Справа № 405/5874/20
Провадження №2/405/932/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 березня 2021 року Ленінський районний суд м. Кіровограда у складі:

головуючого судді Іванової Л.А.

при секретарі Нетесі С.М., Мачулці П.Л.

за участю учасників справи

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_1 адвоката Жеребенко О.В.,

представника відповідача ОСОБА_2

та представника третьої особи без самостійних вимог

на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кропивницький цивільнусправу № 405/5874/20 за позовною заявою ОСОБА_1 до Управління з питань захисту прав дітей Міської ради міста Кропивницького, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача комунальний заклад «Дитячий будинок «Наш дім» Міської ради міста Кропивницького» про повернення дитини, відібраної без позбавлення батьківських прав, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до Ленінського районного суду м. Кіровограда з зазначеним позовом, в якому просила повернути їй ( ОСОБА_1 ) сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , якого було відібрано без позбавлення батьківських прав за рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 02 травня 2019 року (справа № 404/7267/18).

В обґрунтування позову позивач зазначила, що рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 02 травня 2019 року по справі № 404/7267/18 у неї було відібрано дитину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , без позбавлення її батьківських прав. Вказаним рішенням з неї також були стягнуті аліменти на утримання сина у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 23 жовтня 2018 року і до ІНФОРМАЦІЯ_2 , при чому, підставою для відібрання дитини слугувало те, що вона тривалий час не займалася вихованням сина, не проявляла до дитини материнської турботи та уваги, не спілкувалася з сином в обсязі, необхідному для його нормального самоусвідомлення, не піклувалася про здоров`я сина.

Крім того, зазначеним рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 02.05.2019 року дитину ОСОБА_4 було передано на опікування органу опіки та піклування Міської ради міста Кропивницького.

На підставі рішення виконавчого комітету Міської ради міста Кропивницького від 11 вересня 2019 року № 519 «Про влаштування неповнолітньої дитини до комунального закладу «Дитячий будинок «Наш дім» Міської ради міста Кропивницького» ОСОБА_4 перебуває на повному державному утриманні в комунальному закладі «Дитячий будинок «Наш дім» Міської ради міста Кропивницького» з 17 вересня 2019 року.

Позивач вважає, що на теперішній час умови її життя змінилися, вона дуже шкодує, що поводилася з сином таким чином, що у неї було відібрано сина органами опіки та піклування Міської ради міста Кропивницького, однак вона (позивач) дуже хоче займатися вихованням свого сина, надавати йому всю наявну внеї материнську любов і турботу, хоче спілкуватися з сином без обмежень у часі, піклуватися про нього, забезпечувати матеріально, надавати йому одяг та їжу, доглядати за ним. Вказала, що працює у ТОВ «ФЗП» підсобним працівником цеху з виробництва напівфабрикатів № 1 та стабільно отримує заробітну плату, позитивно характеризується за місцем проживання за адресою АДРЕСА_1 , проживає у цивільному шлюбі з ОСОБА_5 .

Згідно з актом обстеження житлових умов від 16.07.2020 року здійснено перевірку умов проживання її сім`ї та підтверджується, що для дитини ОСОБА_4 облаштоване ліжко та місце для навчання у квартирі АДРЕСА_2 , та власник квартири - її співмешканець - ОСОБА_5 не заперечує щодо проживання дитини в родині.

Крім того, за інформацією КЗ «Дитячий будинок «Наш дім» Міської ради міста Кропивницького» за період перебування в дитячому будинку «Наш дім» вихованця ОСОБА_4 , а саме: з вересня 2019 року по теперішній час, вона (позивач) регулярно відвідувала сина, приймала активну участь у вихованні сина, щодня спілкувалася з сином, в т.ч. і по телефону, при потребі, купувала сину необхідний одяг, взуття, пропонувала свою допомогу у вирішенні проблем сина, а саме: у навчанні, вихованні та соціалізації, під час карантину вона (позивач) також приходила до порогу дитячого будинку, щоб передати через вихователів гостинці для сина. За рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 02.05.2019 року мати сплачує аліменти на утримання сина, які регулярно надходять на спеціальний рахунок закладу.

З огляду на викладене вище та враховуючи, що на даний час нею (позивачем) створені всі належні умови по догляду та розвитку дитини та проживання дитини в її сім`ї, крім того, вона щомісячно отримує стабільний дохід, веде добропорядний спосіб життя, проживає в АДРЕСА_1 разом зі своїм співмешканцем ОСОБА_5 , у зв`язку з чим, вважає за можливе повернути їй сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , для подальшого виконання нею своїх батьківських обов`язків.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 01 жовтня 2020 року відкрито загальне позовне провадження у даній цивільній справі та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою суду від 19 січня 2021 року підготовче провадження у справі закрито та призначено справу до судового розгляду по суті.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 за участю представника адвоката Жеребенко О.В., підтримала позов, просила його задовольнити, зважаючи на підстави, викладені в позові. Додатково, представником позивача адвокатом Жеребенко О.В. зазначено, що позивач має постійне проживання за адресою: АДРЕСА_1 , де проживає з цивільним чоловіком, який не заперечує щодо спільного проживання разом з нею сина ОСОБА_4 , також позивач офіційно працевлаштована, має постійний дохід, позитивно характеризується, та за місцем її фактичного проживання для дитини створені всі необхідні умови, та позивач має бажання піклуватися про сина та займатись його вихованням без обмежень у часі.

Представник відповідача Управління з питань захисту прав дітей Міської ради м. Кропивницького Горін І.М. не заперечував щодо заявлених позивачем позовних вимог, вказуючи на наявність правових підстав для задоволення позову. Також зазначив, що однією з основних причин відібрання у позивача дитини, було те, що матір ОСОБА_1 не проживала разом з сином. Дитина ОСОБА_4 проживав в сім`ї старшого брата, під час якого (проживання) не відвідував навчання, займався бродяжництвом. З 02.05.2019 року (ухвалення Кіровським районним судом м.Кіровограда рішення про відібрання у позивача дитини без позбавлення батьківських прав) позивач ОСОБА_1 показала себе з позитивної сторони, вона також позитивно характеризується, у неї є сталий дохід, та за місцем її фактичного проживання створені умови для проживання дитини в її сім`ї. Умови, які були підставою для відібрання дитини, відпали.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача комунальний заклад «Дитячий будинок «Наш дім» Міської ради міста Кропивницького» Вінницька Н.М. в судовому засіданні не заперечувала щодо задоволення позову. Зазначила, що за час перебування дитини ОСОБА_4 в дитячому будинку, мама дитини позивач ОСОБА_1 щомісячно сплачує аліменти на утримання дитини, цікавиться життям, здоров`ям та навчанням сина, постійно його відвідує, приносить гостинці та солодощі, телефонує, за необхідності купує одяг та взуття. Крім того, сама дитина ОСОБА_4 дуже сильно хоче повернутись до матері. З огляду на зазначене, просила врахувати бажання та думку дитини щодо проживання разом з матір`ю позивачем по справі ОСОБА_1 .

Заслухавши учасників справи та в їх інтересах представників, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши підстави та предмет позову, характер спірних правовідносин, прав та інтересів, за захистом яких звернулася позивач, виходячи з положень ст. 12 та ст. 13 ЦПК України, за якими цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів та доведення перед судом їх переконливості, при цьому суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог та на підставі доказів, поданих учасниками справи, суд вважає, що вимоги позивача обґрунтовані, ґрунтуються на вимогах закону, що регулює сімейні правовідносини, та є такими, що підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, зокрема, свідоцтвом про народження серія НОМЕР_1 , виданого Центральним відділом реєстрації актів цивільного стану Кіровоградського обласного управління юстиції 24 травня 2005 року, за яким ОСОБА_4 , народився ІНФОРМАЦІЯ_3 , про що в Книзі реєстрації народжень 24 травня 2005 року зроблено відповідний актовий запис за №912.

Батьками дитини ОСОБА_4 у свідоцтві про народження зазначені: батько ОСОБА_6 та мати ОСОБА_1 .

Судом також встановлено, що рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 02 травня 2019 року, яке набрало законної сили 11 червня 2019 року (справа №404/7267/18) позовну заяву Управління з питань захисту прав дітей Міської ради м. Кропивницького до ОСОБА_1 , ОСОБА_6 про відібрання дитини від батьків без позбавлення їх батьківських прав та стягнення аліментів, - задоволено в повному обсязі. Відібрано дитину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від матері ОСОБА_1 без позбавлення батьківських прав. Позбавлено ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Передано дитину ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на опікування органу опіки та піклування Міської ради м. Кропивницького. Стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , аліменти у розмірі ј частини заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь тих осіб або установ, яким буде передана дитина, починаючи стягнення від дня пред`явлення позову до суду, а саме з 23 жовтня 2018 року і до повноліття дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Крім того, згідно з ч.ч.2, 8, 9, 10 ст.7 СК України сімейні відносини можуть бути врегульовані за домовленістю (договором) між їх учасниками. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Відповідно до статей 18, 27 Конвенції про права дитини держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

У пункті 1 статті 9 Конвенції про права дитини передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

Згідно з пунктом 3 статті 9 Конвенції про права дитини держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.

Базові положення принципу забезпечення найкращих інтересів дитини покладені в основу багатьох рішень Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), у тому числі шляхом застосування статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року N 475/97-ВР.

Відповідно до статті 8 Конвенції кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб. Ця стаття охоплює, зокрема, втручання держави в такі аспекти життя, як опіка над дитиною, право батьків на спілкування з дитиною, визначення місця її проживання.

Так, рішенням у справі «М. С. проти України» від 11 липня 2017 року(заява № 2091/13) ЄСПЛ, установивши порушення статті 8 Конвенції, консолідував ті підходи і принципи, що вже публікувались у попередніх його рішеннях, які зводяться до визначення насамперед найкращих інтересів дитини, а не батьків, що потребує детального вивчення ситуації, урахування різноманітних чинників, які можуть вплинути на інтереси дитини, дотримання справедливої процедури у вирішенні спірного питання для всіх сторін.

Також у справі «М. С. проти України» у рішенні від 11 липня 2017 року, заява № 2091/13, та у рішенні «Мамчур проти України», № 10383/09, § 100, ЄСПЛ, зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагодійним (§ 76).

Отже, положення про право батьків і дітей бути поряд один з одним не може тлумачитися на шкоду інтересам дитини, при розгляді справи суди насамперед мають виходити з інтересів самої дитини.

Відповідно до частини першої статті 151 СК України батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини.

За правилом частини першої статті 170 СК України суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-5 частини першої статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання. У цьому разі дитина передається другому з батьків, бабі, дідові, іншим родичам - за їх бажанням або органові опіки та піклування. Під час ухвалення рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них без позбавлення їх батьківських прав суд бере до уваги інформацію про здійснення соціального супроводу сім`ї (особи) у разі здійснення такого супроводу.

Згідно з частиною третьою статті 170 СК України якщо відпадуть причини, які перешкоджали належному вихованню дитини її батьками, суд за заявою батьків може постановити рішення про повернення їм дитини.

Відповідно до наведеного правила для вирішення питання про повернення дитини батькам необхідно довести, що причини, які стали підставою для відібрання дитини відпали.

При цьому, підставами для відібрання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у матері ОСОБА_1 в рішенні Кіровського районного суду м.Кіровограда від 02 травня 2019 року зазначено те, що мати дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - ОСОБА_1 з дитиною не проживає, проживає за іншою адресою, дитина проживає в сім`ї старшого повнолітнього брата, який займається його вихованням та утриманням, при цьому, відсутній належний контроль з боку повнолітніх членів сім`ї. Крім того, мати ОСОБА_1 недостатньо уваги приділяє дитині, в повній мірі не займається доглядом, вихованням та створенням належних умов для проживання дитини, дитина часто пропускає уроки, не відвідує школу, бродяжить.

В свою чергу, під час судового розгляду справи про повернення дитини матері з наданих позивачем на обґрунтування позовних вимог доказів судом встановлено наступне.

Відповідно до довідки товариства з обмеженою відповідальністю «ФЗП» від 01 липня 2020 року № 483, ОСОБА_1 працює в ТОВ «ФЗП» з 06 квітня 2018 року (наказ № 34 від 03 квітня 2018 року) по теперішній час підсобним робітником цеху з виробництва напівфабрикатів № 1.

Відповідно до довідки про доходи, виданою ТОВ «ФЗП» на ім`я ОСОБА_1 , останній за період з грудня, 2019 року по травень, 2019 року нараховано заробітну плату в розмірі 24 263 грн. 95 коп., з якої сплачені аліменти в розмірі 7 512 грн. 33 коп.

Згідно з довідкою КНП «Обласна клінічна психіатрична лікарня КОР» № 204 від 09.07.2020 року, ОСОБА_1 , 1969 року народження, на диспансерному обліку не перебуває, за медичною допомогою не зверталась.

Відповідно до довідки квартального комітету №5 Фортечного району м. Кропивницького №188 від 01.07.2020 року ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 .

Згідно з характеристикою, виданою КП «Житлово експлуатаційна організація № 1 Міської ради м. Кропивницького» № 83 від 08 липня 2020 року, ОСОБА_1 , 1969 року народження, з 2014 року проживає за адресою АДРЕСА_1 . та зарекомендувала себе, як ввічлива, доброзичлива, має повагу серед мешканців. ОСОБА_1 проживає з чоловіком ОСОБА_5 , 1949 року.

Актом обстеження умов проживання сім`ї ОСОБА_1 від 16.07.2020 року, складеного працівниками управління з питань захисту прав дітей міської ради міста Кропивницького Бойком С.В. та ОСОБА_9 , проведено обстеження умов проживання за адресою: АДРЕСА_1 , та встановлено, що житло розміщене на 3-му поверсі 9-ти поверхового будинку, складається з однієї кімнати; в квартирі наявні усі комунальні зручності, наявні меблі та побутова техніка, посуд, продукти харчування. В квартирі прибрано. Для виховання та розвитку дитини ОСОБА_4 створені такі умови: облаштовано ліжко та місце для навчання. За цією адресою проживає і має постійне місце реєстрації: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (співмешканець) та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка проживає без реєстрації.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_10 зазначив, що йому належить квартира АДРЕСА_4 , в якій він проживає постійно, та близько 5-ти останніх років за вказаною адресою проживає разом з цивільною дружиною ОСОБА_1 квартира однокімнатна, загальною площею 36 кв.м. Також зазначив, що сина ОСОБА_1 ОСОБА_4 знає ще з малечку, при цьому позивач, коли розійшлася зі своїм чоловіком, перейшла жити до нього (свідка), а син залишився проживати зі старшим братом. Вважає, що дитина повинна бути коло матері та він (свідок) не заперечує та згоден, щоб син ОСОБА_1 ОСОБА_11 , проживав в належній йому (свідку) квартирі.

Крім того, відповідно до інформації комунального закладу «Дитячий будинок «Наш дім» міської ради міста Кропивницького від 03.09.2020 року за вих.№01-12/80, ОСОБА_11 перебуває на повному державному утриманні в комунальному закладі «Дитячий будинок «Наш дім» Міської ради міста Кропивницького» з 17 вересня 2019 року на підставі рішення виконавчого комітету Міської ради міста Кропивницького від 11 вересня 2019 року № 519 «Про влаштування неповнолітньої дитини до комунального закладу «Дитячий будинок «Наш дім» Міської ради міста Кропивницького».За період перебування в дитячому будинку «Наш Дім» вихованця- ОСОБА_4 , а саме з вересня 2019 року по теперішній час, його регулярно відвідувала мама - ОСОБА_1 , що занотовано в «Журналі відвідування вихованців». ОСОБА_12 приймає активну участь у вихованні сина та завжди готова виконати прохання вихователів та адміністрації. Спілкування між мамою і сином відбувається щодня і в телефонному режимі, мати постійно цікавиться справами сина. Відвідуючи в будинку ОСОБА_13 , вона завжди приносить йому гостинці. При потребі ОСОБА_12 купує ОСОБА_13 необхідний одяг, взуття. Пропонує свою допомогу у вирішенні проблем сина, а саме: у навчанні, вихованні та соціалізації (складають разом речі в шафі, вчать вірші в школу тощо). Під час карантину мама також приходила до порогу дитячого будинку, щоб передати через вихователів гостинці для сина. За рішенням Кіровського районного суду м.Кіровограда від 02.05.2019 року мати сплачує аліменти, які регулярно надходять на спеціальний рахунок закладу. ОСОБА_14 дуже поважає маму і мріє про повернення додому.

Відповідно до висновку органу опіки та піклування Міської ради міста Кропивницького від 25.11.2020 року №5742/49-05-24, орган опіки та піклування Міської ради міста Кропивницького, враховуючи рішення комісії з питань захисту прав дитини від 18.11.2020 року, вважає за доцільне повернення дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , матері ОСОБА_1 , при цьому, встановлено, що згідно з рішенням Кіровського районного суду м.Кіровограда від 02.05.2019 року дитину ОСОБА_4 відібрано від матері ОСОБА_1 без позбавлення батьківських прав. Підставою для прийняття рішення суду було ухилення матері від виконання батьківських обов`язків. Відповідно до рішення Виконавчого комітету Міської ради міста Кропивницького від 13.08.2019 р. № 485 дитині ОСОБА_15 надано статус позбавленого батьківського піклування.Згідно з рішенням Виконавчого комітету Міської ради міста Кропивницького від 11.09.2019 р. № 519 дитину влаштовано до комунального закладу «Дитячий будинок «Наш дім» Міської ради міста Кропивницького», де ОСОБА_14 перебуває на даний час.В позовній заяві ОСОБА_1 зазначає, що бажає займатись вихованням сина, надавати йому свою материнську любов та турботу. ОСОБА_1 проживає у АДРЕСА_1 , відповідно до характеристики, наданої 08.07.2020 р. комунальним підприємством «Житлово-експлуатаційна організація №1» Міської ради міста Кропивницького», характеризується позитивно. Згідно з актом обстеження умов проживання, складеним 16.07.2020 р. працівниками управління з питань захисту прав дітей Міської ради міста Кропивницького, за місцем проживання ОСОБА_1 створені належні умови для виховання, навчання та розвитку дитини.Відповідно до довідки товариства з обмеженою відповідальністю «ФЗП» від 01.07.2020 р. №483 ОСОБА_1 працює підсобним робітником цеху з виробництва напівфабрикатів №1 з 06.04.2018 р.Згідно з інформацією комунального закладу «Дитячий будинок «Наш дім» Міської ради міста Кропивницького» від 03.09.2020 р. №01-12/80 за період перебування дитини ОСОБА_4 в закладі мати ОСОБА_1 регулярно відвідувала сина, приймала активну участь у його вихованні. Спілкування між матір`ю та сином відбувається щодня у телефонному режимі. При потребі ОСОБА_12 купує ОСОБА_13 необхідний одяг та взуття, пропонує допомогу у вирішення проблем сина. Мати ОСОБА_1 регулярно сплачує аліменти на утримання дитини, які надходять на спеціальний рахунок закладу. ОСОБА_11 бажає повернутись до сім`ї матері.

Зазначений висновок щодо доцільності повернення дитини матері затверджений рішенням виконавчого комітету Кропивницької міської ради «Про затвердження висновку щодо доцільності повернення дитини матері» №667 від 15 грудня 2020 року.

Відповідно до ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Під час вирішення питання про повернення дитини ОСОБА_4 матері ОСОБА_1 суд бере до уваги доводи сторін, як зі сторони позивача, так і відповідача Управління з питань захисту дітей Міської ради м. Кропивницького, представником якого зазначено, що на даний час позивачем створені умови для проживання дитини ОСОБА_4 в її сім`ї, умови, які були підставою для відібрання дитини, - відпали.

При цьому, судом під час вирішення питання про повернення дитини матері на підставі ст.170 СК України, не було встановлено інших підстав, передбачених статтею 170 СК України, для відібрання дитини, які можуть свідчити про існування перешкод для повернення дитини її батькам (одному з батьків).

Крім того, судом взято до уваги інтереси та бажання самої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мріє повернутися додому.

З огляду на викладене вище, враховуючи, що причини, які перешкоджали належному вихованню дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , позивачем ОСОБА_1 , зазначені в рішенні Кіровського районного суду м.Кіровограда від 02 травня 2019 року, за яким було відібрано у матері ОСОБА_1 дитину ОСОБА_8 без позбавлення батьківських прав, - відпали, що доведено суду належними та допустимими доказами позивачем ОСОБА_1 , суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог та задоволення позову задоволення позову.

Відповідно до ст.141 ЦПК України судові витрат по справі, що складаються з судового збору, понесені позивачем ОСОБА_1 , - залишити по фактично понесеним останньою.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.4, 5, 7, 10, 12, 13, ст.ст.77-80, 81, 95, 133, 141, 235, 258, 259, 263, 264, 265 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Управління з питань захисту прав дітей Міської ради міста Кропивницького, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача комунальний заклад «Дитячий будинок «Наш дім» Міської ради міста Кропивницького» про повернення дитини, відібраної без позбавлення батьківських прав, - задовольнити.

Повернути матері ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , що проживає за адресою АДРЕСА_1 , неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , якого було відібрано у неї без позбавлення батьківських прав за рішенням Кіровського районного суду м.Кіровограда від 02 травня 2019 року.

Судові витрати по справі, які складаються з судового збору в розмірі 840 грн. 80 коп., залишити по фактично понесеним позивачем.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі оголошення лише вступної та резолютивної частини судового рішення, або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження з підстав, передбачених ч.ч.2, 3 ст.354 ЦПК України.

Апеляційна скарга подається до суду апеляційної інстанції, яким є Кропивницький апеляційний суд через Ленінський районний суд м. Кіровограда.

Суддя Ленінського

районного суду

м. Кіровограда Лілія Андріївна Іванова