Справа № 297/1868/21
20 серпня 2021 року м. Берегове
Берегівський районний суд Закарпатської області в складі: головуючого судді Фейіра О.О., при секретарі судового засідання Радзецькій Ю.Л., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження, у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,-
ОСОБА_1 звернулася в Берегівський районний суд Закарпатської області із позовом до ОСОБА_2 , про визнання останньої такою, що втратила право користування квартирою АДРЕСА_1 .
Позовні вимоги позивачкою мотивовано тим, що вона є власником квартири АДРЕСА_1 . У вказаній квартирі значиться зареєстрованою колишня співвласниця такої ОСОБА_2 , яка тривалий час працює та проживає за кордоном. На прохання позивачки добровільно знятися з реєстрації місця проживання, остання жодних дій не вчиняє. Реєстрація відповідачки ОСОБА_2 у вказані квартирі створює перешкоди у здійсненні нею права користування та розпорядження своїм майном, та ставить перед нею ряд незручностей. Оскільки відповідачка участі в утриманні квартири не приймає, реєстрація такої порушує права позивачки, як власника, на вільне користування та розпорядження квартирою, просить суд визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право користування квартирою АДРЕСА_1 .
Позивачка ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, однак подала до суду заяву, згідно якої, просила справу розглянути без її участі, позовні вимоги задоволити. Проти заочного розгляду справи не заперечила (а.с. 17).
Відповідачка ОСОБА_2 , яка про день, час та місце судового розгляду справи повідомлялася належним чином за місцем реєстрації, в судове засідання не з`явилася, про причини своєї неявки суд не повідомила, заяв про відкладення судового розгляду справи, про розгляд справи без її участі чи відзиву на позов від неї надходило (а.с. 18).
Згідно ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши повно і всебічно обставини, на які позивач посилався як на підставу своїх вимог, оцінивши докази позивача на ствердження цих обставин в їх сукупності, суд приходить до наступного.
Згідно ст. 72 ЖК Української РСР, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.
Ст. 41 Конституції України, ст. ст. 316, 317 ЦК України передбачають здійснення власником права власності за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Права власника житлового будинку (квартири) визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК Української РСР, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб і розпоряджатися цією власністю на свій розсуд.
Так, квартира АДРЕСА_1 належить на праві власності позивачці ОСОБА_1 , що стверджується копією договору купівлі-продажу від 02 липня 2020 року, посвідченого приватним нотаріусом Берегівського районного нотаріального округу Романович І.В., зареєстрованого в реєстрі за №1318 та копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №214784519 від 02 липня 2020 року (а.с. 7-9).
Згідно ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.
Як встановлено з матеріалів справи, в квартирі АДРЕСА_1 , що належить на праві приватної власності ОСОБА_1 значиться зареєстрованою ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що стверджується копією довідки Центру надання адміністративних послуг виконавчого комітету Берегівської міської ради Закарпатської області №2244 від 13 липня 2021 року (а.с. 10).
Як стверджує позивачка, згідно позовної заяви, відповідачка ОСОБА_2 , будучи зареєстрованою в квартирі АДРЕСА_1 , в такій не проживає, і таке створює перешкоди у володінні та здійсненні нею права користування та розпорядження своїм майном.
Згідно ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Так, відповідно до правової позиції Верховного Суду України, викладеної в постанові № 6-709цс16 від 16.11.2016 року, власник має право вимагати від осіб, які не є членами його сім`ї, а також не відносяться до кола осіб, які постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство, усунення порушень свого права власності у будь-який час.
Враховуючи вищенаведене, те, що відповідачка ОСОБА_2 , будучи зареєстрованою в квартирі АДРЕСА_1 , в такій не проживає, реєстрація відповідачки у вищевказаній квартирі порушує права позивачки ОСОБА_1 на вільне володіння, користування та розпорядження своєї власністю, суд вважає позовні вимоги останньої про визнання ОСОБА_2 такою, що втратила право користування квартирою доведеними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Виходячи зі змісту частини першої статті 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання здійснюється, зокрема на підставі остаточного рішення суду про позбавлення права користування житловим приміщенням.
Керуючись ст. 41 Конституції України, ст. ст. 316, 317, 321, 383, 391, 405 ЦК України, ст. 150 ЖК УРСР, ст. ст. 263-265, 280-282, 354, 355 ЦПК України, суд,
Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання якої зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 , такою що втратила право користування квартирою АДРЕСА_1 .
Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Закарпатського апеляційного суду. Учасник справи, якому рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Фейір О. О.