РІШЕННЯ

Іменем України

(заочне)

08 квітня 2021 року Новогродівський міський суд Донецької області у складі головуючого судді Любчика О.В., за участю секретаря судового засідання Коваленко О.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Новогродівка, без участі сторін, за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

встановив:

позивач, АТ КБ «Приватбанк», звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якому просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № б/н від 06.03.2006 у розмірі 125189,44 грн., яка складається з наступного: 9993,09 грн. - заборгованість за кредитом; 115196,35 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом за період з 06.03.2006 по 31.08.2017. В обґрунтування посилається на те, що відповідно до умов кредитного договору від 06 березня 2006 року, позивач надав відповідачу кредит у розмірі 10000 грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % річних, на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Стверджує, що відповідач належним чином не виконує зобов`язання за кредитним договором, у зв`язку з чим утворилась заборгованість.

Ухвалою Новогродівського міського суду Донецької області від 16.12.2020 відкрито провадження у справі та призначено судовий розгляд за правилами спрощеного позовного провадження.

Представник позивача до суду не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, в позовній заяві зазначив, що не заперечує проти розгляду справи за його відсутності та ухвалення заочного рішення. 04.03.2021 від представника позивача надійшла заява про зменшення розміру позовних вимог, згідно якої представник позивача остаточно просила стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у розмірі 33914,16 грн., яка складається з наступного: 9993,09 грн. - заборгованість за кредитом, 23799,35 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 121,72 грн. - заборгованість з пені, та стягнути з відповідача судовий збір у розмірі 1921 грн.

Відповідач, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив.

Приймаючи до уваги, що представник позивача не заперечує проти ухвалення судом заочного рішення, суд відповідно до ст. 280 ЦПК України ухвалив проводити заочний розгляд справи.

З урахуванням ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у зв`язку з неявкою всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши законодавство, яким врегульовані спірні правовідносини, суд дійшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що ЗАТ КБ «Приватбанк» (правонаступником якого є АТ КБ «Приватбанк») надано відповідачу, на підставі заяви від 26.03.2006, платіжну картку, на яку в подальшому (17.09.2010) було встановлено кредитний ліміт. Вказана заява містить підпис відповідача.

Відповідно до довідки АТ КБ «Приватбанк» відповідачу видавались наступні картки: 11.09.2008 з терміном дії до 12/11; 22.09.2010 з терміном дії до 08/14.

З довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки, оформленої на ім`я відповідача встановлено, що позивачем змінювався кредитний ліміт, а саме: з 11.09.2008 - 0 грн.; з 17.09.2010 - 2700 грн.; з 28.03.2011 - 4000 грн.; з 10.06.2011 - 6000 грн.; з 30.03.2013 - 10000 грн.; з 10.01.2020 - 0 грн.

Згідно зі ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Положеннями ч. 1 ст. 628, ст. 629 ЦК України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені між ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Частинами 1, 2 ст. 639 ЦК України визначено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною 1 ст.1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів установлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Сторони мають виконувати зобов`язання належним чином, відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутністю таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ст. 526 ЦК України).

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України).

Згідно зі ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно до ст. 598 ч.1 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Згідно до ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Як зазначено у ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Матеріалами справи, зокрема, випискою по картковому рахунку відповідача, підтверджується, що позивач зобов`язання за договором виконав повністю.

У свою чергу, відповідач своїх зобов`язань за договором належним чином не виконує, не здійснює погашення кредиту та не сплачує проценти за його користування у встановленому договором порядку.

Внаслідок неналежного виконання відповідачем зобов`язань за кредитним договором, утворилась заборгованість по кредиту.

Наявність заборгованості по кредиту в розмірі 9993,09 грн. підтверджено розрахунком заборгованості та випискою по картковому рахунку відповідача, тому, вимоги позивача про стягнення заборгованості по кредиту в сумі 9993,09 грн. є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Щодо заборгованості за процентами за користування кредитом суд зазначає наступне.

За умовами договору сторони погодили щомісячну сплату відсотків за кредитом на суму залишку заборгованості за кредитом, який наданий на строк до серпня 2014 включно (строк дії картки).

Відтак, у межах строку кредитування до 31.08.2014 включно відповідач мав, зокрема, повертати позивачеві кредит і сплачувати проценти періодичними (щомісячними) платежами до 25 числа кожного місяця. Починаючи з 01.09.2014, відповідач мав обов`язок незалежно від пред`явлення вимоги позивачем повернути всю заборгованість за договором, а не вносити її періодичними платежами, оскільки останні були розраховані у межах строку кредитування.

Отже, припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування.

Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із ч. 2 ст. 1050 ЦК. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені ч. 2 ст. 625 ЦК, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Така правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 28 березня 2018 року по справі № 444/9519/12.

Таким чином, вимоги банку про стягнення процентів за користування кредитом, нарахованих після серпня 2014 року (закінчення строку кредитування), не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, у зв`язку з чим в цій частині позовних вимог слід відмовити.

Виходячи з наданого позивачем розрахунку, обґрунтованими є вимоги позивача про стягнення заборгованості за процентами за користування кредитом в сумі 2220,68 грн., які нараховані з моменту укладення договору по 31.08.2014.

Отже, стягненню підлягає заборгованість по процентах за користування кредитом, нарахованих в межах строку кредитування, з часу встановлення кредитного ліміту 17.09.2010 по 31.08.2014 включно в сумі 2220,68 грн.

Щодо вимог АТ КБ «ПриватБанк» про стягнення з відповідача пені у розмірі 121,72 грн., суд зазначає наступне.

14 жовтня 2014 року набрав чинності Закон України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», відповідно до ст. 2 якого забороняється на час проведення антитерористичної операції нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов`язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов`язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов`язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції.

На виконання цього Закону 30.10.2014 року Кабінет Міністрів України прийняв Розпорядження №1053-р, яким було затверджено Перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція. Згідно з п. 21 ч. 1 цього Розпорядження м. Новогродівка (Новогродівська міська рада), входить до переліку населених пунктів, на території яких здійснюється антитерористична операція.

Проте, 05.11.2014 року Кабінет Міністрів України прийняв Розпорядження № 1079-р про зупинення дії Розпорядження від 30.10.2014 року № 1053-р, яке в подальшому постановою окружного адміністративного суду м. Києва від 09.02.2015 року було визнано нечинним (справа № 826/18330/14).

Згідно ст. 1 Закону України «Про боротьбу з тероризмом» район проведення антитерористичної операції це визначені керівництвом антитерористичної операції ділянки місцевості або акваторії, транспортні засоби, будівлі, споруди, приміщення та території чи акваторії, що прилягають до них і в межах яких проводиться зазначена операція.

За наказом керівника Антитерористичного центру при СБУ від 07.10.2014 року № 33/6/а «Про визначення районів проведення антитерористичної операції та термінів її проведення» районами проведення АТО визначені всі населені пункти Донецької та Луганської області (без виключень).

Розпорядженням КМУ від 02.12.2015 року № 1275-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визначення такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України» затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, і до цього переліку включено м. Новогродівка (Новогродівська міська рада).

З копії паспорта громадянина України, виданого на ім`я ОСОБА_1 , серія НОМЕР_1 , виданий Новогродіським МВ УМВС України в Донецькій області 18.07.2000 вбачається, що з 24.09.2009, відповідач зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Отже, вимоги щодо стягнення суми пені, яка нарахована позивачем відповідачу після 14 квітня 2014 року, тобто під час дії Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», який поширюється на правовідносини, що виникли між сторонами є безпідставними та у їх задоволені необхідно відмовити.

З огляду на викладене, оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити частково та стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором у розмірі 12213,77 грн., яка складається з 9993,09 грн. - заборгованість за кредитом, 2220,68 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом за період з 17.09.2010 по 31.08.2014.

Відповідно до частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 141, 206, 258, 259, 265, 268, 280-283, 289 Цивільного процесуального кодексу України, суд

вирішив:

позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 , іпн НОМЕР_2 ) на користь Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» (місцезнаходження: м. Київ, вул. Грушевського, 1Д, ) заборгованість за кредитним договором у розмірі 12213 (дванадцять тисяч двісті тринадцять) гривень 77 копійок, з яких 9993 (дев`ять тисяч дев`ятсот дев`яносто три) гривні заборгованість за кредитом, 2220 (дві тисячі двісті двадцять) гривень 68 копійок заборгованість за процентами за користування кредитом за період з 17.09.2010 по 31.08.2014.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 , іпн НОМЕР_2 ) на користь Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» (місцезнаходження: м. Київ, вул. Грушевського, 1Д, ) суму сплаченого судового збору в розмірі 691 (шістсот дев`яносто одна) гривня 82 копійки.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30 днів з дня проголошення рішення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення може бути оскаржено до Донецького апеляційного суду через Новогродівський міський суд Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя О.В. Любчик