ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 серпня 2021 року м. Харків

Справа № 646/5807/20

Провадження № 22-ц/818/4552/21

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Кругової С.С.,

суддів Маміної О.В., Пилипчук Н.П.,

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 ,

Відповідач: ОСОБА_2 ,

розглянувши у письмовому провадженні без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у справі матеріалами в приміщенні суду в місті Харкові

апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_2 на заочне рішення Червонозаводського районного суду міста Харкова від 22 січня 2021 року (суддя першої інстанції Демченко С.В.),-

у цивільній справі за позовом про відшкодування матеріальної шкоди, завданої залиттям квартири,-

в с т а н о в и в:

У вересні 2020 року ОСОБА_1 в особі свого представника звернулася до суду з позовом, у якому просила стягнути з останнього на користь ОСОБА_1 суму матеріальної шкоди в розмірі 18 614 гривень, спричиненої залиттям квартири АДРЕСА_1 , та судові витрати.

Позов мотивований тим, що позивачка ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 , на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 18 березня 2010 року, виданого Червонозаводською районною у м. Харкові радою. 29 листопада 2019 року в квартирі АДРЕСА_2 проводилися ремонті роботи. Так, під час проведення демонтажних робіт було пошкоджено трубопровід холодного водопостачання, що призвело до затоплення квартири позивачки, що встановлено актом КП «Жилкомсервіс» від 29 листопада 2019 року. 10 грудня 2019 року комісією КП «Жилкомсервіс» дільниця №59 складено акт, з якого вбачається, що під час обстеження квартири АДРЕСА_1 , встановлено, що в коридорі на стелі наявні сліди залиття, на стінах сирі плями, пошкоджено міжкімнатні двері в жилих кімнатах, паркетне покриття, у ванній кімнаті частина плитки обвалилася, а частина плитки відшарувалася від стіни. Згідно з експертним висновком причиною руйнування кахлю на стіні ванної кімнати появи тріщини між панелями фризу та висипання сколів бетону і цементного розчину на натяжній стелі коридору та у кімнаті, суміжної з ванною кімнатою, може бути поступове руйнування водою конструктивних елементів будівлі внаслідок затоплення квартири. Відповідно до звіту про оцінку майна матеріальний збиток внаслідок залиття водопровідною водою квартири АДРЕСА_1 складає 18614 гривень, який позивачка просить стягнути з відповідача.

Заочним рішенням Червонозаводського районного суду міста Харкова від 22 січня 2021 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено повністю.

Заочне рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що надані стороною позивача в якості доказів акти обстеження від 29 листопада 2019 року, 10 грудня 2019 року та від 21 лютого 2020 року, складені відповідною комісією КП «Жилкомсервіс», підписані членами комісії, отже можуть бути покладені в основу висновку про причини затоплення квартири позивачки. Тобто, надані позивачкою акти за формою та змістом відповідають встановленій формі, не суперечать іншим доказам у справі, а наведені в них дані відповідачем не спростовані. На підставі наданих доказів суд дійшов до висновку, що позивачка по справі довела той факт, що залиття квартири відбулось з вини відповідача.

Не погоджуючись із заочним рішенням суду першої інстанції, представник ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_2 звернувся з апеляційною скаргою, у якій просив скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким у задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що рішення суду ухвалене з порушенням ряду норм процесуального та матеріального права, зокрема, справу розглянуто без належного повідомлення відповідача, судом прийнято докази з порушенням відповідного порядку, які невірно оцінені судом і які він вважав належними, достовірними, достатніми та допустимими.

В обґрунтування апеляційної скарги вказує, що судом не перевірено належним чином місце реєстрації відповідача, тому не можна вважати останнього належно повідомленим про розгляд справи, оскільки позивачем вказано адресу розташування нерухомого майна відповідача, яка не співпадає з місцем його реєстрації.

Вказує, що у суду були відсутніми підстави вважати більшість доказів, поданих стороною позивача, належними, достовірними та достатніми. У актах обстеження від 29.11.2019 проведено обстеження квартири АДРЕСА_3 , а не квартири АДРЕСА_4 , що належить позивачу. Причини пошкодження трубопроводу ані сторонам, ані працівнику ОСОБА_4 , який виконував розбирання стіни, невідомі. Про винуватця події у акті №1 також не зазначено. Комісією при складанні акту не зазначено, що канал(ніша) призначений для прокладання стояків з постачання води поєднаний з вентиляційним каналом під`їзду №3 будинку. Крім того, від мешканців цього під`їзду також надходили скарги про течу води. Доводи, що приведені у заочному рішенні не відповідають відповідям комунальних підприємств ХМР. Позивачка ОСОБА_1 за період з 29.11.2019 по 05.03.2020 до комунальних служб з питань залиття її квартири не зверталась. У листах комунальних структур про звернення позивача з приводу залиття та нанесення матеріальної шкоди у квартирі АДРЕСА_5 не зазначено. Такі дії позивача відповідач розцінює як умисні дії з метою заволодіння чужим майно, а саме грошовими коштами відповідача. Також вказує, що акт обстеження житлового будинку АДРЕСА_5 від 29.11.2019 за зверненням мешканців квартири АДРЕСА_3 оформлений з порушенням вимог встановлених Правил, оскільки не містить визначених даних щодо власників (наймача, орендаря) квартир, що зазнала шкоди та з вини якого сталася шкода та форми власності квартири, не визначено характер та причини залиття, орієнтовну вартість завданої шкоди, обсяги необхідного ремонту, висновок комісії щодо встановлення вини особи, відсутність власників квартир про ознайомлення з актом або відмову від цього, не зафіксовано перелік пошкоджених речей, а сам акт не зафіксовано печаткою установи, а отже, він не може бути належним доказом.

Зазначає, що за домовленістю між власником квартири АДРЕСА_3 та працівником ОСОБА_4 у добровільному порядку було повністю відшкодовано завдану побутовій техніці, що підтверджується розпискою.

Відомості викладені у акті від 10.12.2019 також не відповідають дійсності, оскільки складений зі слів власників квартири АДРЕСА_4 , комісія у квартиру АДРЕСА_6 не входила, як і не встановлено її власника, а винуватцем визначено невідомих працівників. Також, комісія працівників КП «Жилкомсервіс» до квартири АДРЕСА_4 не входила та відповідного акту про залиття, що сталася на системі водопостачання не складала. Згідно акту від 10.12.2019 було обстежено квартиру АДРЕСА_4 , який також складений з рядом порушень, зокрема, не вказано власників квартири з вини яких сталося залиття, його причини, відсутні підписи власників та печатки тощо.

Також, згідно акту від 21.02.2020 було обстежено квартиру АДРЕСА_4 , який також має вищевказаний ряд порушень щодо його складення, зокрема не містить печаток відповідних установ, а відтак також є неналежним доказом. На підставі наведеного відповідач вважає, що акти від 10.12.2019 та 21.02.2020 мають ознаки підробок.

Звертає увагу на те, що обставини викладені у заключенні про технічний стан конструкцій квартири АДРЕСА_4 , зробленого на замовлення позивача, не відповідають дійсності і спрямовані на примноження розміру завданого збитку її квартирі.

Крім того, згідно звіту про оцінку майна ПП «Ас-Терра» в його основу покладено акти від 10.12.2019 та 21.02.2020, які складені з порушенням норм, та заключення ТОВ «Тера-Харків». Відповідно до звіту ринкова вартість об`єкта оцінки з ПДВ станом на 11.05.2020 становила 18614 грн. Вказує на ряд порушень при складанні вказаного Звіту.

На підставі наведеного вважає, що позивачем не доведено факт наявності причинно-наслідкового зв`язку між діями відповідача та виникненням збитків в квартирі позивача, звертає увагу, що відповідачем повністю відшкодовано завдану залиттям шкоду, а докази, які містяться в матеріалах справи, одержані з порушенням встановленого законом порядку.

У відзиві на апеляційну скаргу представник позивача просив відмовити у її задоволенні у зв`язку з необґрунтованістю, залишивши оскаржуване рішення без змін, оскільки воно ухвалене з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Вказує, що апеляційну скаргу на заочне рішення подано з пропуском строку на апеляційне оскарження заочного рішення суду, у зв`язку з присутністю представника відповідача при проголошенні ухвали від 30.04.2021. вказує, що відповідачем не оспорюється факт залиття квартири позивача та проведення робіт у квартирі АДРЕСА_7 . Позивачем доведено розмір завданої шкоди, протиправність дій відповідача, причинний зв`язок між ними, що призвело до залиття квартири позивача. Оригінали актів про залиття, звіту про оцінку майна та звіту експерта не викликали жодних підозр щодо їх фабрикування чи підроблення і були прийняті судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши доповідь судді, обговоривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Судовим розглядом встановлено, що ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 18 березня 2010 року, виданого Червонозаводською районною у м. Харкові радою, володіє на праві приватної власності квартирою АДРЕСА_1 .

29 листопада 2019 року відбулося залиття належної позивачці квартири АДРЕСА_4 з розташованої поверхом вище квартири АДРЕСА_2 , що підтверджується актом обстеження від 29 листопада 2019 року та 10 грудня 2019 року, складеними працівниками КП «Жилкомсервіс» Основ`янського району, дільниця №59 у складі: начальник дільниці № 59 Гончаренко Н.Б., інженер дільниці № 59 ОСОБА_5 , слюсар ВДС КП «Харківводоканал» ОСОБА_6 .

Як слідує зі змісту акту обстеження житлового будинку АДРЕСА_5 від 29 листопада 2019 року комісією встановлено, що 29 листопада 2019 у квартирі АДРЕСА_7 , що розташована в третьому під`їзді, проводились ремонтні роботи, виконане перепланування, розбита цегляна кладка штроби, де проходять стояки трубопроводів гарячого, холодного водопостачання та каналізації, на цегляній кладці штроби відсутня цегла. При огляді штроби з квартири АДРЕСА_7 на рівні п`ятого поверху виявлено пошкодження трубопроводу холодного водопостачання. З метою запобігання подальшого залиття працівниками КП «Харківводоканал» перекритий кран на стояку холодного водопостачання квартир.

Відповідно до акту обстеження від 10 грудня 2019 року під час обстеження квартири АДРЕСА_1 , що розташована на 4 поверсі в третьому під`їзді, виявлено, що в коридорі на стелі наявні сліди залиття, на стінах на шпалерах сирі плями, піддались залиттю приміщення ванної кімнати та туалету, внаслідок залиття пошкоджені дерев`яні двері у двох житлових кімнатах, паркетне покриття, площею приблизно 2 м2 у кожній кімнаті, на стінах біля дверей є сірі плями на шпалерах.

21 лютого 2020 року працівниками КП «Жилкомсервіс» Основ`янського району, дільниця №59 у складі начальник дільниці № 59 Гончаренко Н.Б., інженер дільниці № 59 ОСОБА_5 , мастер дільниці № 59 ОСОБА_7 складений акт обстеження, відповідно до якого у квартирі АДРЕСА_1 у ванній кімнаті відсутня частина керамічного кахлю, частина керамічного кахлю відшарувалась від стіни, що, зі слів власника квартири, є наслідками залиття, яке мало місце 29 листопада 2019 року.

Зі змісту Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна вбачається, що квартира АДРЕСА_2 належить на праві приватної власності ОСОБА_2 .

На замовлення позивачки 11 травня 2020 року ПП «АС-ТЕРРА» був виконаний звіт про оцінку майна, відповідно до якого розмір матеріального збитку, спричиненого залиттям водопровідною водою квартири за адресою: АДРЕСА_8 становить 18614 гривень.

Згідно з висновком про технічний стан конструкцій квартири АДРЕСА_1 , виконаного ТОВ «ТЕРА-ХАРКІВ», основною причиною руйнування кахлю на стіні ванної кімнати, появи тріщини між панелями фризу та висипання сколів бетону і цементного розчину на натяжні стелі коридору та у кімнаті, суміжної з ванною кімнатою квартири АДРЕСА_4 (4-й поверх) може бути поступове руйнування водою конструктивних елементів будівлі внаслідок затоплення з квартири АДРЕСА_9 ) та наступний тривалий ударно-вібраційний вплив, викликаний руйнуванням існуючих стін та утворенням ніші, не передбаченої проектом будівництвом цього будинку, внаслідок проведення ремонтних робіт у квартирі АДРЕСА_2 .

Згідно зі статтею 319 ЦК України власність зобов`язує. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства.

Власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 322 ЦК України).

Відповідно до положень статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, серед іншого, є завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі, а згідно статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків в результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Частиною другою статті 22 ЦК України передбачено, що збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Згідно з частиною першою статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Зобов`язання про відшкодування шкоди - це правовідношення, у силу якого одна сторона (потерпілий) має право вимагати відшкодування завданої шкоди, а інша сторона (боржник) зобов`язана відшкодувати завдану шкоду в повному розмірі.

Аналіз положень статей 11 та 1166 ЦК України дозволяє зробити висновок, що підставою виникнення зобов`язання про відшкодування шкоди є завдання майнової шкоди іншій особі.

Зобов`язання про відшкодування шкоди виникає за таких умов: наявність шкоди; протиправність поведінки особи, яка завдала шкоди; наявність причинного зв`язку між протиправною поведінкою особи яка завдала шкоди та її результатом - шкодою; вина особи, яка завдала шкоди.

Відповідно до частини другої статті 1166 ЦК України особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Таким чином, законодавцем встановлена презумпція вини заподіювача шкоди та саме він повинен довести, що шкоди завдано не з його вини.

Згідно з ст.12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч.ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може грунтуватися на припущеннях.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідачем не надано доказів, які б спростовували його вину у залитті квартири позивача.

В апеляційній скарзі відповідач визнає факт залиття квартири і зазначає про відшкодування шкоди завданої побутовій техніці позивача працівником, який здійснював ремонт .

За таких обставин, суд першої інстанції зробив обґрунтований висновок про задоволення позову про стягнення майнової шкоди.

Доводи апеляційної скарги про те, що позивачем не доведено, що залиття її квартири сталося саме з вини відповідача і акти про залиття не підтверджують вину відповідача, оскільки складені зі слів заявника та в актах не визначена причина залиття, та їх складено з порушенням Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій колегія суддів відхиляє.

Згідно із статтею 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Аналіз оскарженого рішення свідчить, що суд відповідно до ст. 89 ЦПК України надав оцінку актам обстеження від 29.11.2019 та 10.12.2020 року у сукупності із іншими доказами.

Отже, що стосується доводів апеляційної скарги про недопустимість доказів, а саме актів обстеження, судова колегія їх відхиляє, оскільки вони не спростовують самого факту залиття квартири позивача.

Доказів на спростування своєї вини відповідачем, або завдання шкоди позивачу іншою особою, не надано.

Встановивши, що позивачу заподіяна матерільна шкода, суд першої інстанції, з урахуванням вимог розумності та справедливості, обґрунтовано дійшов висновку про задоволення позову про її стягнення.

Вагомих, достовірних та достатніх доводів, які б містили інформацію щодо предмета доказування і спростовували висновки суду першої інстанції та впливали на законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення, апеляційна скарга не містить.

Частиною першою статті 375 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі наведеного, колегія суддів вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін.

Підстав для перерозподілу судових витрат не вбачається.

Згідно з частиною 3 статті 389 ЦПК України судові рішення у малозначних справах (ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб) не підлягають касаційному оскарженню, крім випадків, визначених у пункті 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Керуючись, ст. ст. 294, 315, 352, 362, 367, 374, 375, 381, 382, 383, 384, 390, 391 ЦПК України суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Заочне рішення Червонозаводського районного суду міста Харкова від 22 січня 2021 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття. В силу п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий С.С. Кругова

Судді О.В. Маміна

Н.П. Пилипчук