Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11.03.2021 Справа №607/22913/20

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області

в складі:

головуючого Ромазана В.В.

з участю секретаря Безручко Т.В.

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в місті Тернополі справу за позовом ОСОБА_1 до Байковецької сільської ради Тернопільського району Тернопільської області про визнання права власності на спадкове майно, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Байковецької сільської ради Тернопільського району Тернопільської області про визнання права власності на спадкове майно, посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько ОСОБА_2 . Після його смерті відкрилася спадщина на 2/5 частини житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, розташованого в АДРЕСА_1 , який має статус колгоспного двору. 1/5 частина вказаного будинковолодіння належала померлому, як члену колгоспного двору, а іншу 1/5 частину ОСОБА_2 успадкував після смерті своєї дружини (матері позивача) ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , однак офіційно не оформив своїх спадкових прав. При житті, ОСОБА_2 оформив заповіт, згідно якого все своє майно, яке йому належить і буде належати на день смерті заповів ОСОБА_1 . Позивач, як син померлого та спадкоємець за заповітом, прийняв спадщину, оскільки постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини. ОСОБА_1 звернувся в держнотконтору із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, однак йому було відмовлено у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документа та державної реєстрації на житловий будинок на ім`я померлого ОСОБА_2 .

Просить визнати за ним право власності (в порядку спадкування за заповітом) на 2/5 частин житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, розташованого в АДРЕСА_1 , загальною площею 83,0 кв.м., житловою площею 54,2 кв.м., яка належала померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 .

Позивач ОСОБА_1 та представник позивача адвокат Семененко С.М. в судове засідання не з`явилися. Від представника позивача надійшла до суду заява про розгляд справи у їх відсутності позовні вимоги підтримують повністю та просять суд їх задовольнити.

Представник Байковецької сільської ради Тернопільського району Тернопільської області в судове засідання не з`явився, подав суду заяву про розгляд справи у відсутності їх представника, позовні вимоги визнають та проти їх задоволення не заперечують.

В силу вимог ч.3 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив

ІНФОРМАЦІЯ_3 народився ОСОБА_1 (Свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 , видане 11 червня 1973 р. Тернопільським районним бюро ЗАГС) і його батьками є ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Згідно Інформаційної довідки №746, виданої 23.06.2020 р. Тернопільським районним госпрозрахунковим бюро технічної інвентаризації, житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами по АДРЕСА_2 (раніше АДРЕСА_3 зареєстровано за головою колгоспного двору ОСОБА_2 на підставі Свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок, виданого Тернопільською районною радою 31.07.1989 р. та записано в реєстрову книгу №1 за реєстровим №79.

Згідно технічного паспорта, виданого 16 червня 2020 року Тернопільським районним госпрозрахунковим бюро технічної інвентаризації, на замовлення ОСОБА_1 , загальна площа житлового будинку з надвірними побудовами та спорудами по АДРЕСА_3 становить 83,0 кв.м., житлова площа 54,2 кв.м.

Згідно довідки №329, виданої 01.10.2020 р. Байковецькою сільською радою Тернопільського району Тернопільської області, житловий будинок, що знаходиться в АДРЕСА_4 ) належить ОСОБА_2 , станом на 15.04.1991 року двір колгоспника, членами якого були: ОСОБА_2 - голова двору, ОСОБА_3 - дружина, ОСОБА_1 син, ОСОБА_4 невістка, ОСОБА_5 - внучка.

Пунктом 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 20 від 22.12.1995 Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» судам роз`яснено, що положення статей 17, 18 Закону «Про власність» щодо спільної сумісної власності поширюються на правовідносини, які виникли після введення в дію цього Закону (з 15.04.1991). До правовідносин, що виникли раніше, застосовується діюче на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15.04.1991, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме: а) право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні; б) розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних; г) згідно зі статтею 4 Постанови Верховної Ради України «Про введення в дію Закону України «Про власність» загальні правила спадкування щодо частки члена колгоспного двору в майні двору застосовуються з 01 липня 1990 року.

Відповідно до ч.1 ст.120 ЦК УРСР (1963 р.), майно колгоспного двору належить його членам на праві спільної сумісної власності.

Згідно ч.2 ст.123 ЦК УРСР (1963 р.), розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповонолітніх і непрацездатних.

Отже, станом на 1991 рік, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , належало по 1/5 частині спірного будинковолодіння.

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_3 (Свідоцтво про смерть серії НОМЕР_2 , видане 29.12.2005 р. Стегниківською сільською радою Тернопільського району Тернопільської області).

Після її смерті відкрилася спадщина на належну їй 1/5 частину спірного будинковолодіння.

Після смерті ОСОБА_3 спадщину прийняв її чоловік ОСОБА_2 , який постійно проживав та був зареєстрований із спадкодавцем (Довідка №330, видана 01.10.2020 р. Байковецькою сільською радою Тернопілсьького району Тернопільської області), однак офіційно не оформив своїх спадкових прав.

Отже, ОСОБА_2 стало належати 2/5 частини будинковолодіння, що знаходиться в АДРЕСА_3 .

23 грудня 2005 року ОСОБА_2 оформив заповіт, згідно якого все своє майно, яке йому належить і буде належати на день смерті заповів ОСОБА_1 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 (Свідоцтво про смерть серії НОМЕР_3 , видане 01.03.2011 року Стегниківською сільською радою Тернопільського району Тернопільської області України).

Після його смерті відкрилася спадщина на належні йому 2/5 частини спірного будинковолодіння.

Згідно ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Частиною 1 статті 1223 ЦК України передбачено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

ОСОБА_1 , як син померлого та спадкоємець за заповітом, прийняв спадщину, оскільки постійно проживав та був зареєстрований із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що стверджується Довідкою №21, виданою 27.05.2020 р. Байковецької сільської ради Тернопільського району Тернопільської області).

Постановою державного нотаріуса Тернопільської районної державної нотаріальної контори Темнікової Л.Г. №1200/02-31 від 11 грудня 2020 року, відмовлено ОСОБА_1 у вчиненні нотаріальної дії - видачі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті, ІНФОРМАЦІЯ_1 , батька ОСОБА_2 , у зв`язку із відсутністю правовстановлюючого документа на житловий будинок та державної реєстрації права власності на ім`я померлого.

Аналізуючи вищенаведені обставини, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 слід задовольнити, визнавши за ним право власності (в порядку спадкування за заповітом) на 2/5 частини житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, розташованого в АДРЕСА_3 , загальною площею 83,0 кв.м., житловою площею 54,2 кв.м., яка належала померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 .

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 4, 13, 82, 263, 265 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до Байковецької сільської ради Тернопільського району Тернопільської області про визнання права власності на спадкове майно задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності (в порядку спадкування за заповітом) на 2/5 частини житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, розташованого в АДРЕСА_3 , загальною площею 83,0 кв.м., житловою площею 54,2 кв.м., яка належала померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення суду може бути оскаржене до Тернопільського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.

Головуючий суддяВ. В. Ромазан