Провадження № 88-ц/4808/3/21
Головуючий у 1 інстанції Антоняк Т.М.
Суддя-доповідач Девляшевський
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2021 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд в складі:

судді-доповідача Девляшевського В.А.,

суддів: Бойчука І.В., Пнівчук О.В.,

секретаря Мельник О.В.,

з участю: представника Фінансового управління

Виконавчого комітету Івано-Франківської міської

ради Чекайла В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про перегляд постанови Апеляційного суду Івано-Франківської області від 12 квітня 2018 року за нововиявленими обставинами у справі за позовом Фінансового управління Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача Виконавчий комітет Івано-Франківської міської ради до ОСОБА_1 про спонукання до укладення договору про пайову участь замовників будівництва у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста Івано-Франківська,

в с т а н о в и в:

У грудні 2014 року Фінансове управління Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради звернулось в суд із позовом до ОСОБА_1 про спонукання до укладення договору про пайову участь замовників будівництва у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста Івано-Франківська.

Рішенням Івано-Франківського міського суду від 17 січня 2018 року в задоволенні позову Фінансового управління Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради про спонукання до укладення договору про пайову участь замовників будівництва у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста Івано-Франківська відмовлено.

Постановою Апеляційного суду Івано-Франківської області від 12 квітня 2018 року апеляційну скаргу представника Фінансового управління Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради Чекайла Василя Михайловича задоволено частково. Рішення Івано-Франківського міського суду від 17 січня 2018 року скасовано. Ухвалено нове рішення.

Позов Фінансового управління Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні позивача Виконавчий комітет Івано-Франківської міської ради до ОСОБА_1 про спонукання до укладення договору про пайову участь замовників будівництва у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста Івано-Франківська задоволено частково. Визнано укладеним договір про пайову участь замовників будівництва у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста Івано-Франківська між ОСОБА_1 та Фінансовим управління виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради в редакції, передбаченій додатком 1 до рішення Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради «Про Положення «Про пайову участь замовників будівництва у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста Івано-Франківська» від 18 жовтня 2013 року №1231-38, з визначенням: у п. 1.1. Цей договір регулює взаємовідносини між сторонами щодо пайової участі «Замовника» у розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста Івано-Франківська при будівництві житлового будинку по АДРЕСА_1 ; у п. 2.1 Замовник - ОСОБА_1 здійснює перерахування до бюджету міста Івано-Франківська коштів у розмірі 6659,17 грн, згідно з розрахунком величини пайової участі у розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста Івано-Франківська у встановленої судом редакції.

Постановою Верховного Суду від 23 жовтня 2019 року касаційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення. Постанову Апеляційного суду Івано-Франківської області від 12 квітня 2018 року залишено без змін.

У березні 2021 року ОСОБА_1 подав заяву про перегляд постанови Апеляційного суду Івано-Франківської області від 12 квітня 2018 року за нововиявленими обставинами. Заява обгрунтована тим, що 01.03.2021 зі змісту одержаної з ЄДРСР постанови Верховного Суду від 05 жовтня 2020 року у справі № 686/1336/19 заявнику стало відомо, що такого способу захисту як визнання договору підряду укладеним цивільне законодавство не передбачало. ОСОБА_1 зазначає, що постановою Апеляційного суду Івано-Франківської області від 12 квітня 2018 року не були встановлені обставини, які не були відомі заявнику з приводу того чи 16.12.2016 на момент звернення представника Фінансового управління Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради з позовом цивільне законодавство передбачало такий спосіб захисту як визнання укладеним договору про пайову участь. На думку заявника, вказана обставина є істотною для справи відповідно до п. 1 ч.2 ст. 423 ЦПК України. Враховуючи вказане, просить заяву задовольнити, постанову Апеляційного суду Івано-Франківської області від 12 квітня 2018 року скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в позові.

У надісланих на адресу апеляційного суду письмових поясненнях представник Івано-Франківської міської ради зазначив, що укладання договору про пайову участь замовників будівництва у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста та договору підряду не можна ототожнювати, оскільки договір підряду укладається як вільне волевиявлення сторін, а договір про пайову участь у силу Закону, зокрема, ч.ч. 2, 3, 5 ст. 40 ЗУ Про регулювання містобудівної діяльності (яка діяла на момент спірних правовідносин). Позивач з посиланням на правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 10.10.2012 №6-110цс12 зазначив, що в разі невизнання особою права на укладення договору, таке право підлягає захисту судом на підставі п.1 ч. 2 ст. 16 ЦК України шляхом визнання договору укладеним на умовах, передбачених нормативним актом обов`язкової дії. Враховуючи вказане, представник фінансового управління Івано-Франківської міської ради вважає, що позовні вимоги про визнання договору про пайову участь укладеним відповідає нормам законодавства, які діяли на момент укладення договору та способу захисту.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, хоч був належним чином і завчасно повідомлений про час і місце розгляду справи, однак надіслав пояснення. Отже, є правові підстави для розгляду справи у його відсутності.

Представник Фінансового управління виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради заперечив проти задоволення заяви, просив залишити постанову Апеляційного суду Івано-Франківської області від 12 квітня 2018 року без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника Фінансового управління виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні заяви ОСОБА_1 з наступних підстав.

Відповідно до частини першої статті 423 ЦПК України рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є: 1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи; 2) встановлений вироком або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, факт надання завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що призвели до ухвалення незаконного рішення у даній справі; 3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду. Таким чином, нововиявленими обставинами за своєю суттю є фактичні дані, що в установленому законом порядку спростовують факти, які були покладені в основу судового рішення (частина друга статті 423 ЦПК України).

Заява про перегляд за нововиявленими обставинами судових рішень судів апеляційної інстанцій, якими змінено або скасовано судове рішення, подається до суду тієї інстанції, яким змінено або ухвалено нове судове рішення (частина друга статті 425 ЦПК України).

Мотивуючи заяву про перегляд постанови Апеляційного суду Івано-Франківської області від 12 квітня 2018 року у зв`язку з нововиявленими обставинами, ОСОБА_1 посилався на постанову Верховного Суду від 05 жовтня 2020 року у справі № 686/1336/19, де викладено висновок Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2018 у справі №338/180/17 щодо укладення договору підряду. Верховний Суд у зазначеній постанові вказав, що такого способу захисту як визнання договору підряду укладеним цивільне законодавство не передбачало, а суд не мав відповідного повноваження. Лише з набранням чинності Законом України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 3 жовтня 2017 року суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений не тільки договором або законом, але й судом у визначених законом випадках (абзац 12 частини другої статті 16 ЦК України). Вказана обставина, на думку заявника, не була встановлена апеляційним судом і не була відома заявнику на час розгляду справи.

Нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесенні законом до нововиявлених обставин.

Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення.

Нововиявленими обставинами за своєю юридичною суттю є фактичні дані, що у встановленому порядку спростовують факти, які були покладені в основу судового рішення.

При цьому необхідно розрізняти підстави для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами та підстави для оскарження судового рішення, якими можуть бути недоліки, допущені судом при розгляді справи, наслідком яких стало неправильне застосування судом норм матеріального права та (або) порушення норм процесуального права. Перегляд справи за нововиявленими обставинами має на меті не усунення судових помилок, а лише перегляд вже розглянутої справи з урахуванням обставини, про існування якої стало відомо після ухвалення судового рішення.

Питання про те, які обставини можна вважати істотними, є оціночним, і вирішується судом у кожному конкретному випадку з урахуванням того, чи ці обставини могли спростувати факти, покладені в основу судового рішення, та вплинути на висновки суду під час його ухвалення таким чином, що якби вказана обставина була відома особам, які беруть участь у справі, то зміст судового рішення був би іншим.

Постанова Верховного суду від 05 жовтня 2020 року у справі № 686/1336/19, на яку посилається заявник, стосується укладення договору підряду, а даний спір стосується спонукання до укладення договору про пайову участь замовників будівництва у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста Івано-Франківська. Укладення договору підряду залежить від вільного волевиявлення сторін, однак статтею 40 ЗУ Про регулювання містобудівної діяльності (яка діяла на час спірних правовідносин) передбачено обов`язок замовника будівництва укласти договір про пайову участь замовників будівництва.

Зважаючи на викладене, апеляційний суд вважає, що така постанова не є нововиявленою обставиною у розумінні п.1 ч.2 ст. 423 ЦПК України.

При вирішенні вказаної справи колегія суддів враховує, що одним із основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який, inter alia, вимагає, щоб, коли суди остаточно вирішили питання, їхнє рішення не ставилось під сумнів. Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, новий розгляд справи, провадження у якій було закінчено остаточним рішенням, можливий у зв`язку з нововиявленими обставинами на вимогу сторони провадження лише у разі необхідності виправлення суттєвих помилок правосуддя, коли така процедура застосовується у спосіб, сумісний зі статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. Принцип юридичної визначеності передбачає повагу до остаточності судових рішень та полягає у тому, щоб жодна сторона не могла вимагати перегляду остаточного та обов`язкового судового рішення просто задля нового розгляду та постановлення нового рішення у справі. Відступи від цього принципу є виправданими лише тоді, коли вони обумовлюються обставинами суттєвого та неспростовного характеру. (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Желтяков проти України»).

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів вважає, що підстав для задоволенні заяви ОСОБА_1 немає.

Керуючись статтями 423, 429 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Апеляційного суду Івано-Франківської області від 12 квітня 2018 року у справі за позовом Фінансового управління Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні позивача Виконавчий комітет Івано-Франківської міської ради до ОСОБА_1 про спонукання до укладення договору про пайову участь замовників будівництва у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста Івано-Франківська відмовити.

Постанову Апеляційного суду Івано-Франківської області від 12 квітня 2018 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Суддя-доповідач: В.А. Девляшевський

Судді: І.В. Бойчук

О.В. Пнівчук

Повний текст ухвали складено 09 квітня 2021 року.