279/4019/20
6/279/78/21
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 серпня 2021 року Коростенський міськрайонний суд
Житомирської області
в складі судді Шульги О.М.,
з секретарем Башинською Н.М.
заявника ОСОБА_1
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Коростені заяву ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа таким, що не підялгає виконанню,
ВСТАНОВИВ:
Заявник звернувся з заявою про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконання, яку мотивував тим, що в липні 2020 року АТ КБ "ПриватБанк" звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором б/н від 22.01.2013 року.
В судовому засіданні ОСОБА_1 заяву підтримав.
Представник АТ КБ "ПриватБанк" в судове засідання не прибув, будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду заяви.
Дослідивши матеріали справи судом встановлено наступне.
В провадженні Коростенського міськрайонного суду Житомирської області перебувала цивільна справа №279/4019/20 за позовом Акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, провадження у якій було відкрито за правилами спрощеного позовного провадження.
Вказане рішення суду набрало законної сили 15.02.2021 року.
На виконання судового рішення, за заявою представника АТ КБ "ПриватБанк" , останньому видано виконавчі листи на підставі яких 17.06.2021 року старшим державним виконавцем Коростенського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Хмельницький) відкрито виконавче провадження №65849629.
Обґрунтовуючи заяву сторона заявника вказала на те, що сума стягнута судовим рішенням погашена ОСОБА_1 добровільно, тому вважає, що виконавчий лист згідно ст.432 ЦПК України не підлягає примусовому виконанню.
Надана заявником на підтвердження наведеного факту виписка по картковому рахунку вказує на те, що 10.10.2020 року заявником робився переказ коштів в сумі 4970 гривень, коментар до платежу Personal funds transfer; 11.10.2020 року в сумі 1050 гривень, призначення платежу: поповнення готівкою своєї картки в терміналі самообслуговування; 24.10.2020 року в сумі 8084 гривні, призначення платежу: поповнення готівкою своєї картки в терміналі самообслуговування; 28.01.2021 року в сумі 4500 гривень, як переказ від Valerii Matiash.
Зазначене свідчить про те, що вказані суми переказувались до ухвалення судового рішення у цивільній справі, отже не можуть свідчити про виконання судового рішення.
Заявником, як до ухвалення судового рішення, так і після цього не надавався документ, який підтверджує відсутність заборгованості за кредитним договором №б/н від 22.01.2013 року, що могло бути ураховано при ухваленні судового рішення та при видачі виконавчого документа, тому правові підстави для відмови у видачі виконавчого листа стягувачу на момент звернення останнього за виконавчим документом у суда були відсутні.
Частиною 2 статті 432 ЦПК України передбачено, що суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.
Отже, закон передбачає можливість визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, якщо він виданий компетентним судом і є належним виконавчим документом, проте є обставини, які виключають необхідність проведення виконавчих дій за цим виконавчим документом.
У судовій практиці наведені підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, які поділяються на дві групи: матеріально-правові та процесуально-правові.
Так, зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання.
Отже, матеріально-правовою підставою визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, є припинення обов`язку боржника з підстав, визначених законом ( статті 599-601, 604-609 ЦК України).
При цьому, зміст ч.2 ст.432 ЦПК України свідчить про те, що матеріально-правовою підставою для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, є добровільне виконання боржником свого обов`язку перед стягувачем поза межами виконавчого провадження, у зв`язку з чим у боржника буде відсутній обов`язок з виконання виконавчого листа, виданого на підставі судового рішення.
У разі, якщо виконання зобов`язання за судовим рішенням відбулося в межах виконавчого провадження, стягувач має право подати до виконавця письмову заяву про повернення виконавчого документа. На підставі цієї заяви виконавцеь приймає постанову про повернення виконавчого документа стягувачу згідно з п.1 ч.1 ст. 37 Закону України
" Про виконавче провадження".
Матеріали справи свідчать, що підстав для застосування у даному випадку положень ч. 2 ст. 432 ЦПК України, не має.
За таких обставин подана заява про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, задоволенню не підлягає.
Керуючись ст.259, 268, 353, 432 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В:
В задоволенні заяви ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.
Суддя:
Повний текст ухвали складено 20.08.2021 року