Номер справи 623/709/21
Номер провадження 2-др/623/17/21
25 серпня 2021 року м. Ізюм
Ізюмський міськрайонний суд Харківської області
у складі головуючого судді Одарюка М.П.,
за участі секретаря Костенко В.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника позивача про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі за позовом № 623/709/21 за позовом ОСОБА_1 до Приватного підприємства "Золота нива 1" про повернення земельної ділянки,
В провадженні Ізюмського міськрайонного суду Харківської області перебувала цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до Приватного підприємства "Золота нива 1" про повернення земельної ділянки
Рішенням Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 10 серпня 2021 року справу позовні вимоги задоволено в повному обсязі. Усунуто перешкоди у здійсненні права користування та розпорядження майном шляхом зобов`язання Приватне підприємство "Золота Нива 1" (ідентифікаційний код 33897138) повернути належну ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) земельну ділянку, кадастровий номер :03:000:0727, площею 4,9130 га, із земель приватної власності, розташованої на території Чистоводівської сільської ради Ізюмського району Харківської області. Стягнуто з Приватного підприємства "Золота нива 1" (ідентифікаційний код 33897138) на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) судовий збір в сумі 908,00 грн.

11 серпня 2021 року від представника позивача надійшла заява про ухвалення додаткового рішення, оскільки судом не було вирішено питання щодо понесених позивачем судових витрат на професійну правничу допомогу.

Сторони в судове засідання не з`явилися, від представника позивача надійшла заява про вирішення питання про ухвалення додаткового рішення розглядати без його участі.

Представник відповідача через елктронну пошту надала суду заперечення проти заяви про ухвалення додаткового рішення, в яких вказує, що сума заявлена до відшкодування є неспівмірно меншою ніж сума заявлена позивачем у попередньомиу розрахунку судових витрат, наведеному у позовній заяві, суду не надано детального опису робвіт, виконаних адвокатом, договір про надання правничої допомоги від 23.02.2021 року є неукладеним, оскільки в момент його підписання сторонами не було погоджено його істотну умову - порядок обчислення гонорару адвоката, відсутні підстави для стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу у розмірі " гонорару ухспіху" у сумі 5000,00 грн., а також вважають, що розмірі заявлених позивачем витрат на правничу допомогу є нерозумним (завищеним) і неспівмірним зі складністю справи та її значенням для позивача.

Суд, дослідивши матеріали справи, обґрунтування заяви позивача про винесення додаткового рішення, приходить до наступних висновків.

Згідно з п.3 ч.1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Частиною 3 ст.270 ЦПК України визначено, що суд, який ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Згідно з положеннями статті 59 Конституції України кожен має право на професійну правничу допомогу.

. За пунктом 4 частини першої статті 1 Закону України від 5 липня 2012 року N 5076-VI "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" (далі - Закон N 5076-VI) договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

За пунктом 9 частини першої статті 1 Закону N 5076-VІпредставництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні. Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону N 5076-VI).

Відповідно до статті 19 Закону N 5076-VI видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону N 5076-VI).

Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися в ці правовідносини.

Разом з тим чинне процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу.

Відповідно до частини третьої статті 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

За частиною першою статті 134 ЦПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

Частина друга та третя статті 137 ЦПК України передбачає, що за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Стаття 141 ЦПК України передбачає, що якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу.

Звертаючись із заявою про винесення додаткового рішення щодо стягнення судових витрат, представник позивача надав суду докази (копію договору про надання правничої допомоги від 23.02.2021 року та додатькової угоди від 25.02.2021 року, акт прийому передачі з описом виконаних робіт від 10.08.2021 року; копія квитанція на виплату авансу від 25.02.2021 року, копія квитанції від 10.08.2021 року).

Надання послуг підтверджено актом надання послуг № 1 від 10.08.2021 року, згідно з яким позивачу надано наступна правнича допомога: усна первинна консультація 500,00 грн 1 год; вивчення судової практики 1000,00 грн 3 год; складання позовної заяви 5000,00 грн 8 год.; участь у судовому засіданні в суді першої інстанції 10.08.2021 року 1000,00 грн 2 год.;складання заяви про вирішення питання про судові витрати 500,00 грн 1 год; додатковий гонорара за прийняття рішення на користь клієнта 5000,00 грн, що передбачено п.3 додаткової угоди від 25.02.2021 року до договору про надання правночої допомоги б/н від 23.02.2021 року.

За частиною першою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), у тому числі в рішенні від 28 листопада 2002 року "Лавентс проти Латвії" (Lavents v. Latvia) за заявою N 58442/00 щодо судових витрат, зазначено що за статтею 41 Конвенції суд відшкодовує лише витрати, стосовно яких було встановлено, що вони справді були необхідними і становлять розумну суму (див., серед багатьох інших, рішення ЄСПЛ у справах "Ніколова проти Болгарії" та "Єчюс проти Литви", пункти 79 і 112 відповідно).

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, з огляду на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так, у справі "Схід/Захід Альянс Лімітед" проти України" (заява N 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (пункт 268).

Частина четверта статті 137 ГПК України передбачає, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

За частиною третьою статті 141 ЦПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Тобто в цілому нормами процесуального законодавства передбачено такі основні критерії визначення та розподілу судових витрат, як їх дійсність, обґрунтованість, розумність і співмірність відповідно до ціни позову, з урахуванням складності та значення справи для сторін.

Також представником відповідача не спростовано обґрунтованості наведеного позивачем в акті надання послуг № 1 від 10 серпня 2021 року складу витрат на професійну правничу допомогу адвоката, а тому заява про ухвалення додаткового рішення про вирішення питання про судові витрати підлягає задоволенню

Керуючись ст.ст. 270 ЦПК України, суд

У х в а л и в:

Заяву представника позивача про ухвалення додаткового рішення задовольнити.

Ухвалити додаткове рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Приватного підприємства "Золота нива 1" про повернення земельної ділянки.

Стягнути з Приватного підприємства "Золота нива 1" (ідентифікаційний код 33897138) на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 13000,00 (тринадцять тисяч гривень) понесені у зв`язку з розглядом справи.

З текстом рішення можна ознайомитись в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням http://reyestr.court.gov.ua.

Ухвала суду може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Ізюмський міськрайонний суд Харківської області шляхом подання апеляційної скарги на ухвалу суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення або підписання ухвали суду без її проголошення у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи.

Суддя Ізюмського міськрайонного суду М.П. Одарюк