Ухвала

19 серпня 2021 року

м. Київ

справа № 389/3204/19

провадження № 61-10743ск21

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Гулейкова І. Ю. (суддя-доповідач), Ступак О. В., Яремка В. В.,

вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 03 лютого 2021 року та постанову Кропивницького апеляційного суду від 08 червня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - приватний нотаріус Кіровоградського міського нотаріального округу Бондаренко Алла В`ячеславівна, про визнання недійсним договору міни,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання недійсним договору міни земельних ділянок.

В обґрунтування позову, з урахуванням уточнень позовних вимог, зазначав, що йому на праві приватної власності належить земельна ділянка, кадастровий номер :02:000:0411, площею 4,889 га, розташована на території Трепівської сільської ради Знам`янського району Кіровоградської області.

01 червня 2010 року він уклав із ФГ «Максимов Б. Г.» договір оренди землі строком на 10 років.

У 2014 році він отримав орендну плату від орендаря, а у березні 2015 року орендар Максимов Б. Г. при наданні коштів в рахунок орендної плати привіз його до нотаріуса та повідомив, що за отримання коштів він повинен розписатися у документі.

Його ввели в оману щодо паперів, які посвідчували отримання орендної плати, скориставшись необізнаністю в галузі права.

Вказав, що у 2015-2018 роках орендну плату він не отримував, як пізніше з`ясував у 2018 році, з тих причин, що 13 березня 2015 року він нібито підписав договір міни з гр. ОСОБА_2 , яка є дочкою голови ФГ «Максимов Б. Г.».

Після отримання 21 вересня 2018 року в приватного нотаріуса Кропивницького міського нотаріального округу Бондаренко А. В. копії оспорюваного договору міни позивач дізнався, що він уклав угоду з ОСОБА_2 про обмін своєї земельної ділянки, кадастровий номер :02:000:0411, загальною площею 4,889 га, розташованої на території Трепівської сільської ради Знам`янського району Кіровоградської області, на земельну ділянку, кадастровий номер :02:000:2366, загальною площею 0,01 га, розташовану на території Високобайрацької сільської ради Кіровоградського району Кіровоградської області.

Обміняні земельні ділянки є нерівнозначними за площею та вартістю, а тому позивач вважає, що даний договір міни є недійсним.

Зауважив, що не укладав договір міни земельних ділянок, не виявляв бажання і не підписував ніякого договору міни відносно свого майна.

З урахуванням зазначеного, позивач просив визнати недійсним договір міни земельної ділянки від 13 березня 2015 року № 461, посвідчений приватним нотаріусом Кропивницького міського нотаріального округу Бондаренко А. В., земельної ділянки, загальною площею 4,889 га, з кадастровим номером :02:000:0411, розташованої на території Трепівської сільської ради Знам`янського району Кіровоградської області, яка належить ОСОБА_1 , на земельну ділянку, кадастровий номер :02:000:2366, загальною площею 0,01 га, розташовану на території Високобайрацької сільської ради Кіровоградського району Кіровоградської області, та належить ОСОБА_2 , та зобов`язати повернути йому зазначену земельну ділянку.

Рішенням Знам?янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 03 лютого 2021 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Судом першої інстанції у задоволенні позову відмовлено, оскільки позивачем не доведено, що договір міни укладено під впливом помилки чи обману.

Постановою Кропивницького апеляційного суду від 08 червня 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Рішення Знам?янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 03 лютого 2021 року змінено шляхом виключення з його мотивувальної частини як на підставу для відмови у задоволення позову посилання на позовну давність. В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін. Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у сумі 1 051,80 грн.

Апеляційний суд погодився із судом першої інстанції щодо безпідставності позовних вимог, оскільки, як убачається із змісту договору міни від 13 березня 2015 року, ОСОБА_1 був попередньо ознайомлений нотаріусом із приписами цивільного законодавства, що регулюють укладений ним договір, тому відсутні підстави вважати, що підписуючи договір міни, позивач мав на увазі те, що він підписав документи для отримання ним орендної плати за договором оренди, а не уклав договір міни.

Апеляційний суд зазначив, що висновки суду першої інстанції про те, що оскаржуваний договір відповідає приписам статей 203, 715 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), не суперечить підпункту «б» пункту 15 розділу Х «Перехідні положення» Земельного кодексу України (далі - ЗК України) у редакції, чинній на час укладення договору міни, та був укладений з волі позивача, є обґрунтованими, а доводи апеляційної скарги в частині підстав недійсності договору міни є ідентичними доводам позовної заяви, яким суд першої інстанції надав належну оцінку.

Водночас суд апеляційної інстанції звернув увагу на те, що, дійшовши висновку про недоведеність позовних вимог, суд першої інстанції помилково застосував наслідки спливу позовної давності, що є підставою для зміни рішення шляхом виключення з його мотивувальної частини як на підставу для відмови у задоволення позову посилання на позовну давність.

У червні 2021 року ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 03 лютого 2021 року та постанову Кропивницького апеляційного суду від 08 червня 2021 року у справі.

Ухвалою Верховного Суду від 13 липня 2021 року касаційну скаргу залишено без руху для усунення недоліків до 13 серпня 2021 року, але не більше десяти днів з дня отримання ухвали, зокрема запропоновано надати уточнену редакцію касаційної скарги (в частині одночасного посилання на пункт 2 і 3 частини 389 Цивільного процесуального кодексу України, далі - ЦПК України, разом із копіями скарги та доданих до неї матеріалів відповідно до кількості учасників справи, оформлену відповідно до положень статті 392 ЦПК України з урахуванням вимог цієї ухвали).

У липні 2021 року на адресу Верховного Суду від ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку надійшла уточнена касаційна скарга на рішення Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 03 лютого 2021 року та постанову Кропивницького апеляційного суду від 08 червня 2021 року у справі, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, позивач просить скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове судове рішення про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

В уточненій касаційній скарзі ОСОБА_1 як на підставу касаційного оскарження посилається на те, що:

- суд апеляційної інстанції застосував норми права без урахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постанові Верховного Суду від 11 червня 2020 року у справі № 281/129/17 (провадження № 61-14661св19) та постанові Верховного Суду України від 16 березня 2016 року у справі № 6-93цс16 (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України), в частині неправильного сприйняття особою фактичних обставин правочину, що вплинуло на її волевиявлення, що дійсно було і має істотне значення (підписуючи договір міни, позивач мав на увазі те, що він підписав документи для отримання ним орендної плати за договором оренди, а не уклав договір міни);

- суди попередніх інстанцій не врахували правову позицію (застосували норми права без урахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах), викладену у постанові Верховного Суду від 12 жовтня 2016 року у справі № 6-464цс16 у частині висновку про те, що законодавець не закріпив у ЗК України чи інших законах України порядок міни земельних часток (паїв) в інших випадках (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України) в частині того, що паї обмінюються в цілому, а не їх частини і на підставі оспорюваного договору міни відбувся обмін (пай в цілому на частину паю, сформованого за рахунок земель фермерського господарства) земельних ділянок без дотримання вимог Закону, а отже, і всупереч мораторію, встановленому в підпункті «б» пункту 15 Перехідних положень ЗК України (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин);

- суди попередніх інстанцій належним чином не дослідили зібрані у справі докази, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи (пункт 4 частини другої статті 389 ЦПК України), а саме суди не надавали оцінку тому, що на підставі оспорюваного договору відбувся обмін земельних ділянок за схемою «пай на пай», за якою кожна із сторін договору відчужує на користь один одного свій пай та отримує взамін пай другої сторони, тобто паї обмінюються в цілому, а не їх частини і на підставі оспорюваного договору міни відбувся обмін земельних ділянок без дотримання вимог Закону, а отже, і всупереч мораторію, встановленому у підпункті «б» пункту 15 Перехідних положень ЗК України (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), що є підставою для визнання такого договору недійсним, та є беззаперечно доведеними доказами та обставинами у справі.

За змістом частини сьомої статті 394 ЦПК України та відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі, в якій вирішує питання про витребування матеріалів справи.

Враховуючи, що судом не встановлено підстав для залишення касаційної скарги без руху, відмови у відкритті касаційного провадження чи повернення касаційної скарги, зважаючи на те, що доводи касаційної скарги містять посилання на передбачені законом підстави касаційного оскарження судових рішень, отже наявні підстави для відкриття касаційного провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 4 частини другої статті 389 ЦПК України, та витребування матеріалів указаної вище справи.

Керуючись статтями 389, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відкрити касаційне провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - приватний нотаріус Кіровоградського міського нотаріального округу Бондаренко Алла В`ячеславівна, про визнання недійсним договору міни, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 03 лютого 2021 року та постанову Кропивницького апеляційного суду від 08 червня 2021 року.

Витребувати з Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області матеріали вищезазначеної цивільної справи № 389/3204/19.

Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, в 10-денний строк з дня отримання ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: І. Ю. Гулейков О. В. Ступак В. В. Яремко