КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
справа №362/7240/19 головуючий у І інстанції: Кравченко Л.М. провадження 22-ц/824/7808/2021 доповідач: Сліпченко О.І.
ПОСТАНОВА

Іменем України

13 серпня 2021 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах: Сліпченка О.І. (суддя-доповідач), Сушко Л.П., Гаращенка Д.Р.

розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на заочне рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 02 вересня 2020 року у справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Київобленерго» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за використану електричну енергію,-

ВСТАНОВИВ:

В грудні 2019 року ПрАТ «Київобленерго» звернулось з вищевказаним позовом, який обґрунтовано тим, що між підприємством та ОСОБА_1 16 грудня 2006 року укладено договір про користування електричною енергією №084200021.

Відповідач є споживачами послуг, які надає позивач, однак не виконує своїх обов`язків по оплаті.

Просило стягнути з відповідача заборгованість за використану електричну енергію в сумі 29647,91 грн.

Заочним рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області від 02 вересня 2020 року позов задоволено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, ОСОБА_1 звернулась з апеляційною скаргою, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права.

Вказує, що вона була не повідомлена про розгляд справи, а відтак заочне рішення суду постановлено з порушенням процесуального законодавства.

Зауважує, що матеріали справи не містять належних доказів на підтвердження її заборгованості та періоду її виникнення.

Крім того, вказує, що позивачем не було проведено повірку лічильника, що може бути причиною некоректного нарахування.

Також, відповідач просить застосувати строки позовної давності до спірних правовідносин.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 369 ЦПК України з урахуванням конкретних обставин справи суд апеляційної інстанції може розглянути апеляційні скарги, зазначені в частинах першій та другій цієї статті, у судовому засіданні з повідомленням (викликом) учасників справи.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи вищевикладене, оскільки із матеріалів справи не вбачається обставин, які б унеможливлювали розгляд справи без повідомлення учасників справи, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.

Апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з огляду на наступне.

Згідно вимог ст. 263 ЦПК України, - судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин(фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами;

1) письмовими, речовими і електронними доказами;

2) висновками експертів

3) показань свідків.

Згідно зі ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно ч. 6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Зазначеним вимогам закону оскаржуване рішення відповідає не в повній мірі.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що факт надання послуг ПрАТ «Київобленерго» відповідачу та наявність заборгованість в останнього перед позивачем є підтвердженим належними доказами.

Колегія суддів погоджується з такими висновками, при цьому рішення місцевого суду підлягає скасуванню з урахуванням порушення місцевим судом вимог процесуального законодавства з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що відповідно до укладеного між сторонами 26 грудня 2006 року договору №084200021 позивач взяв на себе зобов`язання надійно постачати споживачеві електричну енергію у необхідних йому обсягах відповідно до граничної потужності 1,5 кВт, з гарантованим рівнем надійності, безпеки і якості, а Споживач зобов`язується оплачувати одержану електричну енергію за обумовленими тарифами (цінами) у терміни, передбачені цим Договором .

Як вбачається з особової картки споживача ОСОБА_1 , особовий рахунок НОМЕР_1 , заборгованість відповідача станом на листопад 2019 року становить 29 647,91 грн.

Згідно із статтею 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До зазначеного договору застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін.

Відповідно до ст. 526, ст. 611 ЦК України передбачає, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Статтею 77 Закону України «Про ринок електричної енергії» встановлена відповідальність за порушення законодавства, що регулює функціонування ринку електричної енергії.

Колегія суддів зауважує, що факт укладення договору між сторонами є достеменно встановленим.

Відповідачка, при тому, що ставить під сумнів надані позивачем докази, не заперечує, того факту, що використовувала послуги надані ПрАТ «Київобленерго».

Доводи апеляційної скарги з приводу некоректної роботи лічильника електроенергії апеляційний суд відхиляє, оскільки п.11 договору, укладеному між сторонами, на споживача покладено обов`язок забезпечення збереження приладів обліку та невідкладного повідомлення електропостачальника про недоліки в роботі приладу.

Доказів неналежної роботи приладу обліку або ж доказів звернення до відповідача із відповідним питання про неналежну роботу лічильника, відповідачем надано не було.

Як вбачається з наданого ПрАТ «Київобленерго» розрахунку (а.с. 9) спірна заборгованість утворилась в березні 2018 року внаслідок перерахунку виконаному 19 березня 2018 року.

Таким чином заява відповідача про необхідність застосування строків позовної давності не підлягає до задоволення, оскільки позов подано в грудні 2019 року, а тому відповідно трирічний строк позивачем не пропущено.

Крім того, відхиляються доводи відповідача про відсутність періоду нарахувань заборгованості із вищевказаних підстав.

Апеляційний суд враховує, що ОСОБА_1 не зверталась до позивача із претензіями з приводу розрахунку заборгованості або ж некоректної роботи приладу обліку, попри передбачену договором можливість складення актів-претензій.

Таким чином, відповідачка не надала доказів на спростування наявної в неї заборгованості за спожиті послуги, які було надано ПрАТ «Київобленерго», у відповідності до укладеного між сторонами договору.

Апеляційна скарга переповнена оцінкою доказів апелянтом, при цьому не вказується, які з доказів неправомірно були судом першої інстанції не прийняті, чи досліджувались із порушенням установленого законом порядку.

При цьому, колегія суддів зауважує, що слушними є доводи апеляційної скарги з приводу відсутності належного повідомлення відповідача про розгляд справи.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст.376 ЦПК України порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо справу (питання) розглянуто судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце засідання суду (у разі якщо таке повідомлення є обов`язковим), якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою.

Матеріали справи дійсно не містять доказів про повідомленні відповідача з приводу розгляду справи, а тому рішення місцевого суду підлягає скасування та ухваленню нового судового рішення про задоволення позовних вимог з підстав їх обґрунтованості та доведеності про, що було зазначено вище.

Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а у разі задоволення позову - на відповідача.

З огляду на вказане, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню сплачений судовий збір в суді першої інстанції в розмірі 1921 грн.

Керуючись ст. 367, 374, 376, 381, 382 ЦПК України, Київський апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Заочне рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 02 вересня 2020 року скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким позов Приватного акціонерного товариства «Київобленерго» до ОСОБА_1 задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь Публічного акціонерного товариства «Київобленерго» (вул. Київська, 2-б, м. Вишневе, Києво-Святошинського району, Київської області, ) заборгованість за спожиту електроенергію в сумі 29647 (двадцять дев`ять тисяч шістсот сорок сім) грн. 91 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь Публічного акціонерного товариства «Київобленерго» (вул. Київська, 2-б, м. Вишневе, Києво-Святошинського району, Київської області, ) витрати по сплаті судового збору в розмірі 1921 (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна) грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, визначених ч.3 ст.389 ЦПК України.

Повний текст постанови складено «13» серпня 2021 року.

Сліпченко О.І.

Гаращенко Д.Р.

Сушко Л.П.