Справа № 496/1579/21
Провадження № 2/496/1411/21
У Х В А Л А

про залишення позову без руху та усунення недоліків

12 квітня 2021 року м. Біляївка

Суддя Біляївського районного суду Одеської області Горяєв І.М., вивчивши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Вирішуючи питання про відкриття провадження у справі судом встановлено, що позовна заява підлягає залишенню без руху, з наступних підстав.

Згідно ст. 48 ЦПК України, сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач.

У відповідності до ст. 42 ЦПК України, у справах позовного провадження учасниками справи є сторони, треті особи.

В позовній заяві позивач посилається на дії приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С., однак не зазначає стороною по справі.

Нотаріус є публічною особою, якій державою надано повноваження щодо посвідчення прав і фактів, які мають юридичне значення, та вчинення інших нотаріальних дій з метою надання їм юридичної вірогідності. Вчиняючи нотаріальні дії, нотаріус діє неупереджено, він не може діяти в інтересах жодної з осіб - учасника нотаріальної дії. Нотаріус не стає учасником цивільних правовідносин між цими особами, а отже, не може порушувати цивільні права, які є змістом цих відносин. Відсутня і процесуальна заінтересованість нотаріуса в предметі спору та реалізації прийнятого рішення.

Спори за позовами про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, про повернення стягнутого за виконавчим написом вирішуються судом у порядку цивільного судочинства за позовами боржників або зазначених осіб до стягувачів, якщо однією зі сторін відповідного спору є фізична особа. За правилами цивільного судочинства як спір про право в позовному провадженні розглядаються позови про оскарження дій нотаріуса щодо вчинення виконавчого напису, коли йдеться виключно про порушення нотаріусом правил вчинення відповідної нотаріальної дії і при цьому позивачем не порушується питання про захист права відповідно до положень цивільного законодавства.

Відповідачем у таких справах є особа, на користь якої було вчинено виконавчий напис, яким було порушено право позивача. Тобто, цивільна відповідальність за незаконно вчинений виконавчий напис покладається не на нотаріуса, а на особу, яка зверталася за виконавчим написом. Сам же нотаріус може залучатися судами як третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача. Це не суперечить правовій позиції, викладеній у постанові Верховного суду, справа №519/77/18.

Також позивачем не вказано приватного виконавця, яким винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з виконання виконавчого напису, як сторону по справі.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи позивач звертаючись із даним позовом до Біляївського районного суду Одеської області, посилається на вибір (альтернативної) підсудності справ, врегульованим статтею 28 ЦПК України, вказавши про наявність підстав для звернення до Біляївського районного суду Одеської області, однак останньою не було надано до позовної заяви документів, що підтверджували б наявності підстав для звернення до Біляївського районного суду Одеської області передбачених частиною 12 статті 28 ЦПК України, зокрема місця вчинення виконавчих дій на території Біляївського району Одеської області. Зазначені відомості необхідні для вирішення питання про підсудність даного позову Біляївському районному суду Одеської області.

Так, з наданої позивачем копії постанови про відкриття виконавчого провадження вбачається, що виконавче провадження відкрито приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва і зазначено дві адреси боржника: у м. Київ та у м. Біляївка, а відповідно до ч. 2 ст. 24 ЗУ «Про виконавче провадження» приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи, за місцезнаходженням боржника - юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника. Виконавчі дії у виконавчих провадженнях, відкритих приватним виконавцем у виконавчому окрузі, можуть вчинятися ним на всій території України.

Отже, враховуючи зазначення у постанові про відкриття виконавчого провадження двох адрес боржника і відкриття провадження саме за адресою у м. Києві, з наданих позивачем доказів не можливо однозначно встановити місце виконання виконавчого напису саме в Біляївському районі Одеської області.

Отже, вказані недоліки перешкоджають прийняттю позовної заяви до судового розгляду, у зв`язку з чим її слід залишити без руху і надати строк для усунення вказаних недоліків.

Дослідивши матеріали позовної заяви, суд приходить до переконання, що без зазначення наведених вище обставин, вирішити питання про відкриття провадження у справі неможливо, вважаю за необхідне дану позовну заяву залишити без руху та надати позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви з врахуванням вимог ст. 175 ЦПК України.

Суд звертає увагу позивача, що обов`язок надання доказів та збирання доказів покладено на сторону по справі, яка посилається на вказані докази, а не на суд.

Відповідно до ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених ст. 175, 177 ЦПК України, постановляє ухвалу про залишення позову без руху і надає позивачеві строк для усунення недоліків.

На підставі викладеного, суд вважає за необхідне позовну заяву залишити без руху, надавши позивачеві час для усунення виявлених недоліків.

З врахуванням викладеного, керуючись ст. 185 ЦПК України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню - залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків протягом десяти днів з дня отримання даної ухвали.

Роз`яснити позивачу, що у випадку невиконання зазначених вимог у встановлений строк заява буде визнана неподаною та повернута відповідно до вимог ч. 3 ст. 185 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Горяєв І.М.