Постанова

Іменем України

18 серпня 2021 року

м. Київ

справа № 756/11258/17

провадження № 61-6589св21

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Червинської М. Є.,

суддів: Бурлакова С. Ю., Зайцева А. Ю., Коротенка Є. В. (суддя-доповідач), Коротуна В. М.,

учасники справи:

заявник (боржник) - ОСОБА_1 ,

суб`єкт оскарження - приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Наконечний Ігор Михайлович,

заінтересовані особи: ОСОБА_2 (стягувач), фізична особа-підприємець ОСОБА_3 (третя особа),

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Київського апеляційного суду від 01 квітня 2021 року у складі колегії суддів: Гуля В. В., Матвієнко Ю. О., Мельника Я. С.,

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

Короткий зміст вимог скарги

15 січня 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на дії приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Наконечного І. М., заінтересовані особи: ОСОБА_2 , фізична особа-підприємець ОСОБА_3 .

На обґрунтування скарги зазначив, що рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 25 жовтня 2018 року частково задоволено позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 60 000,00 дол. боргу за договором позики, 1 375 дол. США 89 центів - 3 % річних, 9 535 грн 26 коп. судового збору та 2 250 грн 24 коп. витрат на проведення експертизи.

З метою виконання вказаного судового рішення 13 лютого 2019 року Оболонським районним судом м. Києва було видано виконавчий лист № 756/11258/17.

15 лютого 2019 року приватним виконавцем Наконечним І. М. було відкрито виконавче провадження № 58398259 з метою примусового виконання виконавчого листа № 756/11258/17, виданого Оболонським районним судом м. Києва 13 лютого 2019 року.

28 лютого 2020 року приватним виконавцем Наконечним І. М. в межах виконавчого провадження № 58398259 було винесено постанову про призначення суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні, якою призначено суб`єктом оціночної діяльності суб`єкта господарювання ОСОБА_3 . Цією ж постановою зобов`язано останнього надати звіт про оцінку арештованого майна боржника, а саме - земельної ділянки з кадастровим номером :21:007:0152, загальною площею 1,0791 га, розташованої за адресою: Київська область, Вишгородський район, Козаровицька сільська рада, та земельної ділянки з кадастровим номером :04:060:0021, загальною площею 0.5002 га, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 .

Заявника (боржника у виконавчому провадженні) листами № 94 та № 95 від 18 березня 2020 року повідомлено про результати визначення вартості (оцінки майна) і направлено копії висновків щодо цього. Згідно вказаних висновків вартість земельної ділянки з кадастровим номером :21:007:0152 склала 340 240,00 грн, а земельної ділянки з кадастровим номером :04:060:0021- 1 501 250,00 грн.

Заявник вважає, що суб`єктом оціночної діяльності протиправно, всупереч вимогам чинного законодавства, із заниженням реальної вартості, проведено оцінку нерухомого майна, що підтверджується висновком експертного дослідження за результатом проведення судового оціночно-земельного дослідження № 08/20 від 26 березня 2020 року, складеного судовим експертом Ігнатьковим В. М. на замовлення заявника, згідно якого ринкова вартість земельної ділянки з кадастровим номером :21:007:0152 станом на 11 березня 2020 року становить 2 241 623,00 грн без ПДВ, а також висновком експертного дослідження за результатом проведення судового оціночно-земельного дослідження № 09/20 від 26 березня 2020 року, згідно якого ринкова вартість вищевказаної земельної ділянки з кадастровим номером :04:060:0021 станом на 11 березня 2020 року становить 5 924 684,00 грн без ПДВ.

Отже, суб`єктом оціночної діяльності ОСОБА_3 було занижено реальну вартість обох земельних ділянок на суму 6 324 817,00 грн.

Крім того, заявник звернувся до центру експертної оцінки «АРІАДНА» з метою встановлення відповідності складених ФОП ОСОБА_3 звітів про оцінку майна вимогам чинного законодавства.

Згідно рецензії № 12-Р/03 від 23 березня 2020 року та рецензії № 13-Р/03 від 23 березня 2020 року Центру експертної оцінки «АРІАДНА» встановлено, що звіти суб`єкта оціночної діяльності ОСОБА_3 не повною мірою відповідають вимогам нормативно-правових актів з оцінки майна і мають значні недоліки, що вплинули на достовірність оцінки.

Також посилається на те, що відповідно до оголошень щодо продажу аналогічних земельних ділянок за адресою: Київська область, Обухівський район, село Плюти, їх вартість розпочинається від 6 000 000,000 грн, що свідчить про те, що суб`єктом оціночної діяльності ОСОБА_3 не було досліджено реальну ринкову вартість належних заявнику земельних ділянок.

Крім того, заявник повідомив, що у 2020 року у встановлений статтею 449 ЦПК України строк він вже звертався до Оболонського районного суду м. Києва зі скаргою про визнання виконаної при здійсненні виконавчого провадження оцінки вартості нерухомого майна протиправною. Просив визнати протиправним та скасувати звіт про експертну грошову оцінку земельної ділянки площею 1,0791 га, кадастровий номер: :21:007:0152, для ведення особистого селянського господарства, яка розташована за адресою: Київська область, Вишгородський р-н, Козаровицька с/р від 12 березня 2020 року, виконаним суб`єктом оціночної діяльності ФОП ОСОБА_3 на замовлення приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Наконечного І. М. в рамках виконавчого провадження № 58398259 щодо визначення ринкової вартості об`єкта оцінки для участі у виконавчому провадженні; визнати протиправним та скасувати звіт про експертну грошову оцінку земельної ділянки площею 0,5002 га, кадастровий номер: :04:060:0021, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 від 12 березня 2020 року, виконаним суб`єктом оціночної діяльності фізичною особою- підприємцем ОСОБА_3 на замовлення приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Наконечного І. М. в рамках виконавчого провадження № 58398259 щодо визначення ринкової вартості об`єкта оцінки для участі у виконавчому провадженні; визначити вартість земельної ділянки площею 1,0791 га, кадастровий номер: :21:007:0152, для ведення особистого селянського господарства, яка розташована за адресою: Київська область, Вишгородський район, Козаровицька сільська рада, що належить боржнику ОСОБА_1 , в рамках виконавчого провадження №58398259, в розмірі 2 241 623 грн без ПДВ; визначити вартість земельної ділянки площею 0,5002 га, кадастровий номер: :04:060:0021, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , що належить боржнику ОСОБА_1 , в рамках виконавчого провадження № 58398259, в розмірі 5 924 684 грн. без ПДВ.

За даною скаргою судом було відкрито провадження в межах справи № 756/11258/17.

Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 06 травня 2020 року у задоволенні скарги ОСОБА_1 про визнання протиправною оцінки вартості нерухомого майна, виконаної при здійсненні виконавчого провадження було відмовлено.

Не погодившись із вказаною ухвалою, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу.

Київським апеляційним судом у постанові від 07 грудня 2020 року у справі № 756/11258/17 встановлено, що з огляду на заявлені вимоги скарги (предмет, підстава), заявником, як стороною виконавчого провадження, не оскаржуються рішення, дії приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Наконечного І. М. щодо визначення вартості майна боржника в межах виконавчого провадження, а подана скарга стосується вимог до ФОП ОСОБА_3 про визнання протиправними та скасування звітів про експертну грошову оцінку земельних ділянок від 12 березня 2020 року, виконаних суб`єктом оціночної діяльності ФОП ОСОБА_3 на замовлення приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Наконечного І. М. Тому, враховуючи викладене, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку, що ухвала суду першої інстанції в частині вирішення скарги ОСОБА_1 про визнання протиправними та скасування звітів від 12 березня 2020 року про експертну грошову оцінку земельних ділянок, виконаних суб`єктом оціночної діяльності ФОП ОСОБА_3 в рамках виконавчого провадження № 58398259 підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі в цій частині вимог.

Таким чином, судом не було прийнято рішення стосовно визнання дій приватного виконавця Наконечного І. М. неправомірними щодо оцінки майна у виконавчому провадженні № 58398259, а розгляд справи тривав з 30 березня 2020 року до ухвалення Київським апеляційним судом судового рішення у грудні 2020 року.

Тобто, заявник був позбавлений можливості захистити свої порушені права в ініційованому процесі.

У зв`язку з цим ОСОБА_1 у січні 2021 року повторно звернувся до суду зі скаргою на дії приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Наконечного І. М., в якій, зокрема, просив суд поновити строк для подання скарги на рішення державного виконавця, посилаючись на свої попередні дії, спрямовані на захист своїх прав.

З цих підстав просив суд:

- визнати причини пропуску строку поважними та поновити строк для подання скарги на рішення приватного виконавця.

- визнати неправомірними (протиправними) дії приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Наконечного І. М. у виконавчому провадженні № 58398259, щодо визначення вартості (оцінки) майна боржника, а саме земельної ділянки за кадастровим № :21:007:0152, цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства, загальною площею 1,0791 га, розташовану за адресою: Київська область, Вишгородський район, Козаровицька сільська рада в розмірі 340 240,00 грн;

- визнати неправомірними (протиправними) дії приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Наконечного І. М. у виконавчому провадженні № 58398259, щодо визначення вартості (оцінки) майна боржника, а саме земельної ділянки за кадастровим № :04:060:0021, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, загальною площею 0.5002 га, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 в розмірі 1 501 250,00 грн;

- визнати недійсною оцінку вартості земельних ділянок за кадастровим № :21:007:0152, загальною площею 1.0891 га, розташовану за адресою: Київська область, Вишгородський район, Козаровицька сільська рада та земельної ділянки за кадастровим № :04:060:0021, загальною площею 0.5002 га, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 від 12 березня 2020 року, виконані суб`єктом оціночної діяльності ФОП ОСОБА_3 в рамках виконавчого провадження № 58398259 щодо визначення ринкової вартості об`єкта оцінки для участі у виконавчому провадженні.

- скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Наконечного І. М. у виконавчому проваджені № 58398259 про призначення суб`єкта оціночної діяльності суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для участі у виконавчому проваджені від 28 лютого 2020 року, якою призначено суб`єктом оціночної діяльності - суб`єкта господарювання ОСОБА_3

- стягнути з приватного виконавця Наконечного І. М. судові витрати пов`язані з проведенням судово-оціночної експертизи та витрати за проведення рецензування звітів про експертну грошову оцінку.

Короткий зміст ухвали суду першої інстанції

Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 24 лютого 2021 року скаргу ОСОБА_1 на дії приватного виконавця задоволено частково.

Поновлено ОСОБА_1 строк на звернення зі скаргою на дії приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Наконечного І. М., заінтересовані особи: ОСОБА_2 , ФОП ОСОБА_3 .

Визнано неправомірними (протиправними) дії приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Наконечного І. М. у виконавчому провадженні № 58398259 щодо визначення вартості (оцінки) майна боржника, а саме земельної ділянки за кадастровим № :21:007:0152, цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства, загальною площею 1,0791 га, розташовану за адресою: Київська область, Вишгородський район, Козаровицька сільська рада в розмірі 340 240,00 грн.

Визнано неправомірними (протиправними) дії приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Наконечного І. М. у виконавчому провадженні № 58398259 щодо визначення вартості (оцінки) майна боржника, а саме земельної ділянки за кадастровим № :04:060:0021, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, загальною площею 0.5002 га, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 в розмірі 1 501 250,00 грн.

Визнано недійсними оцінки вартості земельної ділянки з кадастровим № :21:007:0152, загальною площею 1.0891 га, розташованої за адресою: Київська область, Вишгородський район, Козаровицька сільська рада, та земельної ділянки з кадастровим № :04:060:0021, загальною площею 0.5002 га, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , від 12 березня 2020 року, виконані суб`єктом оціночної діяльності ФОП ОСОБА_3 в рамках виконавчого провадження № 58398259 щодо визначення ринкової вартості об`єкта оцінки для участі у виконавчому провадженні.

Скасовано постанову приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Наконечного І. М. у виконавчому проваджені № 58398259 про призначення суб`єкта оціночної діяльності суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для участі у виконавчому проваджені від 28 лютого 2020 року, якою призначено суб`єктом оціночної діяльності - суб`єкта господарювання ОСОБА_3 .

В решті позовних вимог відмовлено.

Частково задовольняючи скаргу, суд першої інстанції виходив з того, що приватним виконавцем були допущені істотні порушення вимог Закону України «Про виконавче провадження» щодо звернення стягнення на майно боржника, а також оцінювачем вимог Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», що ставлять під сумнів звіт про оцінку майна.

Також суд першої інстанції вважав за необхідне поновити боржнику строк на звернення зі скаргою на дії приватного виконавця, оскільки такий пропущений з поважних причин.

Не погодившись з цією ухвалою, ОСОБА_2 та приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Наконечний І. М. подали апеляційні скарги.

Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції

Постановою Київського апеляційного суду від 01 квітня 2021 року апеляційні скарги ОСОБА_2 та приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Наконечного І. М. задоволено частково.

Ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 24 лютого 2021 року скасовано та ухвалено по справі нове судове рішення, яким скаргу ОСОБА_1 на дії приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Наконечного І. М. залишено без розгляду.

Постанова суду апеляційної інстанції мотивована тим, що ОСОБА_1 пропустив визначений частиною першою статті 449 ЦПК України строк на звернення до суду із скаргою на дії державного виконавця, поважні причини такого пропуску відсутні.

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

У квітні 2021 року на адресу Верховного Суду від ОСОБА_1 надійшла касаційна скарга на постанову Київського апеляційного суду від 01 квітня 2021 року.

В касаційній скарзі заявник просить суд скасувати оскаржувану постанову суду апеляційної інстанції та залишити в силі ухвалу суду першої інстанції.

Касаційна скарга мотивована тим, що судом апеляційної інстанції ухвалена постанова без повного дослідження усіх доказів та обставин, що мають значення для справи.

Доводи інших учасників справи

14 травня 2021 року на адресу Верховного Суду від ОСОБА_2 засобами поштового зв`язку надійшов відзив на касаційну скаргу ОСОБА_1 , в якому заінтересована особа просить суд касаційну скаргу залишити без задоволення, постанову суду апеляційної інстанції залишити без змін.

17 травня 2021 року на адресу Верховного Суду від приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Наконечного І. М. засобами поштового зв`язку надійшов відзив на касаційну скаргу ОСОБА_1 , в якому суб`єкт оскарження просить суд касаційну скаргу залишити без задоволення, постанову суду апеляційної інстанції залишити без змін.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

Статтею 388 ЦПК України передбачено, що судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Ухвалою Верховного Суду від 28 квітня 2021 року відкрито касаційне провадження за поданою касаційною скаргою та витребувано матеріали цивільної справи.

18 травня 2021 року матеріали цивільної справи надійшли до Верховного Суду.

Ухвалою Верховного Суду від 05 серпня 2021 року справу призначено до судового розгляду.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

Судом встановлено, що рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 25 жовтня 2018 року було частково задоволено позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 60 000,00 дол. боргу за договором позики, 1 375 дол. США 89 центів - 3 % річних, 9 535 грн 26 коп. судового збору та 2 250 грн 24 коп. витрат на проведення експертизи.

Вказане рішення суду набрало законної сили 29 січня 2019 року.

З метою виконання вказаного судового рішення, 13 лютого 2019 року Оболонським районним судом м. Києва було видано виконавчий лист № 756/11258/17.

15 лютого 2019 року приватним виконавцем Наконечним І. М. було відкрито виконавче провадження № 58398259 з метою примусового виконання виконавчого листа № 756/11258/17, виданого Оболонським районним судом м. Києва 13 лютого 2019 року.

28 лютого 2020 року приватним виконавцем Наконечним І. М. було винесено постанову про призначення суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні, якою призначено суб`єктом оціночної діяльності - суб`єкта господарювання ОСОБА_3 . Цією ж постановою зобов`язано суб`єкта господарювання ОСОБА_3 надати звіт про оцінку арештованого майна боржника, а саме земельної ділянки з кадастровим номером :21:007:0152, загальною площею 1,0791 га, розташованої за адресою: Київська область, Вишгородський р-н, с/р Козаровицька, та земельної ділянки з кадастровим номером :04:060:0021, загальною площею 0,5002 га, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно висновку суб`єкта оціночної діяльності ОСОБА_3 ринкова вартість земельної ділянки з кадастровим номером :21:007:0152, загальною площею 1,0791 га, для ведення особистого селянського господарства, що розташована за адресою: Київська область, Вишгородський район, Козаровицька сільська рада, станом на 11 березня 2020 року становить 340 240,00 грн.

Згідно висновку суб`єкта оціночної діяльності ОСОБА_3 ринкова вартість земельної ділянки з кадастровим номером :04:060:0021, загальною площею 0,5002 га, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , станом на 11 березня 2020 становить 1 501 250,00 грн.

Згідно рецензії № 12-Р/03 від 23 березня 2020 року та рецензії № 13-Р/03 від 23 березня 2020 року Центру експертної оцінки «АРІАДНА» встановлено, що звіти суб`єкта оціночної діяльності ОСОБА_3 не повною мірою відповідають вимогам нормативно-правових актів з оцінки майна і мають значні недоліки, що вплинули на достовірність оцінки.

Висновком експертного дослідження за результатом проведення судового оціночно-земельного дослідження № 08/20 від 26 березня 2020 року встановлено, що ринкова вартість земельної ділянки з кадастровим номером :21:007:0152станом на 11 березня 2020 року становить 2 241 623,00 грн без ПДВ.

Висновком експертного дослідження за результатом проведення судового оціночно-земельного дослідження № 09/20 від 26 березня 2020 року встановлено, що ринкова вартість земельної ділянки з кадастровим номером :04:060:0021станом на 11 березня 2020 року становить 5 924 684,00 грн без ПДВ.

Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу. Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Рішення судів першої та касаційної інстанцій в частині вирішення позовних вимог про зобов`язання провести реєстрацію спадкового майна та видати свідоцтво на спадкове майно в касаційному порядку не оскаржуються, а тому у вказаній частині вимог не є предметом касаційного перегляду.

Відповідно до частини другої статті 2 ЦПК України суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону оскаржувана постанова суду апеляційної інстанції відповідає.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Судове рішення за своєю суттю охороняє права, свободи та законні інтереси фізичних та юридичних осіб, а виконання судового рішення є завершальною стадією судового провадження, яким досягається кінцева мета правосуддя - захист інтересів фізичних та юридичних осіб і реальне поновлення їхніх порушених прав.

Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд (стаття 129-1 Конституції України).

Гарантією прав фізичних і юридичних осіб у виконавчому провадженні є можливість оскарження дій або бездіяльності державних виконавців.

Відповідно до статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Оскарження рішень, дій або бездіяльності державного виконавця та інших посадових осіб органів ДВС передбачено також частинами першою та п`ятою статті 74 Закону України від 02 червня 2016 року № 1404-VIII «Про виконавче провадження». Згідно із цими нормами рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів ДВС щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом. Рішення та дії виконавця, посадових осіб органів ДВС щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені протягом 10 робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів.

Разом із тим, статтею 449 ЦПК України встановлено, що скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи. Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

Поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення заявника та пов`язані з перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, що підтверджені належними доказами.

Строки на подання скарги є процесуальними, можуть бути поновлені за наявності поважних для цього причин за заявою заявника, яка подається одночасно зі скаргою або викладається у скарзі у вигляді клопотання. При вирішенні питання про поновлення строку на подання скарги на рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби суд має виходити з того, що у відповідному законодавстві не міститься перелік таких поважних причин, їх з`ясовують у кожному конкретному випадку залежно від обставин справи. З`ясування обставин дотримання заявником процесуального строку на звернення до суду зі скаргою на дії чи бездіяльність державного виконавця, наявності клопотання про його поновлення зазначеного строку та поважних причин для його поновлення має першочергове значення, оскільки правовим наслідком недотримання встановленого законом строку звернення із скаргою на дії чи бездіяльність державного виконавця, відсутності клопотання про поновлення зазначеного строку та поважності причин для його поновлення, є залишення скарги без розгляду та повернення її заявникові.

До аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 18 листопада 2020 року у справі № 466/948/19 (провадження № 61-16974св19).

Відповідно до статті 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Згідно з частиною першою статті 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Відповідно до пункту 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження» від 26 грудня 2003 року № 14, судам необхідно враховувати, що в тому разі, коли законом встановлено спеціальний порядок обчислення строків звернення заявника зі скаргою до суду, їх перебіг має визначатися за цими нормами, а не за загальними правилами. Скарга (заява), пропущений строк на подання якої не поновлено залишається без розгляду.

Встановлено, що ОСОБА_1 , як сторона виконавчого провадження, 15 січня 2021 року у порядку статті 447 ЦПК України звернувся до суду зі скаргою на дії приватного виконавця Наконечного І. М.

При цьому заявник оскаржує дії приватного виконавця, про які він дізнався із листів № 94 та № 95 від 18 березня 2020 року про результати визначення вартості (оцінки майна), до яких було додано копії відповідних висновків.

Таким чином, ОСОБА_1 пропустив встановлений законом десятиденний строк для оскарження дій приватного виконавця.

Залишаючи без розгляду скаргу ОСОБА_1 , суд апеляційної інстанції, з`ясувавши у повній мірі обставини дотримання заявником процесуального строку на звернення до суду зі скаргою на дії приватного виконавця,дійшов висновку про те, що поважні підстави для поновлення пропущеного строку звернення до суду відсутні.

Колегія суддів Верховного Суду погоджується з таким висновком апеляційного суду з огляду на те, що заявником не доведено у встановленому законом порядку наявність обставин, які є об`єктивно непереборними, не залежали від його волевиявлення та пов`язані з перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій.

Так, апеляційний суд вірно зазначив, що повторне звернення боржника із скаргою в порядку статті 447 ЦПК України не є поважною причиною для поновлення пропущеного строку звернення до суду.

При цьому слід ураховувати, що згідно з частиною п`ятою статті 55 Конституції України, кожному гарантується захист своїх прав, свобод та інтересів від порушень і протиправних посягань будь-якими не забороненими законом засобами.

Разом із тим, обрання заявником способу захисту порушеного права та інтересів залежить виключно від його волевиявлення, а невідповідність обраного способу захисту визначеним законодавством способам не є підставою для повторного звернення тієї ж особи до суду в межах іншої справи з пропуском встановленого законом строку та не може бути підставою для визнання причин такого пропуску поважними.

Також є важливим дотримання приписів частини першої статті 44 ЦПК України, у відповідності до яких учасники судового процесу та їхні представники повиннідобросовісно користуватися процесуальними правами.

Крім того, необхідно приймати до уваги, що ОСОБА_1 не був позбавлений процесуальної можливості оскаржити в касаційному порядку постанову Київського апеляційного суду від 07 грудня 2020 року, якою було закрито провадження у справі за його вимогами щодо оскарження результатів оцінки вартості нерухомого майна.

Ураховуючи викладене, правильним є висновок суду апеляційної інстанції щодо пропуску ОСОБА_1 визначеного частиною першою статті 449 ЦПК України десятиденного строку на звернення до суду зі скаргою на дії державного виконавця, про відсутність поважних причин для його поновлення та про залишення скарги без розгляду.

Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку, що оскаржувана постанова суду апеляційної інстанції ухвалена без додержання норм матеріального і процесуального права. Фактично доводи касаційної скарги зводяться до переоцінки доказів та встановлення фактичних обставин справи, що відповідно до правил частини першої статті 400 ЦПК України виходить за межі повноважень суду касаційної інстанції.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Серявін та інші проти України», заява № 4909/04, від 10 лютого 2010 року).

Верховний Суд встановив, що оскаржувана постанова суду апеляційної інстанції ухвалена з додержанням норм матеріального права та процесуального права, а доводи касаційної скарги її висновків не спростовують, на її законність не впливають.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Відповідно до частини першої статті 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо рішення, переглянуте в передбачених статтею 400 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи наведене, колегія суддів залишає касаційну скаргу без задоволення, а оскаржувану постанову суду апеляційної інстанції - без змін, оскільки підстави для її скасування відсутні.

Керуючись статтями 400, 410, 416, 419 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Київського апеляційного суду від 01 квітня 2021 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий М. Є. Червинська

Судді: С. Ю. Бурлаков

А. Ю. Зайцев

Є. В. Коротенко

В. М. Коротун