Справа № 415/349/21
Провадження № 2/415/902/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 серпня 2021 року м. Лисичанськ

Лисичанський міський суд Луганької області у складі:

головуючого судді Луньової Д.Ю.,

за участю секретаря Жукової Д.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Лисичанську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Лисичанської міської військово-цивільної адміністрації Сєвєродонецького району Луганської області, ОСОБА_2 про встановлення факту прийняття спадщини, та визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просив встановити факт прийняття спадщини після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 батька ОСОБА_3 та визнати за позивачем право власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 .

Свої вимоги позивач мотивував тим, що його батько ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . На день відкриття спадщини позивач та його мати спадкоємці першої черги, були зареєстровані із померлим за адресою: АДРЕСА_1 . Мати позивача ОСОБА_2 написала заяву про відмову від спадщини. Однак позивач помилково подав приватному нотаріусу Лисичанського міського нотаріального округу Поджарій Л.П. заяву про прийняття спадщини. 26.11.2020 р., звернувшись до державного нотаріуса Лисичанської державної нотаріальної контори, позивач отримав відмову у видачі свідоцтва про спадщину, оскільки спадкова справа передана до Луганського обласного нотаріального архіву, який перебуває на тимчасово окупованій території. Тому позивач змушений був звернутись до суду з даним позовом.

У судове засідання позивач не з`явився, в позовній заяві просив розглядати справу без його участі.

Відповідачі в судове засідання не з`явились, надали суду заяви в яких просили слухати справу за їх відсутності. Відповідач ОСОБА_4 позов визнала. Представник відповідача - Лисичанської міської військово-цивільної адміністрації Сєвєродонецького району Луганської області покладався на розсуд суду.

За приписами ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи та письмові докази в їх сукупності, оцінивши їх відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд приходить до висновку ухвалити у даній справі рішення про задоволення позову ОСОБА_3 з огляду на наступне.

Так, судом встановлено:

З свідоцтва про смерті серії НОМЕР_1 (а.с. 8), що ОСОБА_3 , помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що був складений актовий запис № 927.

З свідоцтва народження серії НОМЕР_2 (а.с. 6), що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 є сином ОСОБА_3 та ОСОБА_2 .

З договору купівлі-продажу житлового будинку від 22.02.2008 р. реєстровий № 983 (а.с. 9-10), витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно (а.с. 11) житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою АДРЕСА_1 належить на праві приватної власності ОСОБА_3 .

З довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні осіб № 17766 від 24.12.2020 р., виданої Управлінням адміністративних послуг (а.с. 13) станом на 22.07.2011 р. за адресою: АДРЕСА_1 були зареєстровані: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 .

Державний нотаріус Лисичанської державної нотаріальної контори Луганської області Домарєва Л.В. на звернення позивача з метою отриманням свідоцтва про право на спадщину видала постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 577/02-31 від 26.11.2020, яку вмотивувано неможливістю отримати спадкову справу № 1/2012, заведену після смерті померлого ОСОБА_3 , необхідну для встановлення кола спадкоємців.

Доказів, які слід було б відхилити, судом не встановлено.

Враховуючи зміст заявлених вимог, суд приходить до висновку про необхідність аналізу наступних правових норм.

У відповідності до ст. 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності.

У ст. 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Зважаючи на ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

З огляду на ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

У ст. 1261 ЦК України передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Частиною 3 ст. 1268 ЦК України визначено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

У ч. 5 ст. 1268 ЦК України визначено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Частиною 1 ст. 1269 ЦК України визначено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

За правилами ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Статтями 293, 315 ЦПК України визначено, що судом може бути встановлено факти, що мають юридичне значення, тобто такі, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно з ч. 6 ст. 294 ЦПК України у разі наявності спору про право, встановлення факту, що має юридичне значення, повинно розглядатися у порядку позовного провадження.

З огляду на позицію, висвітлену у п. 2 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 №24-753/0/4-13, відповідно до ст. 67 Закону України «Про нотаріат» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розгляду у позовному провадженні. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, в тому числі й у випадку визначення судом за позовом спадкоємця додаткового строку для прийняття спадщини.

З урахуванням проаналізованих правових норм в розрізі встановлених обставин у справі суд приходить до наступних висновків.

ОСОБА_3 за життя заповіту не склав. Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 . Позивач є спадкоємцем першої черги та на час смерті був зареєстрований зі спадкодавцем. Відповідач ОСОБА_2 не заперчувала обставин, викладених у позові, у тому числі про відмову нею від спадщини, та визнала позов. Спірний будинок належав на праві приватної власності померлому ОСОБА_3 . Позивач звернувся до нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про спадщину, однак йому було відмовлено.

З огляду на вказане та те, що позивач прийняв спадщину за законом після смерті його батька шляхом постійного проживання з померлим на момент його смерті, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 набув у власність в порядку спадкування житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Суд визнає, що оскільки позивач вичерпав можливість оформити свої спадкові права у нотаріальному та позасудовому порядку, його невизнане право на спадкове майно слід захистити та визнати за ним право власності на спірний будинок.

На підставі викладеного, ст. 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст. 13, 41, 55, 58 Конституції України, ст.ст. 15, 16, 321, 381, 392, 1217, 1218, 1223, 1225, 1258, 1261, 1268-1270, 1296-1298 ЦК України, керуючись ст.ст. 4, 5, 12, 81, 89, 247, 263-265, 273, 293, 294, 315, 354, 355 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Лисичанської міської військово-цивільної адміністрації Сєвєродонецького району Луганської області, ОСОБА_2 про встановлення факту прийняття спадщини, та визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом - задовольнити повністю.

Встановити факт прийняття спадщини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , після смерті батька ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Луганського апеляційного суду або через Лисичанський міський суд Луганської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Д.Ю. Луньова