Справа № 209/596/21
Провадження № 2/209/628/21
13 квітня 2021 року Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді Байбари Г.А.,
за участі: секретаря Кулік О.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кам`янське Дніпропетровської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Росвен Інвест Україна», треті особи: Приватний нотаріус Броварського районного нотаріального округу Київської області Маржина (Гамзатова) Аліна Анатоліївна, Приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Павелків Тетяна Леонідівна, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню,
Проте, вказані документи приватним нотаріусом суду не направлені, не зважаючи на те, що приватний нотаріус була попереджена про наслідки невиконання ухвали суду.
Позивач та його представник - адвокат Терехов А.В. в судове засідання не з`явилися. Представник позивача - адвокат Терехов А.В. через канцелярію суду надав письмову заяву, в якій просить розглядати справу за його відсутності та за відсутності позивача, позовні вимоги ОСОБА_1 підтримує в повному обсязі, просить позов задовольнити, не заперечує проти ухвалення заочного рішення.
Представник відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю «Росвен Інвест Україна» в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином шляхом направлення судової повістки рекомендованим поштовим відправленням, яка отримана уповноваженою особою відповідача 22 березня 2021 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. Про причини неявки представник відповідача суд не повідомив, не заявив клопотання про розгляд справи за його відсутності та не подав відзив на позовну заяву.
Треті особи: Приватний нотаріус Броварського районного нотаріального округу Київської області Маржина (Гамзатова) Аліна Анатоліївна, Приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Павелків Тетяна Леонідівна, в судове засідання не з`явилися, про дату, час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином.
Виходячи з наведеного, відповідно до ч. 5 ст. 130, ч. 3. ст. 211, п.1 ч.3 ст. 223, ч.1, ст. 280, ст. 281 ЦПК України, суд ухвалив розглянути справу в судовому засіданні за відсутності позивача, його представника, представника відповідача та третіх осіб на підставі наявних у справі доказів та ухвалити заочне рішення.
Вивчивши матеріали цивільної справи, дослідивши письмові докази у справі та встановивши фактичні обставини і зміст спірних правовідносин, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.
На підставі вказаного виконавчого напису приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Павелків (Вольф) Т.Л. 16 жовтня 2019 року відкрите виконавче провадження № 60319149 (а.с. 27), винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника (а.с. 6), яка направлена для примусового виконання за місцем роботи позивача в ДП « Дніпродзержинський сталеливарний завод» (а.с. 7-8).
Як вбачається із виконавчого напису, приватний нотаріус Газматова А.А. 18 вересня 2019 року вчинила виконавчий напис № 5704 на підставі ст. 87 Закону України «Про нотаріат» та пункту 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29 червня 1999 року, та звернула стягнення з ОСОБА_1 , який є боржником за кредитним договором № 152002 від 19 березня 2013 року, укладеним з ПАТ «Терра Банк», на користь правонаступника -ТОВ «Росвен Інвест Україна».
Згідно наданої позивачем копії кредитного договору № 152002 від 19 березня 2013 року (а.с. 22-23), цей договір не є нотаріально посвідченим, а укладений ОСОБА_1 та ПАТ «Терра Банк» у простій письмовій формі.
Пунктами 2.3, 2.3.1, 2.3.2. цього кредитного договору було передбачено, що строк (період) кредитування з 19 березня 2013 року по 19 березня 2014 року (включно). Датою остаточного повернення всіх отриманих кредитних коштів в межах ліміту овердрафту є 19 березня 2014 року (Дата остаточного повернення кредитних коштів). Період кредитування, зазначений у цьому пункті кредитного договору продовжується на наступні 12 календарних місяців на умовах, визначених Публічною пропозицією та цим кредитним договором у разі, якщо банк не направить позичальнику повідомлення про відмову від продовження строку (періоду) кредитування за 5 робочих днів до дати остаточного повернення кредитних коштів (п. 2.3.1). Сторони з укладенням цього кредитного договору , відповідно до ст. 212 ЦК України дійшли згоди, що у разі настання обставин, зазначених в п. 2.3.1 цього кредитного договору, Датою остаточного повернення кредитних коштів є 19 березня 2015 року (п.2.3.2).
Умовами кредитного договору не передбачено збільшення за домовленістю сторін позовної давності, встановленої законом.
Отже, за цим кредитним договором право вимоги до відповідача за невиконання умов договору могло б виникнути не раніше 19 березня 2012 року та не пізніше 19 березня 2015 року. Відповідно до ст. 18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.
Згідно зі ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.
Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису.
В п.п. 3.2, 3.5 п. 3 Глави 16 розділу II Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій.
Згідно з п. 1 Переліку документів для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.
Зазначена постанова апеляційного суду у відповідності до п. 4 ст. 254 КАС України (в редакції, що діяла на момент винесення постанови) набула законної сили з моменту проголошення, з 22 лютого 2017 року, а отже з цієї ж дати законодавство не передбачало можливості вчинення виконавчого напису щодо заборгованості, яка випливає із кредитних відносин.
Таким чином, пункт 1 Переліку №1172 стосується лише нотаріально посвідчених договорів.
Зважаючи на те, що кредитний договір № 152002 від 19 березня 2013 року, укладений ОСОБА_1 з ПАТ «Терра Банк» нотаріально не посвідчений, а у виконавчому написі вказано, що він вчинений на підставі пункту 1 Переліку №1172, суд приходить до висновку, що в момент вчинення виконавчого напису 18 вересня 2019 року були відсутні правові підстави для його вчинення, а отже такий виконавчий напис не підлягає виконанню.
У разі наявності правових підстав у відповідності до п.2 Переліку документів, за яких стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172 для вчинення виконавчого напису нотаріуса, то неможливість вчинення виконавчого напису щодо заборгованості, визначеної у відповідності до виконавчого напису від 18 вересня 2019 року була обумовлена й іншими обставинами, наведеним нижче.
Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.
Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.
Згідно правового висновку, викладеного у постанові Верховного суду України від 05 червня 2017 року у справі №6-887цс17, при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачам документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів; для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.
Безспірність документу, відповідно до якого вчиняється виконавчий напис, перевіряється наступним чином: боржник повинен бути повідомлений не менш, ніж за 30 днів до вчинення виконавчого напису про порушення кредитних зобов`язань та ліквідувати допущені порушення чи оскаржити виставлену вимогу у судовому порядку або виставити заперечення кредитору. Якщо жодна із цих дій не виконана, заборгованість вважається безспірною.
Згідно виконавчого напису відповідач набув право вимоги до позивача за кредитним договором № 152002 від 19 березня 2013 року, як правонаступник ПАТ «Терра Банк», з яким позивачем було укладено цей кредитний договір, але у виконавчому написі не зазначені правові підставі набуття відповідачем права вимоги до позивача, тобто не зазначено на підставі якого договору (відступлення права вимоги, факторингу) ТОВ « Росвен Інвест Україна» набуло право грошової вимоги.
Відповідачем не подано до суду належних та достовірних доказів щодо спростування доводів позивача з приводу невизнання ним наявності та розміру заборгованості за кредитним договором.
Враховуючи вищевказане, суд приходить до висновку, що нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом, в наявності у відповідача права грошової вимоги до відповідача на стягнення заборгованості за кредитним договором, а також вчинив 18 вересня 2019 року виконавчий напис поза межами встановлених ст. 88 Закону України «Про нотаріат» строків, тобто більше ніж через три роки з моменту виникнення права вимоги (19 березня 2015 року), чим порушив норми Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.
Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що оспорюваний виконавчий напис нотаріусом було вчинено з порушенням чинного законодавства, а тому він підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню.
Відповідно до 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути сплачений судовий збір за подання заяви про забезпечення позову в сумі 454,00 грн. та за подання позовної заяви в сумі 908,00 грн., а всього 1362,00 грн.
Керуючись статтями 10, 12, 13, 141, 259, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд
Задовольнити позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Росвен Інвест Україна», треті особи: Приватний нотаріус Броварського районного нотаріального округу Київської області Маржина (Гамзатова) Аліна Анатоліївна, Приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Павелків Тетяна Леонідівна, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня отримання повного заочного рішення суду.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач може оскаржити заочне рішення шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня отримання повного заочного рішення суду.
Заочне рішення суду набирає законної сили після закінчення строків подання відповідачем заяви про перегляд заочного рішення або позивачем та іншими учасниками справи апеляційної скарги, якщо заяву та апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Суддя Г.А. Байбара.