КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Головуючий у суді першої інстанції Кравченко В.М.
Єдиний унікальний номер справи № 372/1569/2020
Апеляційне провадження №22-ц/824/4353/2021
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 квітня 2021 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Мережко М.В.,

суддів - Верланова С.М., Савченка С.І.,

секретар -Тютюнник О.І.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Київські Регіональні Електромережі» на рішення Обухівського районного суду Київської області від 10 грудня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до приватного акціонерного товариства «ДТЕК Київські Регіональні Електромережі» про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, -

В с т а н о в и в :

У травні 2020 року (21 травня 2020 року) позивач звернувся до суду з позовом до відповідача із зазначеним позовом.

Позовні вимоги обґрунтовував тим, що 03 травня 2007 року між ним та ЗАТ АЕС «Київобленерго» комерційна дільниця Обухівського РП (правонаступник ПАТ «Київобленерго» Обухівський РП (Енергопостачальник) було укладено договір №1689 про користування електричною енергією побутовим споживачем.

Спір виник при виконанні умов договору «Про користування електричною енергією побутовим споживачем» від 03 травня 2007 року №1689. Згідно умов вказаного договору Позивач оплачує у ПрАТ «Київобленерго» електричну енергію, яка відповідно ст.1 Закону України «Про електроенергетику» - є товарною продукцією, яка надається у вигляді надання послуг (постачання електроенергії). Згідно п.7 ч.1 ст.1 Закону України «Про захист прав споживачів» договором визначається - усний чи письмовий правочин між споживачем і продавцем (виконавцем) про якість, терміни, ціну та інші умови, за яких реалізується продукція. Підтвердження вчинення письмового правочину є підписаний Договір про постачання електричної енергії. Відповідно до п.13 ч.1 ст.1 Закону України «Про захист прав споживачів», належна якість товару, роботи або послуги - властивість продукції, яка відповідає вимогам, встановленим для цієї категорії продукції у нормативно-правових актах і нормативних документах, та умовам договору із споживачем. Згідно з п.4 ч.3 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів», у разі виявлення недоліків у виконаній роботі (наданій послузі) споживач має право на свій вибір вимагати: відшкодування збитків споживачу з усуненням ним недоліків виконаної роботи (наданої послуги) своїми силами чи із залученням третьої особи.

Відповідно до п.п.10,11 ч.1 ст.23 Закону України «Про захист прав споживачів», у разі порушення законодавства про захист прав споживачів суб`єкти господарювання сфери торговельного та інших видів обслуговування несуть відповідальність за: реалізацію товару; порушення умов договору між споживачем і виконавцем про виконання роботи, надання послуги. Згідно з ч.1 ст.22 Закону України «Про захист прав споживачів» - захист прав споживачів, передбачених законодавством, здійснюється судом.

Відповідно до ст.5 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», учасниками бойових дій є особи, які брали участь у виконанні бойових завдань по захисту Батьківщини у складі військових підрозділів, з`єднань, об`єднань всіх видів і родів військ Збройних Сил діючої армії (флоту), у партизанських загонах і підпіллі та інших формуваннях як у воєнний, так і у мирний час. Перелік пільг, що передбачені для учасників бойових дій, передбачений ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту». Згідно п. 5 ч. 1 ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», ветеранам війни, учасникам бойових дій передбачена 75 % знижка плати за користування комунальними послугами (газом, електроенергією та іншими послугами) та скрапленим балонним газом для побутових потреб в межах середніх норм споживання.

Позивачу було пред`явлено рахунок на оплату послуг з постачання електричної енергії № від 31 січня 2020 року на загальну суму 35 602,82 грн. Дана заборгованість нарахована відповідачем без врахування наявних в нього пільг, а тому ПрАТ «Київобленерго» Обухівський РП безпідставно порушує його законні права та інтереси, як Споживача електричної енергії та діє всупереч вимогам ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантій їх соціального захисту», а тому він вимушений звернутись до суду з даним позовом.

Просить визнати дії ПрАТ «Київобленерго» Обухівське РП щодо розрахунку вартості електричної енергії згідно з договором № 1689 від 03 травня 2007 року без врахування пільг, які визначені ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантій їх соціального захисту» протиправними. Зобов`язати відповідача провести повний перерахунок заборгованості за надані послуги з користування електроенергією з урахуванням пільг, починаючи із 21 травня 2017 року, стягнути судові витрати з відповідача.

Ухвалою судді Обухівського районного суду Київської області від 22 травня 2020 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, проведення розгляду справи визначено за правилами загального позовного провадження та призначено справу до розгляду в підготовчому судовому засіданні.

Ухвалою Обухівського районного суду Київської області від 05 серпня 2020 року відмовлено в задоволенні клопотання представника відповідача про закриття провадження у справі, закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Протокольною ухвалою суду від 25 вересня 2020 року змінено найменування відповідача з ПрАТ «Київобленерго» на ПрАТ «ДТЕК Київські регіональні електромережі» (а.с. 99).

Рішенням Обухівського районного суду Київської області від 10 грудня 2020 року позов задоволено частково.

Визнано дії Обухівського районного підрозділу приватного акціонерного товариства «Київобленерго» (приватного акціонерного товариства «ДТЕК Київські регіональні електромережі») щодо неналежного врахування пільг, передбачених пунктом 5 частини 1 статті 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» при нарахування вартості електричної енергії згідно договору № 1689 від 03 травня 2007 року - протиправними.

Зобов`язано приватне акціонерне товариство «ДТЕК Київські регіональні електромережі» здійснити перерахунок заборгованості ОСОБА_1 за послуги з користування електричною енергією згідно договору № 1689 від 03травня 2007 року із належним врахуванням пільг, передбачених пунктом 5 частини 1 статті 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», починаючи з 21 травня 2017 року.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено .

Стягнуто з приватного акціонерного товариства «ДТЕК Київські регіональні електромережі» на користь держави судовий збір в розмірі 1 681 ,60 грн .

Не погоджуючись з рішенням суду, відповідач «ДТЕК Київські Регіональні Електромережі» подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення скасувати, посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, неправильне застосування судом норм матеріального права, та постановити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову. В апеляційній скарзі зазначив, що суд частково задовольняючи позов не врахував обставину, що перерахунок заборгованості вже зроблений, а відтак відсутній предмет спору.

Відповідно до ст. 44 ЦПК України, особи, які беруть участь у справі зобов`язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки.

Відповідно до ст.ст 128-131 ЦПК України сторони були своєчасно повідомлені про день та час розгляду справи на 08 квітня 2021 року за адресами , які були зазначені в матеріалах справи. Заяв щодо зміни місця проживання або місцезнаходження від сторін не надходило. Представник відповідача приймав участь у розгляді справи в суді апеляційної інстанції.

Відповідно до ст. 372 ЦПК України суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано судом поважними.

Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності

Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість:

1) керує ходом судового процесу;

2) сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами;

3) роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій;

4) сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом;

5) запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

Апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 03 травня 2007 року між ОСОБА_1 (Споживач) та ЗАТ АЕС «Київобленерго» комерційна дільниця Обухівського РП (правонаступник ПАТ «Київобленерго» Обухівський РП (Енергопостачальник) було укладено договір №1689 про користування електричною енергією побутовим споживачем.

Спір виник при виконанні умов договору «Про користування електричною енергією побутовим споживачем» від 03 травня 2007 року №1689.

Згідно умов вказаного договору Позивач оплачує у ПрАТ «Київобленерго» електричну енергію, яка відповідно ст.1 Закону України «Про електроенергетику» - є товарною продукцією, яка надається у вигляді надання послуг (постачання електроенергії).

Згідно п.7 ч.1 ст.1 Закону України «Про захист прав споживачів» договором визначається - усний чи письмовий правочин між споживачем і продавцем (виконавцем) про якість, терміни, ціну та інші умови, за яких реалізується продукція. Підтвердження вчинення письмового правочину є підписаний Договір про постачання електричної енергії.

Відповідно до п.13 ч.1 ст.1 вказаного вище закону , належна якість товару, роботи або послуги - властивість продукції, яка відповідає вимогам, встановленим для цієї категорії продукції у нормативно-правових актах і нормативних документах, та умовам договору із споживачем.

Відповідно до п.п.3,14,17,19,20,22 ч.1 ст.1 Закону України «Про захист прав споживачів», визначені терміни, які зазначаються у вищевказаному законі.

3) виконавець - суб`єкт господарювання, який виконує роботи або надає послуги;

14) нечесна підприємницька практика - будь-яка підприємницька діяльність або бездіяльність, що суперечить правилам, торговим та іншим чесним звичаям та впливає або може вплинути на економічну поведінку споживача щодо продукції;

17) послуга - діяльність виконавця з надання (передачі) споживачеві певного визначеного договором матеріального чи нематеріального блага, що здійснюється за індивідуальним замовленням споживача для задоволення його особистих потреб;

19) продукція - будь-які виріб (товар), робота чи послуга, що виготовляються, виконуються чи надаються для задоволення суспільних потреб;

20) реалізація - діяльність суб`єктів господарювання з продажу товарів (робіт, послуг);

22) споживач - фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.

Згідно з п.4 ч.3 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів», у разі виявлення недоліків у виконаній роботі (наданій послузі) споживач має право на свій вибір вимагати: відшкодування збитків споживачу з усуненням ним недоліків виконаної роботи (наданої послуги) своїми силами чи із залученням третьої особи.

Відповідно до п.п.10,11 ч.1 ст.23 Закону України «Про захист прав споживачів», у разі порушення законодавства про захист прав споживачів суб`єкти господарювання сфери торговельного та інших видів обслуговування несуть відповідальність за: реалізацію товару; порушення умов договору між споживачем і виконавцем про виконання роботи, надання послуги.

Згідно з ч.1 ст.22 Закону України «Про захист прав споживачів» - захист прав споживачів, передбачених законодавством, здійснюється судом.

Відповідно до ст.5 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», учасниками бойових дій є особи, які брали участь у виконанні бойових завдань по захисту Батьківщини у складі військових підрозділів, з`єднань, об`єднань всіх видів і родів військ Збройних Сил діючої армії (флоту), у партизанських загонах і підпіллі та інших формуваннях як у воєнний, так і у мирний час.

Згідно п. 5 ч. 1 ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», ветеранам війни, учасникам бойових дій передбачена 75% знижка плати за користування комунальними послугами (газом, електроенергією та іншими послугами) та скрапленим балонним газом для побутових потреб в межах середніх норм споживання.

Позивачу було пред`явлено рахунок на оплату послуг з постачання електричної енергії № від 31 січня 2020 року на загальну суму 35 602,82 грн. Дана заборгованість нарахована відповідачем без врахування наявних в нього пільг, а тому ПрАТ «Київобленерго» Обухівський РП безпідставно порушує його законні права та інтереси, як Споживача електричної енергії та діє всупереч вимогам ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантій їх соціального захисту».

Рішенням Конституційного Суду України від 27 лютого 2020 року визнано таким, що не відповідає Конституції України, окреме положення пункту 26 розділу VI «Прикінцеві та перехідні положення» Бюджетного кодексу України у частині, яка передбачає, що норми і положення статей 12,13,14,15 та 16 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 22 жовтня 1993 року № 3551-ХІІ (далі - Закон № 3551) застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Вказаними положеннями закону передбачено пільги учасникам бойових дій та особам, прирівняним до них (стаття 12), особам з інвалідністю внаслідок війни (стаття 13), учасникам війни (стаття 14), особам, на яких поширюється чинність Закону № 3551 (стаття 15), особам, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною (стаття 16).

Конституційний Суд України підкреслив, що держава не може в односторонньому порядку відмовитися від зобов`язання щодо соціального захисту осіб, які вже виконали свій обов`язок перед державою щодо захисту її суверенітету і територіальної цілісності. Водночас невиконання державою соціальних зобов`язань щодо ветеранів війни, осіб, на яких поширюється чинність Закону № 3551, підриває довіру до держави.

«Обмеження або скасування пільг для ветеранів війни, осіб, на яких поширюється чинність Закону № 3551, без рівноцінної їх заміни чи компенсації є порушенням зобов`язань держави щодо соціального захисту осіб, які захищали Вітчизну, та членів їхніх сімей. У разі зміни правового регулювання набуті вказаними особами пільги чи інші гарантії соціального захисту повинні бути збережені із забезпеченням можливості їх реалізації», - зазначається у Рішенні.

Під час судового розгляду, тобто вже після пред`явлення позову у цій цивільній справі, відповідачем в односторонньому порядку здійснено певний перерахунок заборгованості позивача за спожиту електроенергію, що підтверджується поданими суду письмовими доказами та визнається сторонами.

Висновок суду першої інстанції , що здійснення такого перерахунку підтверджує доводи позову про неправомірність дій Обухівського районного підрозділу приватного акціонерного товариства «Київобленерго» (приватного акціонерного товариства «ДТЕК Київські регіональні електромережі») щодо неналежного врахування пільг, передбачених пунктом 5 частини 1 статті 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» при нарахування вартості електричної енергії згідно договору № 1689 від 03 травня 2007 року,є цілком обґрунтованим, оскільки станом на час відкриття провадження у справі такого перерахунку зроблено не було, а відтак і правова позиція позову фактично у певній частині визнана відповідачем як правомірна.

Враховуючи встановлені обставини і досліджені судом докази, суд першої інстанції правильно вважав доведеними посилання позову на протиправність дій відповідача в частині нарахування заборгованості позивача, за надані послуги з користування електричною енергією без врахування наявних в нього пільг та необхідність проведення перерахунку із належним врахуванням пільг, передбачених п. 5 ч. 1 ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Що стосується перерахунку , позивач стверджував, що проведений відповідачем після відкриття провадження у цій справі перерахунок не в повній мірі задовольнив його позовні вимоги, оскільки не було враховано наявність у нього передбаченої законом пільги, тому він і в подальшому підтримав позовні вимоги та наполягав на вирішенні спору у судовому порядку.

Позивач не погоджувався із запереченнями відповідача через те, що дії останнього по фактичному перетворенню його законної стовідсоткової пільги на оплату спожитих житлово-комунальних послуг лише на п`ятивідсоткову знижку вартості спожитої електроенергії не ґрунтуються на законі.

Відповідач вважав, що внаслідок здійсненого ним під час судового розгляду перерахунку передбачена законом пільга позивача була повністю врахована, а залишок боргу складається із тієї суми, яка підлягає сплаті споживачем в силу нарахування пільги лише в межах лімітів пільгового споживання електроенергії та із врахуванням зміни адреси надання пільгових послуг. Крім того, нарахування здійснюються на розраховані нормативи споживання підстанції. Так, в червні 2020 року позивачу було здійснено перерахунок заборгованості з урахуванням пільги, за період з 21 жовтня 2016 року, після якого сума заборгованості складає 32666, 42 грн.

Відмовляючи у задоволенні клопотання відповідача про закриття провадження у справі у зв`язку із відсутністю предмету спору, судом першої інстанції враховано, що предметом спору є проведення повного перерахунку заборгованості ОСОБА_1 , яка визначена в розмірі 35602,82 грн. за надані послуги з користування електричною енергією згідно договору № 1689 від 03 травня 2007 року з урахуванням пільг, які визначені п. 5 ч. 1 ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» починаючи з 21 травня 2017 року. Разом з тим, відповідачем при нарахуванні оплати за електроенергію було враховано пільгу та здійснено перерахунок з урахуванням останньої за період з 21 червня 2016 року, тобто є невизначеність у правах і обов`язках сторін, тому відсутні підстави вважати , що предмет спору відсутній.

Добровільне здійснення відповідачем перерахунку не вказує на відсутність предмету спору. Крім того, відомості про здійснення такого перерахунку залишились неконкретизованими і недоведеними належними і допустимими доказами, внаслідок чого суд першої інстанції був позбавлений можливості перевірити факт часткового чи повного задоволення вимог позивача. Наданий відповідачем розрахунок (виписка з особової картки споживача ОСОБА_1 ) як доповнення до апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції не бере до уваги, як такий що поданий поза межами строків подання доповнень до апеляційної скарги. Доказів неможливості подання такого доказу до суду першої інстанції, відповідач не надав.

Вирішуючи питання про об`єктивність аргументів сторін щодо повного чи часткового врахування пільги при здійсненні перерахунку заборгованості, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що при здійсненні перерахунку не було повністю враховано пільгу позивача як інваліда війни, і це узгоджується із співставленням сум у актах звірки, квитанціях, розрахунках, даних особового рахунку, заяв та інших документів у справі.

Численні посилання представника відповідача на норми права , які не мають правового значення у спірних правовідносинах, не відповідає дійсному змісту таких норм права і свідчать лише про неналежну мотивацію і неналежне обґрунтування заперечень відповідача проти позову.

Доводи і аргументація відповідача є непереконливою, такою, що не узгоджується із приписами чинного законодавства та наявними у справі доказами.

Суд першої інстанції, вірно зазначив, що надані сторонами докази і їх пояснення у судовому засіданні не усунули протиріччя, а також не дали суду можливості чітко встановити дійсний розмір заборгованості, перевірити порядок нарахування і перерахунку сум помісячно та загалом.

Як видно із наданих сторонами актів звірки розрахунків, в них містяться різні суми нарахувань, але ці акти сторонами не підписані, отже розмір заборгованості сторонами не узгоджений , а відтак такий доказ не є належним. Витяги із особового рахунку, квитанції, розрахунку, вимоги, заяви та інші документи містять різний і протирічливий розмір сум нарахувань, стосуються різних адрес споживання електроенергії, різного періоду споживання, дат перерахунку, тому не містять однозначних і конкретизованих сум, які б могли слугувати об`єктивними вихідними даними для самостійного здійснення судом необхідних розрахунків. Усунути протиріччя у доводах сторін на підставі наявних у справі доказів в цій частині не вдалося. Посилання відповідача на порядок нарахування помісячних сум до оплати за спожиту електроенергію суд першої інстанції вважав непереконливими, оскільки вони не узгоджуються із поданими суду доказами. Встановити дійсний порядок нарахування сум і впевнитись у об`єктивності аргументів відповідача неможливо, оскільки у поданими суду доказах не міститься достатньої і конкретизованої інформації про критерії і підстави визначення розміру сум, що підлягають оплаті споживачем, процедуру, критерії і підстави врахування передбаченої законом пільги на таку оплату, щомісячні покази лічильника, щомісячні дані нормативів чи фактичних обсягів споживання електроенергії підстанцією та домоволодінням споживача тощо.

За таких обставин, суд першої інстанції правильно вважав доведеними доводи позивача про порушення його прав як споживача відповідачем як надавачем послуг, оскільки об`єктивна інформація щодо вартості фактично спожитих послуг йому не була надана відповідачем ні до виникнення судового спору, ні під час судового розгляду.

Доводи відповідача про повне врахування передбаченої законом пільги позивача на оплату вартості спожитої електроенергії не знайшли об`єктивного підтвердження, не ґрунтуються на достовірних, належних і допустимих доказах, які б могли покладатись в основу судового рішення. Не надано таких доказів і до апеляційної скарги .

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов правильного висновку щодо часткового задоволення позову і достатнім способом відновлення порушених прав позивача щодо зобов`язання приватного акціонерного товариства «ДТЕК Київські регіональні електромережі» здійснити перерахунок заборгованості ОСОБА_1 за послуги з користування електричною енергією згідно договору № 1689 від 03 травня 2007 року із належним врахуванням пільг, передбачених пунктом 5 частини 1 статті 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», починаючи з 21 травня 2017 року, що, на думку суду, у достатній мірі створює умови для ефективного захисту і відновлення порушених прав та законних інтересів позивача.

При цьому судом враховано усталену практику Європейського суду з прав людини, який неодноразова відзначав, що рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторін (рішення у справі Руїз Торія проти Іспанії). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною, більше того, воно дозволяє судам вищих інстанції просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Перевіряючи законність та обґрунтованість рішення суду відповідно до вимог ст. 367 ЦПК України в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає ,що доводи апеляційної скарги є безпідставними та необґрунтованими, не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстави для скасування рішення відсутні

Керуючись ст.ст. 365, 367, 369, 374, 375, 381 - 384 ЦПК України, суд,-

П о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу приватного акціонерного товариства «ДТЕК Київські Регіональні Електромережі» залишити без задоволення.

Рішення Обухівського районного суду Київської області від 10 грудня 2020 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а в разі проголошення вступної та резолютивної частини судового рішення з дня складення повного судового рішення безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повний текст постанови виготовлено 13 квітня 2021 року.

Головуючий

Судді