Справа № 602/755/21
Провадження № 2-н/602/50/2021
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"13" серпня 2021 р. м.Ланівці

Суддя Лановецького районного суду Тернопільської області Костів Л.І., розглянувши заяву ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення із Лановецької обласної комунальної центральної районної аптеки №25 нарахованої, але не виплаченої заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку по день видачі судового наказу,

В С Т А Н О В И В:

Заявник ОСОБА_2 подала до суду заяву про видачу судового наказу, у якій просить стягнути із Лановецької обласної комунальної центральної районної аптеки №25 нараховану але не виплачену заробітну плату в сумі 48189.04 грн. та зобов`язати сплатити середній заробіток за час затримки розрахунку по день видачі судового наказу.

Відповідно до ч.1 ст.160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

У відповідності до п.1 ч.1 ст. 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення нарахованої, але не виплаченої працівникові суми заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку.

При цьому, у поданій заяві про видачу судового наказу, крім вимоги про стягнення із боржника нарахованої, але не виплаченої заробітної плати, заявник просить також зобов`язати боржника сплатити середній заробіток за час затримки розрахунку по день видачі судового наказу, зазначивши при цьому, що згідно довідки №11, виданої 09 липня 2021 року Лановецькою обласною комунальною центральною районною аптекою №25, розмір її середньоденної заробітної плати за останні два місяці роботи становить 326.44 грн.

У пункті 9 Постанови Пленуму вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» від 23 грудня 2011 року №14, зазначено, що наявність спору про право (пункт 2 частини третьої статті 100 ЦПК), яке є підставою для відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу, вирішується суддею у кожному конкретному випадку, виходячи із характеру та обґрунтованості заявленої матеріально-правової вимоги і документів, доданих до заяви. Наявність спору можна встановити відсутністю документів, що підтверджують наявність суб`єктивного права у заявника; документів, що підтверджують порушення суб`єктивного права або документів, що підтверджують виникнення права вимоги. Крім того, мають ураховуватися обставини, якщо із доданих документів вбачається, що боржник заперечує, не визнає або оспорює свій обов`язок перед заявником (кредитором); із доданих документів вбачається пропуск позовної давності. Така вимога може бути вирішена лише у позовному провадженні (частина третя статті 267 Цивільного кодексу України).

Також, згідно п.20 Постанови Пленуму Верховного Суду України №13 від 24 грудня 1999 року «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв`язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, коли ж він у цей день не був на роботі, - наступного дня після пред`явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі ст.117 КЗпП стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при непроведенні його до розгляду справи - по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності.

Таким чином, вимога про зобов`язання сплатити середній заробіток за час затримки розрахунку по день видачі судового наказу входить до предмету доказування у справі.

Згідно п.3 ч.1 ст.165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам статті 161 цього Кодексу.

Відповідно ч. 3 ст. 165 ЦПК України, у разі якщо в заяві про видачу судового наказу містяться вимоги, частина з яких не підлягає розгляду в порядку наказного провадження, суд постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу лише в частині цих вимог.

Враховуючи наведене, у видачі судового наказу в частині вимог про зобов`язання сплатити середній заробіток за час затримки розрахунку по день видачі судового наказу, слід відмовити.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.163-166, 258-261, 353 Цивільного процесуального кодексу України, суддя,-

У Х В А Л И В :

Відмовити ОСОБА_1 у видачі судового наказу в частині вимог про зобов`язання Лановецької обласної комунальної центральної районної аптеки №25 сплатити середній заробіток за час затримки розрахунку по день видачі судового наказу.

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала не була вручена в день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 15 днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Апеляційна скарга подається до Тернопільського апеляційного суду.

Дата складення та підписання ухвали 13 серпня 2021 року.

Суддя: Л. І. Костів