цьому, відповідачем не надано доказів, які б спростовували наявність у нього можливості надавати матеріальну допомогу дочці.

Стосовно періоду, протягом якого мають стягуватися аліменти, то відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а згідно ч. 2 ст. 199 СК України право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

Таким чином, з`ясувавши обставини справи, враховуючи думку позивача, судом не встановлено жодних обставин, які б свідчили про неможливість відповідача сплачувати аліменти на утримання повнолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка продовжує навчання, в розмірі 3000,00 грн. щомісячно.

На основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які посилався позивач, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку про можливість задоволення позовних вимог. Отже, слід стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка продовжує навчання в Київському національному економічному університеті імені Вадима Гетьмана за спеціальністю «Менеджмент», спеціалізація «Менеджмент бізнес-організацій» у розмірі 3000,00 щомісячно, починаючи з 13.04.2021 року на період навчання і до закінчення дочкою навчання, але не довше, ніж до досягнення нею 23-х років.

Відповідно до положень ст. п. 1 ч.1 ст. 430 ЦПК України, рішення про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає до негайного виконання.

Крім того, з відповідача слід стягнути судовий збір у дохід держави в сумі 908 грн. 00 коп., як передбачено ст. 141 ЦПК України та Законом України «Про судовий збір».

На підставі викладеного та, керуючись ст.ст. 182, 191, 198, 199, 200, 201 СК України, ст.ст.3, 4, 5, 10, 12, 13, 19, 76-81, 141, 258, 259, 263-265, 268, 273, 274, 280-282, 353, 430 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

Позовні вимоги задовольнити.

Стягувати з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 ) на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 аліменти в розмірі 3000,00 грн. (три тисячі гривень) щомісячно, починаючи з 13.04.2021 року на період навчання і до закінчення дочкою навчання, але не довше, ніж до досягнення нею 23-х років.

Рішення про стягнення аліментів в частині виплати за один місяць підлягає до негайного виконання.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ) судовий збір в дохід держави в сумі 908 грн. 00 коп.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення через суд першої інстанції до Черкаського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення. Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Повний текст судового рішення складено 18 серпня 2021 року.

Головуючий: С. М. Позарецька