Провадження №22-ц/812/1654/21
П О С Т А Н О В А

Іменем України

17 серпня 2021 року м. Миколаїв

колегія суддів судової палати в цивільних справах Миколаївського апеляційного суду у складі:

головуючого: Базовкіної Т.М.,

суддів: Царюк Л.М. та Яворської Ж.М.,

із секретарем судового засідання: Горенко Ю.В.,

за участю позивача ОСОБА_1 , його представника - адвоката Дідняк І.А., представника відповідача - адвоката Чуб Т.В.,

розглянувши в порядку спрощеного провадження у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 487/1519/20 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення, яке постановив Заводський районний суду м. Миколаєва під головуванням судді Кузьменко Вячеслава Володимировича у приміщенні цього суду 23 червня 2021 року о 10 год. 45 хв., повний текст якого складено того ж дня, за позовом ОСОБА_1 до Державної установи «Держгідрографія» про скасування наказу, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди,

у с т а н о в и л а :

У березні 2020 р. ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Державної установи «Держгідрографія» в особі філії цієї установи «Миколаївський район «Держгідрографія» (далі - філія ДУ «Держгіжрографія» «Миколаївський район «Держгідрографія») про скасування наказу, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, стягнення моральної шкоди.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що згідно з наказом відповідача від 11 січня 2019 року № 8-к позивача прийнято на посаду заступника начальника відділу експлуатації плавзасобів з 14 січня 2019 року філії ДУ «Держгіжрографія» «Миколаївський район Держгідрографії», а наказом від 13 серпня 2019 року № 281-к його переведено на посаду заступника начальника служби флоту, що підтверджується відповідними записами у трудовій книжці. Наказом начальника філії ДУ «Держгіжрографія» «Миколаївський район «Держгідрографії» від 24 жовтня 2019 року № 177 з 03 лютого 2020 року внесено зміни до структури та штатного розпису відповідача, згідно з додатком до якого зі служби флоту виключено посаду заступника начальника служби. На підставі вказаного наказу наказом в.о. начальника філії ДУ «Держгіжрографія» «Миколаївський район «Держгідрографії» від 25 жовтня 2019 року № 172 з 03 лютого 2020 року внесено зміни до організаційної структури та штатного розпису відповідача та доручено начальнику відділу кадрів в термін до 30 листопада 2019 р. попередити працівників, посади яких ліквідуються, про наступне звільнення, а також вирішено вжити заходів щодо переведення цих працівників на вакантні посади та за відсутності роботи за відповідною професією чи спеціальністю, а також у разі відмови працівників від переведення на іншу роботу, звільнити їх 31 січня 2020 року у зв`язку із скороченням штату на підставі п.1 ст.40 КЗпП України. Згідно з Додатком № 1 до цього наказу зі служби флоту з 03 лютого 2020 року виключено 2 посади, в тому числі посаду заступника начальника служби. Повідомленням від 21 листопада 2019 року відповідач повідомив позивача, що згідно з вищевказаними наказами посаду, яку він обіймає, буде скорочено з 03 лютого 2020 року, а 01 листопада 2019 року відбулося засідання комісії з визначення працівників, які мають переважне право на залишення на роботі при вивільненні працівників філії ДУ «Держгіжрографія» «Миколаївський район «Держгідрографії», за результатами якого позивачу не надано переважного права на залишення на роботі при вивільненні працівників, замість того позивачу пропонувалися вакантні посади у ДУ «Держгідрографія» згідно з додатками на 10 аркушах. Крім того, його попередили, що у разі відмови від запропонованого працевлаштування його буде звільнено відповідно до п. 1 ст.40 КЗпП України після закінчення 2-місячного терміну попередження за скороченням штату. До вказаного повідомлення були додані додатки з переліками вакантних посад ДУ «Держгідрографія». Повідомленням від 11 січня 2020 року № 01-20 голова профспілкового комітету первинної профспілкової організації ДУ «Держгідрографія», членом якої є позивач, відмовила відповідачу у наданні згоди на розірвання із ним трудового договору 31 січня 2020 року у зв`язку із скороченням штату на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України та згідно зі ст.49-4 КЗпП України просила відмінити заходи, пов`язані із вивільненням працівників, в тому числі і позивача. Незважаючи на відмову профкому у наданні згоди на розірвання із позивачем трудового договору, відповідач наказом від 18 лютого 2020 року № 35-к звільнив позивача з займаної посади на підставі пункту 1 статті 40 КЗпП України та проведено розрахунок.

Посилаючись на викладене, позивач просив суд вказаний наказ про звільнення скасувати та поновити його на посаді заступника начальника служби флоту філії Державної установи «Держгідрографія» «Миколаївський район Держгідрографії»; стягнути заробітну плату за час вимушеного прогулу та моральну шкоду у розмірі 80000 грн. й 10000 грн. судових витрат.

Від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, у якому відповідач просить відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Відзив мотивований тим, що посилання позивача на порушення норм закону при звільненні є безпідставним. Документи щодо попередження про звільнення були отримані позивачем 25 листопада 2019 р. особисто. 16 грудня 2019 р., 15 січня 2020 р. та 28 листопада 2019 р. позивачу додатково були запропоновані вакантні посади, що підтверджується його особистим підписом. Позивач відмовився від усіх запропонованих йому вакантних посад. У період з 30 жовтня 2019 р. по 04 листопада 2019 р.; з 05 листопада 2019 р. по 22 листопада 2019 р.; з 30 січня 2020 р. по 06 лютого 2020 р. та з 07 лютого 2020 р. по 17 лютого 2020 р. позивач знаходився на лікарняному. 18 лютого 2020 р. позивач був звільнений наказом № 35-к у зв`язку із скороченням штату працівників. У якості підстави для скасування наказу про звільнення від 18 лютого 2020 р. № 35-к позивач вказує на те, що профком ППО «Держгідрографія» ПРМТУ відмовив відповідачеві у наданні згоди на звільнення позивача, належно мотивувавши таку відмову. Однак, інформація, зазначена у повідомлені профкому, стосується питання правомірності прийняття рішень власником про зміну організаційних структур філії, починаючи з 14 серпня 2019 р., що не є предметом судового розгляду, тому відповідач вважав таку відмову у наданні згоди невмотивованою.

Ухвалою Заводського районного суду м. Миколаєва від 13 листопада 2021 року відповідача Державну установу «Держгідрографія» в особі філії цієї установи замінено на належного - Державну установу «Держгідрографія».

Рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 23 червня 2021 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Рішення суду мотивовано тим, що при звільненні позивача відповідачем було дотримано вимог законодавства про працю щодо порядку вивільнення працівників, доказів іншого позивачем не надано, а тому відсутні підстави для задоволення позовних вимог щодо його поновлення на роботі.

В апеляційні скарзі ОСОБА_1 вказує, що рішення суду постановлене з порушенням норм матеріального та процесуального права, з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, просить скасувати рішення та ухвалити нове про задоволення позовних вимог.

Апеляційна скарга мотивована тим, що незважаючи на вмотивовану відмову профкому у наданні згоди на розірвання із ОСОБА_1 трудового договору, відповідач оскаржуваним наказом незаконно звільнив його з роботи. Також позивач зауважив, що при вирішенні даного спору суд у рішенні взагалі не надав оцінку такому доказу як повідомлення первинної профспілкової організації «Державна установа «Держгідрографія» від 11 січня 2020 року, в якому чітко та аргументовано зазначено про ненадання згоди на розірвання трудового договору у зв`язку зі скорочення штату на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України з членом ППО ДУ «Держгідрографія» ПРМТУ - працівником ОСОБА_1 .

Відповідачем свідомо було порушено строки звернення до профспілкового комітету та письмове повідомлення про причини, строки проведення вивільнення та кількість працівників, яких це може стосуватись, а також про заходи, спрямовані на працевлаштування працівників, які підлягають вивільненню. Подання відповідачем було направлено 08 січня 2020 року, а звільнений позивач 18 лютого 2020 року, тобто повідомлення направлено менше ніж за три місяці до вивільнення, що, в свою чергу, є порушенням норм діючого законодавства.

Позивач вважає недоведеним факт, встановлений судом першої інстанції, що при звільненні відповідач мав керуватись згодою, яка надана Українською професійною спілкою працівників річкового транспорту, тоді як з листопада 2019 року ОСОБА_1 не був членом вказаної профспілки.

При цьому роботодавець зобов`язаний запропонувати працівнику, який вивільнюється, всі наявні вакансії та роботи, які може виконувати працівник, тобто ті посади, що відповідають кваліфікації працівника.

Однак, позивачу були запропоновані посади, які не відповідають його кваліфікації.

Позивач також вважає, що суд формально розглянув справу, не надавши належної оцінки доказам та доводам, наданих позивачем.

Окрім того, текст судового рішення повторює зміст рішення суду по справі за позовом ОСОБА_2 №487/989/20, копія якого як доказ надавалась суду представником відповідача, та відсутня будь-яка індивідуальність обставин судової справи, а саме викладення обставин, які мали місце під час розгляду позову ОСОБА_1 .

У відзиві на апеляційну скаргу представник відповідача просить рішення суду залишити без змін, а скаргу ОСОБА_1 - без задоволення, посилаючись на недоведеність позовних вимог через необґрунтованість відмови профкому у наданні згоди на звільнення позивача.

Заслухавши доповідь судді, пояснення позивача, представників сторін, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню із таких підстав.

Відповідно до положень частин 1, 2, 3, 5 статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно із вимогами частини 1 статті 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Вказаним положенням процесуального закону відповідає рішення суду першої інстанції.

Як вбачається з матеріалів справи і таке встановив суд першої інстанції, ОСОБА_1 14 січня 2019 року був прийнятий на роботу на посаду заступника начальника відділу експлуатації плавзасобів філії Державної установи «Держгідрографія» «Миколаївський район «Держгідрографії» (том 1, а.с. 9, 11-12). 14 серпня 2018 року його переведено на посаду заступника начальника служби флоту (том 1, а.с. 74).

Відповідно до наказу № 177 від 24 жовтня 2019 року начальника ДУ «Держгідрографія» «Про внесення змін до структури та штатного розпису філії «Миколаївський район» ДУ «Держгідрографії» з 03 лютого 2020 року внесені зміни до структури та штатного розпису ДУ «Держгіжрографія» «Миколаївський район «Держгідрографії»: зі служби флоту виключена посада заступник начальника служби 1 одиниця; провідний інженер - 1 одиниця (том 1, а.с. 14-15).

Наказом виконуючого обов`язки начальника філії ДУ «Держгіжрографія» «Миколаївський район «Держгідрографії» від 25 жовтня 2019 року № 172 «Про внесення змін до структури та штатного розпису філії ДУ «Держгіжрографія» «Миколаївський район «Держгідрографії» на виконання наказу начальника ДУ «Держгідрографія» від 24 жовтня 2019 року № 177 з 03 лютого 2020 року внесено зміни до організаційної структури та штатного розпису філії ДУ «Держгіжрографія» «Миколаївський район «Держгідрографії» згідно з додатком № 1, зокрема, зі служби флоту виключена посада заступника начальника флоту (том 1, а.с. 16-17).

17 вересня 2019 року на загальному засіданні членів первинної профспілкової організації філії ДУ «Держгіжрографія» «Миколаївський район «Держгідрографії», в тому числі за участі ОСОБА_1 , було прийнято рішення про вихід цієї первинної організації з Профспілки робітників морського транспорту України та вступу до Української професійної спілки працівників річкового транспорту (том 1, а.с. 97-99).

30 жовтня 2019 року на засіданні профспілкового комітету первинної профспілкової організації філії ДУ «Держгіжрографія» «Миколаївський район «Держгідрографії» розглядалось подання виконуючого обов`язки начальника філії про надання попередньої згоди на скорочення посад у зв`язку зі змінами в організації виробництва і праці з наданням пропозицій переведення на іншу роботу за статтями 49-2, 49-4 КЗпП України та було вирішено: «З метою забезпечення ефективного функціонування ДУ «Держгідрографія», своєчасного та у повному обсязі виконання покладених завдань, на виконання наказу по філії від 25 жовтня 2019 року № 172 «Про внесення змін до штатного розпису філії ДУ «Держгіжрографія» «Миколаївський район «Держгідрографії» надати попередню згоду на розірвання трудового договору з працівниками філії з ініціативи власника або уповноваженого ним органу у зв`язку із скороченням чисельності або штату працівників згідно п. 1 ст. 40 КЗпП України; скорочення посад у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці з наданням пропозицій переведення на іншу роботу за ст. 49-2, 49-4 КЗпП України. Надати працівникам, що підпадають під умови цих статей, всі гарантії і компенсації, передбачені чинним законодавством, провести необхідні консультації щодо визначення працівників, які мають переважне право на залишення на роботі» (том 1, а.с. 100-101).

07 листопада 2019 року профспілковим комітетом первинної профспілкової організації філії ДУ «Держгіжрографія» «Миколаївський район «Держгідрографії», членом якої був ОСОБА_1 , розглядалось питання про надання попередньої згоди на розірвання трудового договору з позивачем у зв`язку із скороченням штату та надана така згода (протокол № 28, том 1, а.с. 103-105). Позивач своїм правом бути присутнім на засіданні особисто або взяти участь у засіданні через свого представника не скористався.

08 листопада 2010 року на ім`я голови первинної профспілкової організації філії ДУ «Держгіжрографія» «Миколаївський район «Держгідрографії» надійшла заява ОСОБА_1 про зняття його з обліку у цій організації (том 1, а.с. 113).

14 листопада 2019 року профспілковий комітет первинної профспілкової організації філії ДУ «Держгіжрографія» «Миколаївський район «Держгідрографії» зняв з обліку Білошапку з 08 листопада 2019 року (том 1, а.с. 115).

Згідно витягу з протоколу засідання профспілкового комітету первинної профспілкової організації Державної установи «Держгідрографія» «Професійної спілки робітників морського транспорту України» від 04 листопада 2019 року № 30-19 від 30 жовтня 2019 року (том 1, а.с. 18-19) задоволено прохання працівника ФДУ «Миколаївський район» «Держгідрографії» та поставлено його на облік до ППО ДУ «Держгідрографія» ПРМТУ з листопада 2019 року (том 1, а.с. 18-19).

25 листопада 2019 року ОСОБА_1 отримав повідомлення, підписане начальником філії ДУ «Держгіжрографія» «Миколаївський район «Держгідрографії» 21 листопада 2019 року № 2085/6/19, про скорочення з 03 лютого 2020 року посади, яку він обіймав, а також з пропозицією працевлаштування на наявні вакантні посади як у цій філії, так і в інших філіях, та попередженням про наступне звільнення з роботи у разі відмови від запропонованого працевлаштування (том 1, а.с. 80-85).

Пропозиції відповідача щодо працевлаштування на наявні вакантні посади з переліком таких посад також вручались позивачеві 28 листопада 2019 року, 16 грудня 2019 року,15 січня 2020 року (том 1, а.с. 87-90).

Від усіх пропозицій щодо працевлаштування на інші, вакантні посади, ОСОБА_3 відмовився, що засвідчив своїм підписом.

24 грудня 2019 року начальник філії ДУ «Держгіжрографія» «Миколаївський район «Держгідрографії» направив подання голові ППО ДУ «Держгідрографія» Рутьян Є.П. про надання згоди на розірвання трудового договору 31 січня 2020 року з заступником начальника служби флоту ОСОБА_1 у зв`язку із скороченням штату на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України (том 1, а.с. 34).

Згідно повідомлення голови профкому ППО ДУ «Держгідрографія» Рутьян Є.П. від 11 січня 2020 року на засіданні профспілкового комітету первинної профспілкової організації ДУ «Держгідрографія» 08 січня 2020 року у надання згоди на звільнення позивача адміністрації установи відмовлено (том 1, а.с. 35-38). 27 січня 2020 року виконуючим обов`язки начальника ДУ «Держгідрографія» затверджено штатний розпис філії ДУ «Держгіжрографія» «Миколаївський район «Держгідрографії», згідно якого у службі флоту відсутня одиниця заступника начальника цієї служби (том 1, а.с. 96).

18 лютого 2020 року позивача звільнено з займаної посади у зв`язку із скороченням штату працівників за пунктом 1 ст. 40 КЗпП України на підставі наказу №35к від 18 лютого 2020 року (том 1, а.с. 10, 93).

Посилаючись на порушення відповідачем порядку його звільнення у зв`язку із наявністю обґрунтованої відмови первинної профспілкової організації у наданні згоди на звільнення працівника, позивач подав даний позов.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що звільнення позивача було здійснено роботодавцем з дотриманням вимог законодавства України про працю.

Колегія суддів погоджується з вказаними висновками суду з огляду на наступне.

Щодо наявності підстав звільнення за пунктом 1 частини першої статті 40 КЗпП України, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадку змін в організації виробництва й праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників.

Пунктом 1 частини першої статті 40 КЗпП України передбачена можливість розірвання трудового договору за ініціативою власника чи уповноваженого ним органу при змінах в організації виробництва і праці, до яких відноситься, зокрема, і скорочення чисельності чи штату працівників.

Порядок вивільнення працівників у зв`язку зі змінами в організації виробництва і праці та порядок врахування переважного права працівника на залишення на роботі встановлено статтями 42, 49-2 КЗпП України.

Відповідно до частини другої статті 40 КЗпП України звільнення з підстав, зазначених у пунктах 1, 2 і 6 цієї статті, допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу.

Системний аналіз наведених положень закону свідчить про те, що розглядаючи трудові спори, пов`язані зі звільненням відповідно до пункту 1 частини першої статті 40 КЗпП України, суди мають з`ясувати питання про те, чи дійсно у відповідача мали місце зміни в організації виробництва і праці, скорочення чисельності або штату працівників, чи додержано власником або уповноваженим ним органом норм законодавства, що регулюють вивільнення працівника, які є докази про те, що працівник відмовився від переведення на іншу роботу або що власник або уповноважений ним орган не мав можливості перевести працівника з його згоди на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації, чи не користувався вивільнюваний працівник переважним правом на залишення на роботі та чи попереджувався він за два місяці про наступне вивільнення.

Так, з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 з 14 серпня 2018 року займав посаду заступника начальника служби флоту філії Державної установи «Держгідрографія» «Миколаївський район Держгідрографії».

Наказом № 177 від 24 жовтня 2019 року начальника ДУ «Держгідрографія» «Про внесення змін до структури та штатного розпису філії ДУ «Держгідрографія» «Миколаївський район Держгідрографії» та виданим на його підставі наказом виконуючого обов`язки начальника філії ДУ «Держгідрографія» «Миколаївський район Держгідрографії» від 25 жовтня 2019 року № 172 з 03 лютого 2020 року внесені зміни до структури та штатного розпису філії ДУ «Держгідрографія» «Миколаївський район Держгідрографії»: зі служби флоту виключена посада заступник начальника служби 1 одиниця. Ці зміни відображені у затвердженому 27 січня 2020 року штатному розпису філії.

Таким чином, встановлено факт зміни в організації виробництва і праці, а саме скорочення чисельності та штату працівників на підприємстві, у тому числі і посади позивача, а тому у відповідача були підстави для звільнення позивача за пунктом першим статті 40 КЗпП України.

Частиною другою статті 40 КЗпП України передбачено, що звільнення з підстав, зазначених у пунктах 1, 2 і 6 цієї статті, допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу.

За правилами статті 49-2 КЗпП України про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці. Одночасно з попередженням про звільнення у зв`язку зі змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації.

Власник вважається таким, що належно виконав вимоги частини другої статті 40, частини третьої статті 49-2 КЗпП України щодо працевлаштування працівника, якщо запропонував йому наявну на підприємстві роботу, тобто вакантну посаду чи роботу за відповідною професією чи спеціальністю, чи іншу вакантну роботу, яку працівник може виконувати з урахуванням його освіти, кваліфікації, досвіду тощо.

Власник вважається таким, що належно виконав вимоги частини другої статті 40, частини третьої статті 49-2 КЗпП України щодо працевлаштування працівника, якщо запропонував йому наявну на підприємстві роботу, тобто вакантну посаду чи роботу за відповідною професією чи спеціальністю, чи іншу вакантну роботу, яку працівник може виконувати з урахуванням його освіти, кваліфікації, досвіду тощо.

При цьому роботодавець зобов`язаний запропонувати всі вакансії, що відповідають зазначеним вимогам, які існують на цьому підприємстві, незалежно від того, в якому структурному підрозділі працівник, який вивільнюється, працював.

Таким чином, однією з гарантій для працівників при скороченні чисельності або штату є обов`язок власника підприємства чи уповноваженого ним органу працевлаштувати працівника.

Відповідний правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 вересня 2018 року у справі № 800/538/17, провадження № 11-431асі18.

Позивач 28 листопада 2019 року, тобто більш ніж за два місця, був попереджений про звільнення, яке відбулося 18 лютого 2020 року. При цьому йому як одночасно з попередженням про звільнення, так і в подальшому до звільнення неодноразово пропонувались вакантні посади як у філії ДУ «Держгідрографія» «Миколаївський район Держгідрографії», так і в інших структурних підрозділах відповідача.

За такого відповідач своєчасно та належним чином повідомив позивача про наступне вивільнення та в повній мірі виконав обов`язок щодо надання пропозицій про всі наявні на підприємстві вакансії, які з`явилися на підприємстві протягом двох місяців і які існували на день звільнення.

Доказів протилежного ОСОБА_1 не надавалось, про порушення відповідачем вимог частини 2 статті 40, частин другої, третьої статті 49-2 КЗпП України як на підставу заявлених позовних вимог він не посилався, тому апеляційний суд відхиляє аргументи апеляційної скарги про те, що відповідач не дотримався вимог щодо здійснення заходів із працевлаштування позивача, запропонувавши посади, які не відповідають його кваліфікації, оскільки підтвердження таких обставин відсутнє.

Щодо дотримання роботодавцем вимог статті 43 КЗпП України, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно з вимогами статті 43 КЗпП України розірвання трудового договору з підстав, передбачених пунктами 1 (крім випадку ліквідації підприємства, установи, організації), 2-5, 7 статті 40 пунктами 2 і 3 статті 41 цього Кодексу, може бути проведено лише за попередньою згодою виборного органу (профспілкового представника) первинної профспілкової організації, членом якої є працівник.

Відповідно до частини сьомої статті 43 КЗпП України рішення виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника) про відмову в наданні згоди на розірвання трудового договору повинно бути обґрунтованим. У разі якщо в рішенні немає обґрунтування відмови в наданні згоди на розірвання трудового договору, власник або уповноважений ним орган має право звільнити працівника без згоди виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника).

Частиною шостою статті 39 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» визначено, що рішення профспілки про ненадання згоди на розірвання трудового договору має бути обґрунтованим. У разі, якщо в рішенні немає обґрунтування відмови у згоді на звільнення, роботодавець має право звільнити працівника без згоди виборного органу профспілки.

У постанові Верховного Суду України від 01 липня 2015 року № 6-703цс15 викладена правова позиція, що суд, розглядаючи трудовий спір, повинен з`ясувати, чи містить рішення профспілкового комітету власне правове обґрунтування такої відмови. І лише у разі відсутності у рішенні правового обґрунтування відмови у наданні згоди на звільнення працівника власник або уповноважений ним орган має право звільнити працівника без згоди виборного органу первинної профспілкової організації і таке звільнення є законним у разі дотримання інших передбачених законодавством вимог для звільнення.

В аспекті положень частини сьомої статті 43 і частини шостої статті 39 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» та з урахуванням вище зазначеного висновку слідує, що оскільки необґрунтованість рішення профспілкового комітету породжує відповідне право власника на звільнення працівника, а обґрунтованість такого рішення виключає виникнення такого права, то суд зобов`язаний оцінювати рішення профспілкового органу на предмет наявності чи відсутності ознак обґрунтованості. Враховуючи, що у зазначених нормах зміст поняття обґрунтованості рішення профспілкового органу закон не розкриває, то така обґрунтованість повинна оцінюватись судом виходячи із загальних принципів права і засад цивільного судочинства (стаття 8 Конституції України, стаття 3 ЦК України, статті 1, 213 ЦПК України) та лексичного значення (тлумачення) самого слова «обґрунтований», яке означає «бути достатньо аргументованим, підтвердженим науково, переконливими доказами, доведеним фактами». Отже рішення профспілкового органу про відмову в наданні згоди на розірвання трудового договору повинно бути достатньо аргументованим та містити посилання на правове обґрунтування незаконності звільнення працівника або посилання на неврахування власником фактичних обставин, за яких розірвання трудового договору з працівником є порушенням його законних прав. Висновок про обґрунтованість чи необґрунтованість рішення профспілкового комітету про відмову у наданні згоди на звільнення працівника може бути зроблений судом лише після перевірки відповідності такого рішення нормам трудового законодавства, фактичних обставин і підстав звільнення працівника, його ділових і професійних якостей.

Суд зобов`язаний оцінювати рішення профспілкового органу на предмет наявності чи відсутності ознак обґрунтованості, оскільки необґрунтованість рішення профспілкового комітету породжує відповідне право власника на звільнення працівника, а обґрунтованість такого рішення виключає виникнення такого права.

Рішення профспілкового органу про відмову в наданні згоди на розірвання трудового договору повинно бути достатньо добре аргументованим та містити посилання на правове обґрунтування незаконності звільнення працівника або посилання на неврахування власником фактичних обставин, за яких розірвання трудового договору з працівником є порушенням його законних прав.

Як вбачається з матеріалів справи, профспілковий комітет первинної профспілкової організації ДУ «Держгідрографія» на засіданні 08 січня 2020 року у наданні згоди на звільнення позивача адміністрації філії Державної установи «Держгідрографія» «Миколаївський район Держгідрографії» відмовив, посилаючись на те, що роботодавець порушив вимоги статті 22 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності», положення Колективного договору на 2009-2021 роки щодо повідомлення профспілкового органу про майбутнє вивільнення працівників, його причини та строки, а також погодження з цим органом змін до штатного розпису. Крім того, у повідомленні профкому зроблений аналіз роботи різних структурних підрозділів державної установи, посадові інструкції керівного складу флоту, обсяг їхніх посадових обов`язків, відомості щодо збільшення посадових окладів працівників філії.

Апеляційний суд вважає, що відмова профспілкового комітету є необґрунтованою в розумінні вимог частини сьомої статті 43 і частини шостої статті 39 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності», виходячи з того, що, насамперед, така відмова пов`язана із посиланням на недотримання адміністрацією установи вимог закону щодо погодження наступних змін у штатному розкладі із профспілковими органами та незгодою профспілкового комітету із рішенням відповідача про скорочення чисельності працівників і змінами у штатному розписі.

Між тим предметом цього позову є дотримання процедури звільнення позивача відповідно до вимог частини другої статті 40, статті 42, 43, 49-2 КЗпП України, а наказ про скорочення штату не є предметом розгляду цієї справи, відповідно під час розгляду цієї справи суди позбавлені процесуальної можливості надавати оцінку законності його винесення. Крім того, на час вирішення спору судом відсутні відомості щодо оскарження в установленому порядку цього наказу та його скасування.

Таким чином, і доводи апеляційної скарги відносно того, що скорочення штату, зокрема, посади яку займав позивач, було проведено без дотримання частини третьої статті 22 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії» не заслуговують на увагу, оскільки вказане питання не є предметом розгляду даної справи.

Однак, колегія суддів звертає увагу на те, що, як вбачається зі змісту протоколу № 26 від 30 жовтня 2019 року засідання профспілкового комітету первинної профспілкової організації філії ДУ «Держгіжрографія» «Миколаївський район Держгідрографії», на цьому засіданні розглядалось подання виконуючого обов`язки начальника філії про надання попередньої згоди на скорочення посад у зв`язку зі змінами в організації виробництва і праці з наданням пропозицій переведення на іншу роботу за статтями 49-2, 49-4 КЗпП України та було вирішено погодити запропоновані відповідачем зміни, що свідчить про виконання останнім вимог статті 49-4 КЗпП та статті 22 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії».

Більш того, посилання на норми трудового законодавства, фактичні обставини і підстави звільнення відносно саме працівника ОСОБА_1 , його ділових і професійних якостей зазначена відмова первинної профспілкової організації не містить.

За такого, висновок профспілкового органу про ненадання згоди на звільнення позивача не є достатньо аргументованим, не містить посилання на правове обґрунтування незаконності звільнення саме позивача або посилання на неврахування власником фактичних обставин, за яких розірвання трудового договору з цим працівником є порушенням його законних прав, що відповідно до частини 7 статті 43 КЗпП України, статті 39 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» та вказаної вище правової позиції дає право роботодавцю звільнити працівника без згоди профспілкового органу.

Вказане спростовує доводи апеляційної скарги про те, що звільнення позивача відбулося за відсутності згоди первинної профспілкової організації, членом якої він є, з порушенням вимог КЗпП України та Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності», оскільки така відмова профспілкового комітету не містить правового обґрунтування.

Враховуючи викладене вище, апеляційний суд погоджується з висновком суду про відсутність підстав для задоволення позову через його недоведеність.

Апеляційний суд частково погоджується з доводами апеляційної скарги щодо недостатності аргументування судом першої інстанції свого висновку про відмову у позові, але таке не вплинуло на правильність висновку суду про вирішення справи по суті, а тому в силу положень статті 375 ЦПК України не вбачає підстав для скасування рішення суду.

Також колегія суддів зауважує наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, у листопаді 2020 року представником позивача до суду була подана заява про зміну предмета позову та визначення розміру позовних вимог, в якій окрім раніше заявлених позовних вимог, були додатково заявлені нові позовні вимоги: визнати такими, що порушують вимоги ст. 97 КЗпП України, колективного договору між адміністрацією і трудовим колективом відповідача на 2019-2020 роки та Положення про преміювання працівників, яке є додатком №3 до останнього, дії начальника філії ДУ «Держгідрографія» «Миколаївський район Держгідрографії» щодо нарахування та виплати позивачу на протязі 2019 року та січня 2020 року щомісячної премії; зобов`язати начальника філії здійснити нарахування та виплати позивачу щомісячної премії за 2019 р. та січень 2020 року у відповідності ст. 97 КЗпП України, трудовим колективом відповідача на 2019-2020 роки та Положення про преміювання працівників, яке є додатком №3 до останнього.

Будь-які процесуальні рішення судом щодо долі нових позовних вимог не приймалися, ці вимоги не були предметом розгляду та дослідження судом при ухваленні рішення, в якому не викладений висновок щодо їх вирішення, апеляційна скарга також не містить аргументів щодо їх вирішення, а тому апеляційний суд не вбачає підстав для виходу за межі доводів та вимог апеляційної скарги.

Частиною 13 ст. 141 ЦПК України передбачено, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

В силу ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи, що апеляційним судом рішення суду першої інстанції залишено без змін, відсутні підстави для розподілу судових витрат.

Керуючись статтями 367, 368, 374, 375, 381, 382 ЦПК України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, рішення Заводського районного суду міста Миколаєва від 23 червня 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду за наявності передбачених статтею 389 ЦПК України підстав протягом тридцяти днів з дня складення її повного тексту.

Головуючий Т.М. Базовкіна

Судді: Л.М. Царюк

Ж.М. Яворська

________________________________________

Повний текст постанови складений 18 серпня 2021 року