Постанова

Іменем України

11 серпня 2021 року

м. Київ

справа № 201/11813/14-ц

провадження № 61-20454св19

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Червинської М. Є.,

суддів: Бурлакова С. Ю. (суддя-доповідач), Зайцева А. Ю., Коротуна В. М.,

Крата В. І.,

учасники справи:

заявник - Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк»,

заінтересовані особи: ОСОБА_1 , Товариство з обмеженою відповідальністю «Мушкетер»,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» на ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 12 квітня 2019 року у складі судді Антонюка О. А. та постанову Дніпровського апеляційного суду від 04 жовтня 2019 року в складі колегії суддів: Куценко Т. Р., Демченко Е. Л., Макарова М. О.,

ВСТАНОВИВ:

1. Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У квітні 2019 року Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» (далі -

ПАТ «Дельта Банк») звернулось до суду із заявою про заміну сторони

у виконавчому провадженні у цивільній справі за позовом ПАТ «Дельта Банк»

до ОСОБА_1 , третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю «Мушкетер» (далі - ТОВ «Мушкетер»), про звернення стягнення на предмет іпотеки, передання майна в управління з метою проведення прилюдних торгів

та стягнення судових витрат. Просив замінити боржника ОСОБА_1

на ОСОБА_2 , вказуючи, що саме за нею зареєстроване право власності

на предмет іпотеки.

Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 12 квітня 2019 року, залишеною без змін постановою Дніпровського апеляційного суду

від 04 жовтня 2019 року, у задоволенні заяви відмовлено.

Рішення суду першої інстанції, з висновками якого погодився суд апеляційної інстанції, мотивоване тим, що вимоги заявника не ґрунтуються на вимогах закону та нічим не підтверджені, а тому суд не має передбачених законом підстав для заміни сторони (боржника) у виконавчому провадженні.

Узагальнені доводи касаційної скарги

У листопаді 2019 року ПАТ «Дельта Банк» подало до Верховного Суду касаційну скаргу, у якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просило скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове рішення про задоволення заяви.

Касаційна скарга мотивована тим, що суди залишили поза увагою те, що статтею 520 ЦК України передбачено заміну боржника у зобов`язанні, отже, правонаступництво може бути як за законом, так і за правочином. З урахуванням статті 23 Закону України «Про іпотеку» особа, до якої перейшло право власності на предмет іпотеки, набуває статусу іпотекодавця. Отже, з огляду на те

що ОСОБА_3 вибув як боржник стосовно іпотеки земельної ділянки, суд мав би замінити його правонаступником - ОСОБА_2 .

Доводи інших учасників справи

Інші учасники справи не скористались своїм правом на подання до суду своїх заперечень щодо змісту і вимог касаційної скарги, відзиву на касаційну скаргу

до касаційного суду не направили.

Рух справи в суді касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 21 листопада 2019 року відкрито касаційне провадження у справі № 201/11813/14-ц, витребувано її з Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська.

Ухвалою Верховного Суду від 02 жовтня 2020 року справу № 201/11813/14-ц призначено до судового розгляду.

Ухвалою Верховного Суду від 20 січня 2021 року касаційне провадження у справі № 201/11813/14-ц за заявою ПАТ «Дельта Банк» про заміну сторони у виконавчому провадженні у справі за позовом ПАТ «Дельта Банк» до ОСОБА_1 , третя особа - ТОВ «Мушкетер», про звернення стягнення на предмет іпотеки, передачу майна в управління з метою проведення прилюдних торгів та стягнення судових витрат зупинено до закінчення перегляду Великою Палатою Верховного Суду у касаційному порядку справи № 346/1305/19.

Ухвалою Верховного Суду від 11 серпня 2021 року касаційне провадження

у справі поновлено.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

Суд установив, що 16 листопада 2011 року між ПАТ «Кредитпромбанк»

і ТОВ «Мушкетер» укладено кредитний договір № 04/14/11-КЛТ, відповідно

до якого встановлена процедура та умови надання банком кредитних коштів позичальнику в межах загальної суми 8 000 000,00 грн, процедура та умови повернення позичальником отриманого кредиту, нарахування і сплати процентів, а також взаємні права та зобов`язання сторін.

На забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором 16 листопада 2011 року між банком та ОСОБА_1 укладено договір іпотеки № 04/14/І 01/11-КЛТ, посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондаренко В. Г., зареєстрований в реєстрі за № 1320, відповідно до якого на забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором в іпотеку передано належне ОСОБА_4 на праві власності нерухоме майно: будівлі та споруди, розташовані за адресою:

АДРЕСА_1 ; земельна ділянка площею 0,2684 га, розташована на території АДРЕСА_2 .

26 червня 2013 року між ПАТ «Кредитпромбанк» і ПАТ «Дельта Банк» укладено договір купівлі-продажу прав вимоги, відповідно до якого первісним кредитором здійснено на користь нового кредитора відступлення своїх прав вимоги

за кредитним договором від 16 листопада 2011 року № 04/14/11-KЛT, укладеним з ТОВ «Мушкетер», а також за пов`язаним з ним договором(ами) іпотеки, договором(ами) застави та/або договором(ами) поруки.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 14 березня

2017 року в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором

від 16 листопада 2011 року № 04/14/11-КЛТ у розмірі 6 965 408,11 грн звернено стягнення на нерухоме майно: будівлі та споруди, розташовані за адресою:

АДРЕСА_1 , які згідно з витягом з Реєстру прав власності на нерухоме майно № 31601431, виданим Комунальним підприємством «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації» Дніпропетровської обласної ради (далі - КП «Дніпропетровське МБТІ) 10 жовтня 2011 року, складаються з: будівлі цеху літ. Б-2, підвалу п/д Б-2 загальною площею 2 098,7 кв. м, сходів металевих літ. б, будівлі цеху літ. В-1, підвалу

літ. п/д В-1 загальною площею 107,7 кв. м, сходів літ. в, будівлі холодильника

літ. Г; будівлі котельної літ. Д, сходів літ. д, навісу літ. Е; підпорної стіни № 1

та належать ОСОБА_1 на праві власності відповідно до рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 21 грудня 2006 року у справі № 17/416-06, право власності зареєстроване КП «Дніпропетровське МБТІ» в реєстрі прав власності на нерухоме майно за реєстраційним номером 17979260; земельну ділянку площею 0,2684 га, розташовану на території АДРЕСА_2 ,

з цільовим призначенням для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, кадастровий номер :03:217:0054, яка належить ОСОБА_1 на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії ДП № 093214, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 76, на користь ПАТ «Дельта Банк» шляхом проведення прилюдних торгів, встановлено початкову ціну продажу на рівні,не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності під час здійснення виконавчого провадження. Рішення набрало чинності.

На виконання зазначеного судового рішення стягувачу видано виконавчі листи.

Згідно з інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав

на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуженняоб`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 14 лютого 2019 року № 156294699

та від 13 березня 2017 року № 82253247 ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу від 12 липня 2016 року № 755 (дублікат договору купівлі-продажу

від 09 жовтня 2018 року № 1426) є власником земельної ділянки площею 0,2684 га, розташованої на території АДРЕСА_2 , з цільовим призначенням

для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, кадастровий номер :03:217:0054.

2. Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Частиною другою розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 15 січня 2020 року № 460-ІХ «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ», який набрав чинності 08 лютого 2020 року, встановлено, що касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких

не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку,

що діяв до набрання чинності цим Законом.

Оскільки касаційну скаргу у цій справі подано 18 листопада 2019 року, її розгляд Верховний Суд здійснює за правилами ЦПК України в редакції, що діяла до 08 лютого 2020 року.

Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права

чи порушення норм процесуального права.

Перевіривши доводи касаційної скарги, а також матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню

з огляду на таке.

Мотиви і доводи, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Відповідно до частини п`ятої статті 12 ЦПК України суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: керує ходом судового процесу; роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.

Згідно з пунктом 4 частини другої статті 197 ЦПК України у підготовчому засіданні суд вирішує питання про вступ у справу інших осіб, заміну неналежного відповідача, залучення співвідповідача, об`єднання справ і роз`єднання позовних вимог, прийняття зустрічного позову, якщо ці питання не були вирішені раніше.

Суд встановив, що на час розгляду цієї справи як судом першої інстанції так і апеляційним судом власником спірної земельної ділянки площею 0,2684 га, розташованої на території Жовтневого (Соборного) району м. Дніпра (Дніпропетровська), на АДРЕСА_2 була ОСОБА_2 .

Тобто ОСОБА_2 стала новим власником земельної ділянки, яка є предметом розгляду у справі, ще до ухвалення рішення судом першої інстанції.

Суд першої інстанції всупереч наведеній вище нормі процесуального права

не залучив до участі у справі власника спірної земельної ділянки - ОСОБА_2 ,

що є порушенням статті 41 Конституції України, частини першої статті 321 ЦК України, згідно з якими право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Апеляційний суд, переглядаючи справу в апеляційному порядку, на вказану обставину та на суттєве порушенням судом першої інстанції норм процесуального права уваги не звернув і не врахував, що ОСОБА_2 як власник спірної земельної ділянки мала право на відстоювання своїх прав та інтересів

у суді, могла заявити свої заперечення щодо заявлених вимог, які повинні були бути перевірені та оцінені судами.

Не залучивши ОСОБА_2 до участі у справі, не отримавши та не оцінивши її доводи щодо заявлених вимог, суди порушили її право на справедливий суд

і на ефективний засіб юридичного захисту, передбачене статтями 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Таким чином, суди першої та апеляційної інстанцій не забезпечили повний

і всебічний розгляд справи, належним чином не встановили усіх необхідних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи,

не визначилися зі складом осіб, чиїх інтересів стосується вирішення цього спору та які повинні брати участь у справі, чим порушили норми процесуального права.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Відповідно до частини першої статті 412 ЦПК України суд скасовує судове рішення повністю або частково і ухвалює нове рішення у відповідній частині або змінює його, якщо таке судове рішення, переглянуте в передбачених статтею 400 цього Кодексу межах, ухвалено з неправильним застосуванням норм матеріального права або порушенням норм процесуального права.

Ураховуючи викладене, колегія суддів вважає за необхідне змінити прийняті

у справі рішення суду першої інстанції та постанову апеляційного суду, виклавши їх мотивувальні частини у редакції цієї постанови.

Щодо розподілу судових витрат

Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 416 ЦПК України суд касаційної інстанції повинен вирішити питання про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції.

Частиною тринадцятою статті 141 ЦПК України передбачено, що якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

З огляду на те що суд касаційної інстанції змінює рішення судів попередніх інстанцій лише в частині викладення мотивів, підстав для перерозподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у судах першої та апеляційної інстанцій, а також розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції, немає.

Керуючись статтями, 400, 406, 409, 412, 416, 419 ЦПК України, Верховний Суд

у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» задовольнити частково.

Ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 12 квітня 2019 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 04 жовтня 2019 року змінити, виклавши їх мотивувальні частини в редакції цієї постанови.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту

її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Судді:М. Є. Червинська С. Ю. Бурлаков А. Ю. Зайцев В. М. Коротун В. І. Крат