КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Головуючий у суді першої інстанції Косенко А.В.
Єдиний унікальний номер справи № 370/1514/19
Апеляційне провадження №22ц/824/2129 /2021
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 квітня 2021 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Мережко М.В.,

суддів - Верланова С.М., Савченка С.І.,

секретар - Тютюнник О.І.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Макарівського районного суду Київської області від 23 вересня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Бородянський районний відділ Державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області про визнання шлюбу недійсним, усунення від права на спадкування.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, -

В с т а н о в и в :

У травні 2019 року ОСОБА_1 звернулася із вказаним позовом .

Ухвалою Макарівського районного суду Київської області від 05 липня 2019 року вжито заходи забезпечення позову.

Ухвалою Макарівського районного суду Київської області від 08 липня 2019 року відкрито провадження у справі.

Ухвалою Макарівського районного суду Київської області від 23 вересня 2020 року позовну заяву залишено без розгляду з підстав п.3 ч.1 ст. 257 ЦПК України (належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи).

Не погоджуючись з ухвалою суду, позивачка ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу на ухвалу, в якій просить суд скасувати ухвалу посилаючись на порушення норм процесуального права. Справу просить направити до суду першої інстанції для продовження розгляду. В апеляційній скарзі зазначає, що суд дійшов помилкового висновку,що є підстави для залишення позову без розгляду у зв`язку із повторною неявкою представника позивача, враховуючи, що він напередодні (22 вересня 2020 року) подав заяву про відкладення розгляду справи, призначеного на 23 вересня 2020 року.

Відповідно до ст. 44 ЦПК України, особи , які беруть участь у справі зобов`язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки.

Відповідно до ст.ст 128-131 ЦПК України сторони були своєчасно повідомлені про день та час розгляду справи на 18 березня 2021 року, 08 квітня 2021 року за адресами , які були зазначені в матеріалахсправи. Заяв щодо зміни місця проживання або місцезнаходження від сторін не надходило, а тому колегія суддів вважає ,що відсутні підстави вважати причини неявки осіб поважними.

Відповідно до ст. 372 ЦПК України суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано судом поважними.

Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності

Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість:

1) керує ходом судового процесу;

2) сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами;

3) роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій;

4) сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом;

5) запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

Апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Як видно із матеріалів, справа перебувала у провадженні Макарівського районного суду Київської області із 17 травня 2019 року.

Ухвалою Макарівського районного суду Київської області від 05 липня 2019 року вжито заходи забезпечення позову .

Ухвалою Макарівського районного суду Київської області від 08 липня 2019 року відкрито провадження у справі.

Ухвалою Макарівського районного суду Київської області від 09 вересня 2019 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду на 15 жовтня 2019 року.(т.1 а.с. 108-109)

В подальшому справа призначалась до розгляду на - 18 листопада 2019 року, 18 грудня 2019 року , 27 січня 2020 року, на 03 березня 2020 року ( т.1 а.с.116, 139, 151 , 164, 189). Під час розгляду справи, у вказані дати, були присутні всі сторони. Позивачка ОСОБА_1 02 березня 2020 року подала заяву про відкладення розгляду справи, у зв`язку із смертю її представника і необхідністю залучення іншого представника.

Судове засідання призначено на 03 березня 2020 року було відкладено за клопотанням позивачки, і призначено на 16 квітня 2020 року( справа в цей день була знята з розгляду у зв`язку із запровадженням карантину у суді відповідно до вимог законодавства (т.1 а.с. 192).

Справа в подальшому призначалась на 15 липня 2020 року, ( сторони повідомлені про день та час розгляду справи відповідно до вимог ст. 128-131 ЦПК України т.1 а.с. 193-198). Представник позивачки - адвокат Степанов О.Л. ознайомлений з матеріалами справи 14липня 2020 року і 15 липня 2020 року (в день слухання справи ) на електронну адресу суду подав заяву про відкладення розгляду справи у зв`язку з неможливістю брати участь у судовому засіданні з поважних причин (участь як захисника в кримінальному провадженні в 10.00 год в м. Києві) ( т.1 а.с. 203 ).

Згідно протоколу судового засідання від 15 липня 2020 року судове засідання відкладено на 23 вересня 2020 року за клопотанням представника позивачки - адвоката Степанова О.Л. ( т.1 а.с. 204 ) . Сторони належним чином повідомлені про день та час розгляду справи ( т.1 а.с. 206-209).

Від представника позивачки - адвоката Степанова О.Л. 23 вересня 2020 року надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, призначеного на 23 вересня 2020 року, натомість доказів поважності відсутності до заяви не надав. Не надано таких доказів і до апеляційної скарги. Заяв про відкладення розгляду справи від самої позивачки ОСОБА_1 до суду не надходило.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції вірно виходив з того, що позивачка ОСОБА_1 , та її представник, належним чином повідомлені про день та час розгляду справи, без поважних причин повторно не з`явилися в судове засідання, і суд першої інстанції вірно визнав неповажними причини неявки позивачки та її представника.

Відповідно до п.3 ч.1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

За змістом статті 257 ЦПК України повторне неприбуття позивача, належними чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, в судове засідання необхідно розуміти як неприбуття вдруге на розгляд справи за наявності у справі достовірних даних (доказів) щодо належного повідомлення позивача про дату, час і місце судового розгляду.

Якщо від позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, то в такому випадку суд не вправі залишити його позов без розгляду.

Колегія суддів звертає увагу, що справа тривалий час перебуває на розгляді, і позивачка, як сторона яка приймає участь у справі, недобросовісно користується своїми процесуальними правами, що впливає на дотримання розумних строків розгляду справи .

Слід звернути увагу, що Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить з того, що положення п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-який позов, що стосується його цивільних прав і обов`язків. Проте право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави. Європейський суд з прав людини дотримується позиції, що проявляти ініціативу щодо своєчасного розгляду справи повинен саме позивач.

Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосереднього його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Крім того, як наголошує в своїх рішеннях Європейський суд, позивач як сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 08 листопада 2005 року у справі "Смірнова проти України").

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що неявка позивачки та її представника у судові засідання спрямована на зловживання своїми процесуальними правами та на затягування розгляду справи, наслідком чого є порушення розумних строків розгляду справи.

Статтею 44 ЦПК України визначено, що зловживання процесуальними правами є неприпустимим.

Перевіряючи законність і обґрунтованість постановленої ухвали, в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що ухвала є законною та обґрунтованою, підстави для її скасування відсутні .

Керуючись ст.ст. 365, 367,369, 374, 375 , 381 - 384 ЦПК України , суд ,-

П о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Макарівського районного суду Київської області від 23 вересня 2020 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а в разі проголошення вступної та резолютивної частини судового рішення з дня складення повного судового рішення безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повний текст постанови виготовлено 13 квітня 2021 року.

Головуючий

Судді