Ухвала

13 серпня 2021 року

м. Київ

справа № 203/108/15-ц

провадження № 61-13506ск21

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Дундар І. О. (суддя-доповідач), Краснощокова Є. В., Тітова М. Ю., розглянув касаційну скаргуакціонерного товариства «Українська залізниця», яка підписана представником Серьогіною Світланою Вікторівною, на рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 17 лютого 2021 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 30 червня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до акціонерного товариства «Українська залізниця» про збільшення розміру відшкодування шкоди, заподіяної здоров`ю,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до частини третьої статті 6 Закону України «Про доступ до судових рішень» суд при здійсненні судочинства може використовувати лише текст судового рішення, який опубліковано офіційно або внесено до Реєстру.

Аналіз Єдиного державного реєстру судових рішень свідчить, що у січні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ДП «Придніпровська залізниця» про відшкодування шкоди, заподіяної здоров`ю, уточнивши позовні вимоги, просив стягнути з АТ «Українська залізниця в особі Регіональної філії «Придніпровська залізниця» АТ «Українська залізниця» на користь ОСОБА_2 збільшення розміру відшкодування шкоди, заподіяної здоров`ю, за період з 01 січня 2012 року по 01 листопада 2020 року, заявляючи такі вимоги відповідно до ч. 2 ст. 1208 ЦК України з тих підстав, що 17 вересня 1966 року внаслідок нещасного випадку на залізниці позивач отримав травми, які спричинили втрату 100% працездатності, у зв`язку з чим вимушений був звільнитися на пенсію по інвалідності з заводу Невинномиський АЗОТ, а Дніпровським відділенням Придніпровської залізниці йому проводився перерахунок присудженого довічного утримання на підставі довідок, що підтверджували зміну середньої заробітної плати, та рішень судів, проте з 2013 року його заяви про збільшення розміру відшкодування залишалися без розгляду, у зв`язку з чим, враховуючи підвищення порівняно з 2003 роком вартості життя, порядок обчислення індексації грошових доходів населення, збільшення розміру відшкодування шкоди, заподіяної здоров`ю за період 01 січня 2012 року по 01 листопада 2020 року склало 985 020,05 російських рублів, що еквівалентно за курсом НБУ 376 572,26 грн.

Рішенням Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 17 лютого 2021 року, залишеним без змін постановою Дніпровського апеляційного суду від 30 червня 2021 року, позов ОСОБА_1 задоволено. Стягнуто на користь ОСОБА_1 з АТ «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Придніпровська залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» збільшення розміру відшкодування шкоди, заподіяної здоров`ю за період з 01 січня 2012 року по 01 листопада 2020 року в сумі 376 572,26 грн.

09 серпня 2021 року АТ «Українська залізниця» засобами поштового зв`язку подало до Верховного Суду касаційну скаргу, яка підписана представником Серьогіною С. В., на рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 17 лютого 2021 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 30 червня 2021 року. АТ «Українська залізниця» посилається на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права і просить скасувати рішення суду першої інстанції та постанову суду апеляційної інстанції та направити на новий розгляд.

У відкритті касаційного провадження слід відмовити з таких мотивів.

У частині третій статті 3 ЦПК України передбачено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Ціна позову у справі № 203/108/15-ц становить 376 572,26 грн, тому вона є справою з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Посилання на випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України за наявності яких судове рішення у справі з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, підлягає касаційному оскарженню, касаційна скарга та додані до неї матеріали не містять.

Однією з основних засад судочинства є забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, встановлених законом (пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України, пункт 9 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Європейський суд з прав людини зауважує, що спосіб, у який стаття 6 Конвенції застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них. Вимоги до прийнятності апеляції з питань права мають бути більш жорсткими ніж для звичайної апеляційної скарги. З урахуванням особливого характеру ролі Верховного Суду, як касаційного суду, процедура, яка застосовується у Верховному Суді може бути більш формальною (LEVAGES PRESTATIONS SERVICES v. FRANCE, № 21920/93, § 45, ЄСПЛ, від 23 жовтня 1996 року; BRUALLA GOMEZ DE LA TORRE v. SPAIN, № 26737/95, § 37, 38, ЄСПЛ, від 19 грудня 1997 року).

Європейський суд з прав людини вказує, що було б важко погодитися з тим, що Верховний Суд у ситуації, коли відповідне національне законодавство дозволило йому відфільтрувати справи, що надходять до нього, має бути пов`язаним з помилками нижчих судів при визначенні питання щодо надання комусь доступу до нього. В іншому випадку це може серйозно заважати роботі Верховного Суду і зробить неможливим виконання Верховною Судом своєї специфічної ролі. У прецедентній практиці Суду вже було підтверджено, що повноваження вищого суду щодо визначення своєї юрисдикції не можуть бути обмежені таким чином (ZUBAC v. CROATIA, № 40160/12, § 122, ЄСПЛ, від 05 квітня 2018 року).

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судові рішення, що не підлягають касаційному оскарженню.

Таким чином, оскаржені рішення ухвалені у справі з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Тому у відкритті касаційного провадження слід відмовити, оскільки касаційна скарга АТ «Українська залізниця» подана на судові рішення, що не підлягають касаційному оскарженню.

Керуючись статтями 19, 260, 389, 394 ЦПК України Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою акціонерного товариства «Українська залізниця», яка підписана представником Серьогіною Світланою Вікторівною, на рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 17 лютого 2021 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 30 червня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до акціонерного товариства «Українська залізниця» про збільшення розміру відшкодування шкоди, заподіяної здоров`ю.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: І. О. Дундар

Є. В. Краснощоков

М. Ю. Тітов