Справа № 700/483/21
Провадження № 2/700/253/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 серпня 2021 року Лисянський районний суд Черкаської області

у складі: головуючого - судді Бесараб Н.В.,

за участю секретаря судового засідання Мельніченко Н.І.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в смт. Лисянка цивільну справу №700/483/21 провадження №2/700/253/21 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання дійсним договору купівлі-продажу та визнання права власності,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання дійсним договору купівлі-продажу та визнання права власності.

Свої вимоги мотивує тим, що 10 березня 2021 року він придбав у відповідача ОСОБА_2 житловий будинок з надвірними спорудами та земельну ділянку площею 0,5613 га. для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер: :01:000:0033, які знаходяться по АДРЕСА_1 . Вказаний факт підтверджується договором купівлі-продажу. Після підписання договору він фактично вступив у володіння будинком, розпочав його ремонт. Однією з умов укладеного договору було те, що сторони нотаріально посвідчать даний договір після оформлення продавцем всіх документів необхідних нотаріусу для вчинення ним вищевказаної нотаріальної дії, але в будь - якому випадку до 10.05.2021 року. Однак, відповідач у домовлений день не з`явився до нотаріальної контори без повідомлення причини. З мептою нотаріального посвідчення даного договору він тричі надсилав поштові повідомлення відповідачу за його місцем реєстрації та проживання, із зазначеними датами прибуття до нотаріальної контори. Проте відповідач жодного разу не з`явився та повідомив, що не приїде до нотаріальної контори за станом здоров`я. За таких обставин він позбавлений можливості зареєструвати договір купівлі-продажу у нотаріуса та зареєструвати свої права на придбане майно, тому змушений звернутися до суду з позовом про визнання дійсним договору купівлі-продажу та визнання права власності.

Позивач у підготовче судове засідання не з`явився, звернувся до суду із заявою про розгляд справи за його відсутності, на позовних вимогах наполягає у повному обсязі.

Відповідач у підготовче судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про те, що позовні вимоги визнає, просить розгляд справи проводити без його участі.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо ухвалити під час проведення підготовчого судового засідання.

Відповідно до вимог ч.3 ст.200 ЦПК України, при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 206 цього ж Кодексу.

Згідно з ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову частково.

Судом встановлені наступні факти, обставини та відповідні їм правовідносини.

10 березня 2021 року позивач ОСОБА_1 придбав у відповідача ОСОБА_2 житловий будинок з надвірними спорудами та земельну ділянку площею 0,5613 га. для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер: :01:000:0033, які знаходяться по АДРЕСА_1 . Даний факт підтверджується договором купівлі-продажу від 10.03.2021 року. ОСОБА_2 зобов`язувався належним чином оформити договір купівлі-продажу, зібравши всі необхідні документи до 10 травня 2021 року. Однак відмовився від нотаріального посвідчення даного договору, оскільки не може прибути до нотаріальної контори за станом здоров`я. Зважаючи на вищевикладене, позивач позбавлений можливості зареєструвати договір купівлі-продажу у нотаріуса та зареєструвати свої права на придбане майно, тому змушений звернутися до суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ст. 656 Цивільного кодексу предметом договору купівлі-продажу може бути товар, який є у продавця на момент укладення договору або буде створений (придбаний, набутий) продавцем у майбутньому. Предметом договору купівлі-продажу можуть бути майнові права. До договору купівлі-продажу майнових прав застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не випливає із змісту або характеру цих прав.

Відповідно до ст. 657 ЦК України, договір купівлі-продажу нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації.

Відповідно до ч. 2 ст. 218 ЦК України, якщо правочин, для якого законом встановлена його недійсність у разі недодержання вимоги щодо письмової форми, укладений усно і одна із сторін вчинила дію, а друга сторона підтвердила її вчинення, зокрема шляхом прийняття виконання, такий правочин у разі спору може бути визнаний судом дійсним.

Правові наслідки недодержання вимог закону про нотаріальне посвідчення договору визначені в ст. 220 ЦК України, згідно з вимогами якої такий договір є нікчемним. Згідно з ч.2 вказаної статті ЦК, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.

Частиною 3 статті 640 ЦК України, визначено, що договір який підлягає нотаріальному посвідченню або державній реєстрації, є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення або державної реєстрації, а в разі необхідності і нотаріального посвідчення, і державної реєстрації з моменту державної реєстрації.

Суд також враховує, що укладення договору купівлі-продажу земельної ділянки не суперечить законодавству в частині заборони відчуження земельних ділянок сільськогосподарського призначення, оскільки вказана земельна ділянка не підпадає під ту категорію земель, на яку поширюється заборона щодо їх відчуження. Так судом встановлено, що на вказаній земельній ділянці розташований житловий будинок і фактично вона використовується як присадибна земельна ділянка.

Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документу, який засвідчує його право власності.

Оскільки сторони у справі домовилися щодо усіх істотних умов договору і відбулося повне виконання договору, що підтверджено письмовими доказами, проте одна із сторін, а саме відповідач у справі ухиляється від його нотаріального посвідчення, а також враховуючи, що визнання відповідачем у справі позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приходить до висновку про можливість визнання дійсним договору купівлі-продажу від 10.03.2021 року між продавцем ОСОБА_2 та покупцем ОСОБА_1 .

Щодо вимоги позивача визнати за ним право власності на вищевказану земельну ділянку та житловий будинок, то суд вважає, що в цій частині позовних вимог слід відмовити, оскільки така вимога є передчасною.

Відповідно до статті 334 ЦК України, право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Проте, якщо права на нерухоме майно підлягають державній реєстрації, то право власності у набувача виникає з дня такої реєстрації відповідно до закону.

Позивач не довів наявності спору, оскільки за умови визнання договору дійсним, на його підставі, у визначеному законом порядку, має бути проведена реєстрація права власності. Лише у випадку відмови в реєстрації права власності на підставі визнаного судом дійсним договору, суд може вирішувати питання про визнання права власності, яке оспорюється або не визнається.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 208,218,220,526,638,640,655-657 ЦК України, ст.ст. 1-13,76-81, 258-259, 263-268, 353-354 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання дійсним договору купівлі-продажу та визнання права власності задовольнити частково.

Визнати дійсним договір купівлі-продажу житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами та земельної ділянки площею 0,5613 га. для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер :01:000:0033, які знаходяться по АДРЕСА_1 , укладений між продавцем ОСОБА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 та покупцем ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_3 , від 10.03.2021 року.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Н. В. Бесараб