Житомирський апеляційний суд
Справа №295/3277/21 Головуючий у 1-й інст. Кузнєцов Д. В.
Категорія 77 Доповідач Трояновська Г. С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 серпня 2021 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого - судді Трояновської Г.С.

суддів: Павицької Т.М., Миніч Т.І.,

з участю секретаря судового засідання Ляшук М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі цивільну справу №295/3277/21 за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕЛІЗ ЛАБС» про визнання наказу незаконним, його скасування та поновлення на роботі

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Богунського районного суду м. Житомира від 01 липня 2021 року, ухваленого під головуванням судді Кузнєцова Д.В. у м. Житомирі,

в с т а н о в и в:

У березні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду із названим позовом та з урахуванням заяви про зміну предмету позову (а.с. 70) просила визнати незаконним та скасувати наказ директора ТОВ «Еліз Лабс» №3-2021 від 12.01.2021 року «Про переміщення ОСОБА_1 », а також поновити позивача на посаді директора Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕЛІЗ ЛАБС».

В обгрунтування позовних вимог зазначила, що працювала на підставі безстрокового трудового договору на посаді директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Еліз Лабс». Рішенням учасника Товариства №12/01-21 від 12.01.2021 припинено її повноваження як директора ТОВ «Еліз Лабс» у зв`язку із переведенням на посаду комерційного директора, призначено на посаду директора ТОВ «Еліз Лабс» ОСОБА_2 із 13.01.2021 за сумісництвом, із оплатою праці згідно відпрацьованого часу та надано останній повноваження подати документи до органів реєстрації для внесення вище згаданих змін в Єдиний державний реєстр. Зазначила, що при прийнятті вказаного рішення вона не була присутня. Наказом № 3-2021 від 12.01.2021 її переміщено на посаду комерційного директора із збереженням попередньої заробітної плати без змін істотних умов праці та зміни трудових функцій відповідно до зазначеного вище рішення № 12/01-21 від 12.01.2021. Посилалася на те, що із вказаним наказом вона ознайомлена не була, а про переведення на посаду комерційного директора вона дізналась з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Її трудова книжка зберігається у ТОВ «Еліз Лабс», до якої позивач не має доступу.

Крім того вказала, що відповідно до статуту ТОВ «Еліз Лабс» директор Товариства є одноосібним виконавчим органом Товариства, а тому зміна посади з директора (одноосібного виконавчого органу, посадової особи) на посаду комерційного директора (не члена виконавчого органу, не посадової особи) є переведенням, яке передбачає обов`язкову згоду працівника. Посилаючись на те, що переведення на іншу посаду відбулося без її згоди, просила задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 01 липня 2021 року позов задоволено частково. Визнано незаконним та скасовано наказ директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Еліз Лабс» №3-2021 від 12.01.2021 «Про переміщення ОСОБА_1 ». Стягнуто із Товариства з обмеженою відповідальністю «Еліз Лабс» на користь ОСОБА_1 908 грн. судового збору та 4 000 грн. витрат на професійну правничу допомогу. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить рішення суду в частині відмови у поновлені її на посаді скасувати і ухвалити нове судове рішення в цій частині про задоволення позову. Зазначає, що вирішуючи спір, суд першої інстанції, встановивши незаконність переведення на іншу роботу, всупереч нормам ч. 1 ст. 235 КЗпП України не поновив її на посаді директора ТОВ «Еліс Лабс».

У відзиві на апеляційну скаргу ТОВ «Еліс Лабз» заперечує проти доводів, викладених у ній та зазначає, що протягом цього спору позивачка перебувала у трудових відносинах із Товариством, а тому питання про відновлення трудових відносин є некоректним. Вказує, що 05.07.2021 ОСОБА_1 була звільнена з роботи за прогул. Крім того посилається на те, що суд безпідставно стягнув витрати на правничу допомогу у повному розмірі, оскільки Товариством усно заявлено вимогу про зменшення розміру судових витрат.

У постанові Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2008 року №12 «Про судову практику розгляду цивільних справ в апеляційному порядку» зазначено, що у разі якщо апеляційна скарга подана на рішення щодо частини вирішених вимог, суд апеляційної інстанції відповідно до принципу диспозитивності не має права робити висновків щодо неоскарженої частини ні в мотивувальній, ні в резолютивній частині судового рішення, а в описовій частині повинен зазначити, в якій частині вимог судове рішення не оскаржується.

За правилами частини першої-третьої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Тлумачення вказаної норми процесуального права дає підстави дійти висновку про те, що апеляційним судом справа переглядається лише в межах доводів апеляційної скарги за наявними в ній і додатково поданими доказами.

Вказані висновки викладені у постанові Верховного Суду від 23 грудня 2019 року у справі № 375/250/18.

Зі змісту апеляційної скарги вбачається, що позивач оскаржує рішення суду першої інстанції лише в частині відмови в позові, а тому в решті (в частині задоволених позовних вимог) рішення суду апеляційним судом не переглядається.

Розглянувши справу в межах, визначених ст. 367 ЦПК України, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на таке.

Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що згідно наказу ТОВ «Еліз Лабс» №58 від 12.12.2018 ОСОБА_1 була прийнята на роботу до ТОВ «Еліз Лабс» на посаду директора (а.с. 42).

Відповідно до Рішенням єдиного учасника ТОВ «Еліз Лабс» ОСОБА_3 №12/01-21 від 12.01.2021 припинено повноваження директора Товариства ОСОБА_1 із 12.01.2021 у зв`язку із переведенням на посаду комерційного директора, призначено на посаду директора відповідача ОСОБА_2 із 13.01.2021 року за сумісництвом із оплатою праці згідно відпрацьованого часу та надано останній повноваження подати документи до органів реєстрації для внесення даних змін (а.с. 23).

Рішенням учасника ТОВ «Еліз Лабс» ОСОБА_3 №27/05-21 від 27.05.2021 виправлено помилку у попередньому рішенні №12/01-21 від 12.01.2021, виклавши його у наступній редакції «Припинити повноваження директора Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕЛІЗ ЛАБС» Панасенко Ірини Борисівни з 12.01.2021р. у зв`язку з її переміщенням на посаду комерційного директора ТОВ «ЕЛІЗ ЛАБС» (а.с. 81).

Наказом директора ТОВ «Еліз Лабс» ОСОБА_2 №3-2021 від 12.01.2021 ОСОБА_1 переміщено на посаду Комерційного директора із збереженням попередньої заробітної плати, без змін істотних умов праці та зміни трудових функцій відповідно до Рішення єдиного учасника ТОВ "Еліз Лабс" № 12/01-21 від 12 січня 2021 року (а.с. 43).

Звертаючись із позовом до суду, ОСОБА_1 оспорила вказаний наказ з підстав відсутності її згоди на переведення на іншу посаду.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції зазначив, що позивача фактично було переведено на іншу роботу на тому ж підприємстві, так як при переміщенні діє принцип незмінності всіх істотних умов договору, тобто залишаються незмінними всі суттєві умови трудового договору (спеціальність, кваліфікація, найменування посади). У випадку ОСОБА_1 , достеменно відбулась принаймні зміна однієї з істотних умов праці як посада, що не допускається при переміщенні. Відтак, у разі переведення ОСОБА_1 відповідач був зобов`язаний отримати згоду позивача на це згідно з вимогами статті 32 КЗпП України. У свою чергу представник позивача в засіданні заперечував надання такої згоди його довірителем, а представник відповідача доказів надання згоди позивачем суду не надав. У зв`язку з наведеним суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову в частині вимог визнання незаконним та скасування наказу директора ТОВ «Еліз Лабс» №3-2021 від 12.01.2021 «Про переміщення ОСОБА_1 ».

Разом з тим суд відмовив ОСОБА_1 у задоволенні її позовних вимог в частині поновлення на посаді директора Товариства. В обґрунтування підстав такої відмови суд зазначив, що трудовий договір між сторонами у справі не розірвано та у зв`язку із переведенням трудові правовідносини із ОСОБА_1 відповідач не припинив. За змістом Рішенням єдиного учасника Товариства №12/01-21 від 12.01.2021 були лише припинені повноваження ОСОБА_1 як директора Товариства.

Рішення суду в частині визнання наказу незаконним та його скасування не оскаржується, а тому не є предметом апеляційного розгляду.

Колегія суддів не погоджується із висновком суду першої інстанції про вирішення питання про поновлення на роботі переведеного працівника з огляду на таке.

За змістом ч. 1 статті 235 КЗпП України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, у тому числі у зв`язку з повідомленням про порушення вимог Закону України "Про запобігання корупції" іншою особою, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

Вимога про поновлення на посаді директора ТОВ «Еліз Лабс» є похідною від вимоги про визнання незаконним та скасування наказу директора ТОВ «Еліз Лабс» №3-2021 від 12.01.2021 «Про переміщення ОСОБА_1 ».

Так як рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 01 липня 2021 року визнано незаконним та скасовано наказ директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Еліз Лабс» №3-2021 від 12.01.2021 «Про переміщення ОСОБА_1 », що був підставою для переведення ОСОБА_1 на посаду комерційного директора Товариства, тому і вимога про поновлення її на попередній посаді є законною та підлягає задоволенню.

Згідно з вимогами частини 8 статті 235 Кодексу законів про працю України та ст. 65 Закону України «Про виконавче провадження» прийняте судом рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого працівника підлягає негайному виконанню.

Відповідно до положень ст. 65 Закону України «Про виконавче провадження» рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного працівника виконується невідкладно в порядку, визначеному статтею 63 цього Закону. Рішення вважається виконаним боржником з дня видання відповідно до законодавства про працю наказу або розпорядження про поновлення стягувача на роботі, після чого виконавець виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

Згідно з роз`ясненнями Пленум Верховного Суду України у пункті 34 постанови від 06 листопада 1992 року № 9 "Про практику розгляду судами трудових спорів", рішення про поновлення на роботі вважається виконаним з дня видання власником або уповноваженим ним органом про це наказу.

Питання, пов`язане з фактом поновлення на роботі, вирішується відповідно до рішення суду: видається наказ про поновлення працівника на роботі та вносяться зміни до трудової книжки працівника відповідно до пункту 2.10 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення від 29.07.93 №58, зокрема, визнається недійсним запис, зроблений відповідно до наказу, визнаного судом незаконним.

Поновлення на попередній роботі відбувається не з дати винесення судом рішення про таке поновлення, а з дати звільнення працівника, яка відповідно до цього рішення визнається недійсною.

Колегія суддів зазначає, що у разі визнання судом звільнення або переведення на іншу роботу незаконним вважається, що працівник не припиняв своєї роботи. Також це означає, що укладати новий трудовий договір із таким працівником не потрібно, а всі попередні умови раніше укладеного договору зберігаються в повному обсязі.

Водночас роботодавець повинен видати відповідний наказ про поновлення працівника на роботі, зазначивши в ньому про: скасування наказу про звільнення (переведення на іншу роботу), яке визнано незаконним; допуск працівника до роботи, яку він виконував раніше; вилучення всіх записів, пов`язаних із незаконним звільненням, з кадрових документів; виплату компенсації за час вимушеного прогулу.

Виходячи із наведеного, рішення суду першої інстанції в цій частині підлягає скасуванню і ухваленням нового судового рішення про задоволення позову в цій частині.

Також, суд вирішує питання про стягнення судових витрат згідно ст. 141 ЦПК України та стягує із ТОВ «Еліз Лабс» в дохід держави судовий збір у розмірі 908 грн.

Виходячи із наведеного, колегія судів вважає, що рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині ухвалене із порушенням норм матеріального права, а тому підлягає скасуванню із ухваленням нового судового рішення в цій частині про задоволення позову.

Керуючись ст. ст. 268, 367, 368, 374, 376, 381-384, 390-391 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Богунського районного суду м. Житомира від 01 липня 2021 року в частині відмови в поновленні на посаді скасувати.

Поновити ОСОБА_1 на посаді директора Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕЛІЗ ЛАБС» з 12.01.2021.

Допустити рішення суду до негайного виконання.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Еліз Лабс» судовий збір в дохід держави у розмірі 908 грн.

В решті рішення залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 20.08.2021.

Головуючий Судді