УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 568/518/20

Провадження № 6/568/49/21

25 серпня 2021 р. м.Радивилів

Радивилівський районний суд Рівненської області в складі:

головуючий суддя Сільман А.О.

секретар судового засідання Саган В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали заяви Товариства з обмеженою відповідальність "Фінансова компанія "Укртехфінанс" про заміну сторони стягувача правонаступником у справі №568/518/20

за позовною заявою АТ "Оксі Банк"

до ОСОБА_1

про стягнення заборгованості за кредитним договором

ВСТАНОВИВ:

ТОВ «Фінансова компанія «Укртехфінанс» звернулося до суду із заявою про заміну сторони стягувача у зв`язку з відступленням права вимоги.

Ухвалою від 09.08.2021 р. заяву прийнято до розгляду та призначено судове засідання на 17.08.21 р.

Ухвалою від 17.08.21 р. розгляд заяви у даній справі відкладено на 25.08.21 р.

В судове засідання представники сторін не з`явились. Про дату, час та місце судового засідання повідомлені шляхом розміщення оголошення на офіційному сайті судова влада.

Разом з тим, при зверненні в суд, заявник просив здійснити розгляд заяви без його участі.

Розгляд справи здійснюється за відсутності сторін, без фіксування судового засідання технічними засобами, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Суд, дослідивши обставини справи, приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що рішенням Радивилівського районного суду Рівненської області від 29.06.21 р. у справі № 568/518/20 стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ "Оксі Банк" 882681,74 грн. заборгованості по кредиту та 13240,23 грн. судового збору.

03.09.2020 р. між ТОВ "Фінансова компанія "Укртехфінанс" та АТ "ОКСІ БАНК", укладено Договір про відступлення права вимоги №114/2-37/9, згідно якого відбулося переуступлення прав вимог.

Відповідно до п. 21 Договору, АТ "Оксі Банк" передав у власність ТОВ "Фінансова компанія "Укртехфінанс" права вимоги, які виникли або можуть винукнути у майбутньому, зокрема, право вимоги до боржників, наведених у Додатку № 1 до Договору.

Відповідно до Додатку № 1 до Договору, до заявника перейшло право вимоги по кредитному договору № 014/53-05/70879 від 02.04.08 р. щодо боржника ОСОБА_1

14.09.20 р. між ТОВ "Фінансова компанія "Укртехфінанс" та АТ "ОКСІ БАНК" укладено Договір про відступлення права вимоги за договорами іпотеки, згідно якого відбулося переуступлення прав вимог за договором іпотеки № 014/53-05/70879 від 02.04.08 р.

А відтак, ТОВ «Фінансова компанія «Укртехфінанс», набуло статусу Нового Кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які є боржниками АТ «Оксі Банк», в тому числі і за кредитним договором № 014/53-05/70879 від 02.04.08 р. щодо боржника ОСОБА_1 .

Аналізуючи встановлені обставини справи, суд враховує наступні положення чинного законодавства.

Пунктом 1 частини другої статті 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), визначено, що підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

Правонаступництвом є перехід прав і обов`язків від одного суб`єкта до іншого. Процесуальне правонаступництво виникає з юридичних фактів правонаступництва (заміни сторони матеріального правовідношення її правонаступником) і відображає зв`язок матеріального і процесуального права. Фактично, процесуальне правонаступництво є похідним від матеріального.

Отже, процесуальне правонаступництво, передбаченечинним законодавством України - це перехід процесуальних прав та обов`язків сторони у справі до іншої особи у зв`язку з вибуттям особи у спірному матеріальному правовідношенні.

За змістом статті 512 ЦК України, статті 442 ЦПК України та статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття кредитора в зобов`язанні він замінюється правонаступником.

Виходячи зі змісту статей 512, 514 ЦК України, статті 15 Закону України "Про виконавче провадження", з урахуванням положень статті 442 ЦПК України, заміна кредитора у зобов`язанні можлива з підстав відступлення вимоги (цесія), правонаступництва (смерть фізичної особи, припинення юридичної особи) тощо, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі бути стороною виконавчого провадження (у виконавчому листі) шляхом подання ним та розгляду судом заяви про заміну стягувача.

Отже, підставою для заміни сторони, тобто процесуального правонаступництва, є наступництво у матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків вибулої сторони в цих правовідносинах.

Таким чином, заміна сторони її правонаступником може відбуватися, як при відкритому виконавчому провадженні, так і при відсутності виконавчого провадження, тобто може бути проведена на будь-якій стадії процесу. Без заміни сторони виконавчого провадження, правонаступник позбавлений процесуальної можливості вчиняти будь-які дії, передбачені Законом України "Про виконавче провадження".

Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржниками, не припиняє зобов`язальних правовідносин сторін. Заміна кредитора у зобов`язанні шляхом відступлення права вимоги із зазначенням у договорі обсягу зобов`язання, яке передається на стадії виконання судового рішення, не обмежує цивільних прав учасників спірних правовідносин.

За таких обставин звернення правонаступника кредитора із заявою про надання йому статусу стягувача сторони виконавчого провадження відповідає змісту статей 512, 514 ЦК України та статті 15 Закону України «Про виконавче провадження».

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено статтями 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до частини першої статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.

Пунктом 9 частини другої статті 129 Конституції України встановлено, що основними засадами судочинства є обов`язковість судового рішення.

Згідно з вимогами ч. 1, 2 ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Вибуття первісного кредитора і заміна його новим не скасовує обов`язковості виконання рішення суду, при цьому реалізувати право на примусове стягнення присуджених судом сум можливо лише шляхом заміни сторони стягувача, оскільки новий кредитор, без вирішення питання про заміну сторони у зобов`язанні, не має права звернутися до органу державної виконавчої служби із заявою про примусове виконання рішення суду.

Європейський суд з прав людини вказує, що «право на суд» було б ілюзорним, якби правова система Договірної держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній із сторін.

Для цілей статті 6 Конвенції, виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина «судового розгляду» (HORNSBY v. GREECE, № 18357/91, § 40, ЄСПЛ, від 19 березня 1997 року).

Оскільки, договір відступлення права вимоги є чинним, в судовому порядку недійсними не визнавався, тому суд дійшов висновку, що ТОВ "Фінансова компанія "Укртехфінанс" є правонаступником АТ «Оксі Банк» щодо права вимоги до боржника ОСОБА_1 .

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду у справі № 436/7574/12 від 03 листопада 2020 року.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що зміна кредитора у зобов`язанні шляхом відступлення права вимоги не обмежує цивільних прав учасників спірних правовідносин, у зв`язку з чим заява про заміну сторони стягувача його правонаступником підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 442 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальність "Фінансова компанія "Укртехфінанс" про заміну стягувача - задовольнити.

Замінити cтягувача Акціонерне товариство "Оксі Банк" на Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Укртехфінанс" (м. Київ, вул. І. Павла, ІІ,3, оф.3, код 42563968) у справі № 568/518/20.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення до Рівненського апеляційного суду через Радивилівський районний суд.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст виготовлений 25.08.2021 р.

Суддя АО. Сільман