Дата документу 12.04.2021 Справа № 316/3525/20
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 316/3525/20 Головуючий у 1 інстанції
№ провадження 22-ц/807/1246/21 Бульба О.М.
Доповідач: Бєлка В.Ю.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 квітня 2021 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого: Бєлки В.Ю.

Суддів: Кухаря С.В.

Крилової О.В.

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за апеляційною скаргою представника Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» - Крилової Олени Леонідівни на рішення Енергодарського міського суду Запорізької області від 01 лютого 2021 року у справі за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2020 року АТ КБ «Приватбанк» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, посилаючись на те, що відповідач звернувся до банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав заяву № б/н від 22 січня 2016 року.

Відповідач при підписанні анкети-заяви підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Тарифами, які викладені на сайті www.privatbank.ua, складає між нею та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві.

На підставі договору надання банківських послуг відповідачу було надано кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.

Вказує, що відповідач своєчасно та належним чином не виконує умови кредитного договору, не повернула своєчасно банку грошові кошти, у зв`язку із чим станом на 18 жовтня 2020 року має заборгованість в розмірі 46 319 грн. 84 коп., з яких: 33 269 грн. 16 коп. - заборгованість за тілом кредиту; в т.ч.: 20 грн. - заборгованість за поточним тілом кредиту, 33 249 грн. 16 коп. - заборгованість за простроченим тілом кредиту, 13 050 грн. 68 коп. - заборгованість за простроченими відсотками.

Посилаючись на зазначені обставини просив суд стягнути з відповідача на користь AT КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором про надання банківських послуг № б/н від 22 січня 2016 року у загальному розмірі 46 319 грн. 84 коп. та стягнути судові витрати по справі.

Рішенням Енергодарського міського суду Запорізької області від 01 лютого 2021 року позовну заяву задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором б/н від 22 січня 2016 року в розмірі 10 320 грн. 94 коп. та судовий збір у розмірі 468 грн. 36 коп.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі представник АТ КБ «ПриватБанк» - Крилова О.Л.зазначає, що рішення суду постановлено з порушенням норм матеріального і процесуального права. Апеляційну скаргу мотивує тим, що суд не в повній мірі дослідив обставини справи та надані докази. Висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи. Не враховано, що відповідач погодилась у письмовому вигляді з умовам кредитування, а тому висновки суду про відсутність погодження умов кредитування є безпідставними. Просить скасувати рішення та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги банку у повному обсязі.

Відповідно до частини першої статті 368 ЦПК України у суді апеляційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 369 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Ухвалою Запорізького апеляційного суду справу призначено до апеляційного розгляду в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи та без проведення судового засідання в порядку ч. 1, 2 ст. 369 та ч. 13 ст. 7 ЦПК України.

Вислухавши доповідь судді, вивчивши апеляційну скаргу та матеріали справи, колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України за результатами розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, апеляційний суд має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права.

Судом встановлено і підтверджено матеріалами справи, що 22 січня 2016 року між АТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 укладено договір у вигляді підписання анкети-заяви про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг у ПриватБанку, відповідно до умов якого відповідач отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, який 21 липня 2016 року був встановлений в розмірі 3 800 грн., а в подальшому був збільшений до 15 500 грн.

Підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, а також Тарифами складає між нею та банком Договір про надання банківських послуг. Відповідач ознайомилася у письмовому вигляді та зобов`язалася регулярно ознайомлюватися із змінами «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», які викладені на сайті банку www.рrіvаtbаnk.uа, що підтверджується її особистим підписом у анкеті-заяві. У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за зазначеним кредитним договором утворилася заборгованість, яка станом на 18 жовтня 2020 року має заборгованість в розмірі 46 319 грн. 84 коп., з яких: 33 269 грн. 16 коп. - заборгованість за тілом кредиту; в т.ч.: 20 грн. - заборгованість за поточним тілом кредиту, 33 249 грн. 16 коп. - заборгованість за простроченим тілом кредиту, 13 050 грн. 68 коп. - заборгованість за простроченими відсотками.

Задовольняючи часткового позовні вимоги банку, суд першої інстанції виходив з того, що вважав доведеним факт отримання відповідачкою кредитних коштів та наявності заборгованості з їх повернення в розмірі 10 320 грн. 94 коп. Відмовляючи в задоволенні решти позовних вимог, суд виходив з того, що банком не доведено факт укладання договору позики саме на тих умовах, на які посилається позивач.

Колегія суддів погоджується із зазначеними висновками суду першої інстанції виходячи з наступного.

Згідно з ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Із матеріалів справи вбачається, що Умови та правила надання банківських послуг, надані позивачем, ОСОБА_1 не підписані.

Витяг з тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна», наданий банком, стосується типів кредитного продукту - кредитної картки «Універсальна, 30 днів пільгового періоду», «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», «Універсальна Контракт» та «Універсальна Голд», умови використання яких є відмінними.

Виходячи із змісту анкети-заяви, колегія суддів не може зробити висновок яку саме карту просив надати та отримав відповідач.

В анкеті-заяві відсоткова ставка не вказана взагалі.

Розрахунок, який АТ КБ «ПриватБанк» надав на підтвердження суми боргу, здійснений виходячи з плаваючої річної відсоткової ставки в розмірі 40,8%, 42%, 43,2%.

Отже колегія вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що банком не доведено належними доказами з якими саме умовами погоджувався відповідач.

Також, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що Умови та правила надання банківських послуг мають мінливий характер, а тому їх редакцію, надану позивачем, не можна вважати частиною спірного кредитного договору.

Зазначені висновки суду узгоджуються з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, викладеною в постанові від 03 липня 2019 року в справі № 342/180/17.

Окрім того, колегія відхиляє довід позивача щодо неправомірної відмови судом в задоволенні позовних вимог в частині стягнення з відповідачки штрафів за порушення кредитного зобов`язання. Так, як зазначено вище, банком не доведено, що сторонами договору погоджено відповідальність боржника за неналежне виконання зобов`язань, у вигляді пені або штрафу. Також колегія суддів звертає увагу, що банк не висував такої вимоги при зверненні до суду із позовом, а в розрахунку заборгованості в графі «Заборгованість за судовими штрафами» та «Заборгованість по пені» вказано 0,00 грн.

Щодо суми основної заборгованості за кредитним договором, колегія суддів вважає законними висновки суду першої інстанції про безпідставність нарахування банком відповідачу заборгованості за тілом кредиту в розмірі 33 269 грн. 16 коп.

Так, колегія суддів приходить до висновку, що розмір заборгованості за тілом кредиту є необґрунтованим.

З аналізу розрахунку заборгованості (а.с. 6-11) та виписки по рахунку відповідача (а.с. 75-80), наданих банком, вбачається, що банк самостійно збільшував розмір основної заборгованості, списуючи з рахунка відповідачки наступні суми: пеня за прострочку за кредитом на суму понад 100 грн. (розмір якої, як вже зазначено, відповідно до розрахунку складає 0,00 грн.), комісія за обслуговування (членський внесок), списання відсотків за використання кредитного ліміту.

Отже, списуючи вказані платежі з кредитного ліміту, банк штучно збільшував заборгованість відповідача.

Разом з тим, колегія вважає законним висновок суду першої інстанції, що відповідно до наданої позивачем виписки за договором фактична сума витрат відповідачки складає - 85 274 грн. 94 коп., а сума коштів внесених нею на погашення заборгованості - 74 954 грн., тобто різниця складає - 10 320 грн. 94 коп., що й є сумою заборгованості (тілом кредиту), яка підлягає стягненню на користь позивача.

Інші докази та обставини, на які посилається скаржник в апеляційній скарзі, були предметом дослідження судом першої інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судом були дотримані норми матеріального і процесуального права.

Таким чином, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, обґрунтовано викладених в мотивувальній частині оскаржуваного рішення, а тому не є суттєвими і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст. 374, 375, 382, 383 ЦПК України, апеляційний суд.

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» - Крилової Олени Леонідівни залишити без задоволення.

Рішення Енергодарського міського суду Запорізької області від 01 лютого 2021 року у цій справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови.

У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справ, зазначений строк обчисляються з дня складання повного тексту постанови.

Повна постанова складена 12 квітня 2021 року.

Головуючий:В.Ю. Бєлка
Судді:С.В. Кухар О.В. Крилова