справа № 208/8030/19
№ провадження 2/208/314/21
УХВАЛА

Іменем України

05 квітня 2021 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, у складі:

Головуючого, судді Івченко Т.П.,

за участю: секретаря судового засідання - Корнієнко К.Є.,

вирішуючи питання в порядку передбаченому ч. 1 ст. 254 ЦПК України, про поновлення провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи без самостійних вимог ОСОБА_3 , Кам`янська міська рада, Орган опіки та піклування Виконавчого комітету Кам`янської міської ради «про визначення місця проживання малолітньої дитини та надання дозволу на реєстрацію місця проживання без згоди другого з батьків», -

встановив:

В провадженні Заводського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи без самостійних вимог ОСОБА_3 , Кам`янська міська рада, Орган опіки та піклування Виконавчого комітету Кам`янської міської ради «про визначення місця проживання малолітньої дитини та надання дозволу на реєстрацію місця проживання без згоди другого з батьків».

Ухвалою судді Заводського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 23.03.2020 року відкрито провадження по справі.

23.05.2020 року від позивача ОСОБА_1 подано клопотання про зупинення провадження по справі у зв`язку зі смертю третьої сторони по справі - ОСОБА_3 , до вирішення питання про правонаступництво.

Ухвалою Заводського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 23 травня 2020 року клопотання позивача задоволено, справу зупинено.

22 березня 2021 року від позивача ОСОБА_1 через канцелярію суду надійшло клопотання про відновлення провадження по справі та залучення правонаступника померлої третьої сторони ОСОБА_3 відповідно до заповіту ОСОБА_4 .

Суд, перевіривши матеріали справи, вважає клопотання позивача про відновлення провадження у справі та залучення сторони, такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Ст. 4 ЦПК України визначає, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребування судом у передбачених цим Кодексом випадках

В рішенні від 19.02.2009 року у справі «Христов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що втручання у право особи, захищене статтею 1 Першого протоколу, має бути виправданим. У цьому зв`язку Суд знову наголошує на необхідності підтримання "справедливої рівноваги" між загальним інтересом суспільства та захистом основних прав конкретної особи. Необхідну рівновагу не буде забезпечено, якщо відповідна особа несе "особистий і надмірний тягар" (див. рішення у справі Брумареску, п. 78).

Право кожного на справедливий розгляд його справи судом, встановленим законом, при вирішенні спору щодо його прав та обов`язків цивільного характеру передбачено і п. 1ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка підлягає застосуванню відповідно до ст. 9 Конституції України та ст. 2, 8 ЦПК України.

Частина 1 статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлює, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном; ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. За змістом наведеного, жодне з положень Конвенції не може бути витлумачене як таке, що легітимізує набуття права власності одним суб`єктом за рахунок протиправного позбавлення майнового права іншого суб`єкта, із відмовою, до того ж, у можливості захисту порушеного права. Кожен, чиї права та свободи було порушено має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження (Статті 13 і 14 Конвенції).

Окрім національного законодавства, також і прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що, реалізуючи п.1ст. 6 Конвенції Про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. Разом з тим, Європейський суд зазначає, що не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але й реальним (Рішення Суду у справі Жоффре де ля Прадель проти Франції від 16 грудня 1992 року).

При цьому, суд зазначає, що основним законом України є Конституція, що закріплено в її преамбулі.

Статтею 8 Конституції України передбачено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Норми Конституції України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Таким чином, Конституція України як правовий акт з найвищою юридичною силою, закріплюючи принцип верховенства права, послідовно проводить принцип верховенства закону у системі нормативно-правових актів.

Визначення терміну "верховенства права" викладено в абзаці другому підпункту 4.1 пункту 4 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 2 листопада 2004 року N 15-рп/2004: "Верховенство права - це панування права в суспільстві. Верховенство права вимагає від держави його втілення у правотворчу та правозастосовну діяльність, зокрема у закони, які за своїм змістом мають бути проникнуті передусім ідеями соціальної справедливості, свободи, рівності тощо. Одним з проявів верховенства права є те, що право не обмежується лише законодавством як однією з його форм, а включає й інші соціальні регулятори, зокрема норми моралі, традиції, звичаї тощо, які легітимовані суспільством і зумовлені історично досягнутим культурним рівнем суспільства. Всі ці елементи права об`єднуються якістю, що відповідає ідеології справедливості, ідеї права, яка значною мірою дістала відображення в Конституції України".

Як вбачається із доповіді Венеціанської комісії "Про верховенство права" складовими верховенства права є обов`язковість зрозумілості, ясності та передбачуваності положень закону та обов`язковість реалізації владних повноважень відповідно до закону, справедливо та розумно.

Таке розуміння права не дає підстав для його ототожнення із законом, який іноді може бути й несправедливим, у тому числі обмежувати свободу та рівність особи. Справедливість - одна з основних засад права, є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права. Зазвичай справедливість розглядають як властивість права, виражену, зокрема, в рівному юридичному масштабі поведінки й у пропорційності юридичної відповідальності вчиненому правопорушенню (пункт 4.1. рішення Конституційного Суду України № 15-рп/2004 від 02.11.2004).

Справедливе застосування норм права - є передусім недискримінаційний підхід, неупередженість.

Відповідно до частини ст.254 ЦПК України провадження у справі поновлюється за клопотанням учасників справи або за ініціативою суду не пізніше десяти днів з дня отримання судом повідомлення про усунення обставин, що викликали його зупинення. Про поновлення провадження у справі суд постановляє ухвалу. З дня поновлення провадження у справі перебіг процесуальних строків продовжується. Провадження у справі продовжується зі стадії, на якій його було зупинено.

Враховуючи, що позивачем ОСОБА_1 подано клопотання про поновлення провадження, у зв`язку зі вступом в права спадкування після померлої ОСОБА_3 , 1937 року народження, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , спадкоємця ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , що підтверджено копією заповіту від 08 травня 2006 року посвідченого нотаріусом Дніпродзержинського міського нотаріального округу Огнєвою Н.О., копією витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 4862478 від 08 травня 2006 року, довідкою від 05 вересня 2020 року № 95/02-14 виданою Сухопаровою С.Г приватним нотаріусом Кам`янського міського нотаріального округу, суд приходить до висновку про необхідність поновлення провадження у вищевказаній цивільній справі та призначення проведення підготовчого судового засідання.

Щодо клопотання позивача про залучення третьої особи суд зазначає наступне.

Відповідно до положень ст. 53 ЦПК України, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до закінчення підготовчого провадження у справі або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, у разі коли рішення у справі може вплинути на їхні права або обов`язки щодо однієї зі сторін. Їх може бути залучено до участі у справі також за заявою учасників справи.

Якщо суд при вирішенні питання про відкриття провадження у справі або при підготовці справи до розгляду встановить, що рішення суду може вплинути на права та обов`язки осіб, що не є стороною у справі, суд залучає таких осіб до участі у справі як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору.

Враховуючи, що рішення суду по даній справі може вплинути на права та обов`язки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , суд задовольняє клопотання та залучає ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 до участі у справі у якості третьої особи на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог.

Відповідно до ч. 5 ст. 53 ЦПК України, про залучення третіх осіб до участі у справі суд постановляє ухвалу, в якій зазначає, на які права чи обов`язки такої особи та яким чином може вплинути рішення суду у справі.

Керуючись ст. ст.53,254,260,261,353,354,355 ЦПК України, -

постановив:

Поновити провадження у цивільній справі за позовом позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи без самостійних вимог ОСОБА_3 , Кам`янська міська рада, Орган опіки та піклування Виконавчого комітету Кам`янської міської ради «про визначення місця проживання малолітньої дитини та надання дозволу на реєстрацію місця проживання без згоди другого з батьків».

Призначити підготовче судове засідання на 16 квітня 2021 року об 14 год.10 хв., у підготовче судове засідання викликати учасників справи.

Клопотання позивача ОСОБА_1 «про залучення третьої особи» - задовольнити.

Залучити до участі у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи без самостійних вимог ОСОБА_3 , Кам`янська міська рада, Орган опіки та піклування Виконавчого комітету Кам`янської міської ради «про визначення місця проживання малолітньої дитини та надання дозволу на реєстрацію місця проживання без згоди другого з батьків» - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації та проживання: АДРЕСА_1 , у якості третьої особи на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог.

Направити третій особі копію позову та додані до нього матеріали.

Відповідно до ст.181ЦПК України у поясненнях третьої особи щодо позову або відзиву третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, викладає свої аргументи і міркування на підтримку або заперечення проти позову. Пояснення третьої особи підписуються третьою особою або її представником. До пояснень третьої особи застосовуються правила, встановлені частинами третьою шостою статті 178 цього Кодексу.

Запропонувати третій особі надати пояснення щодо предмета спору, викласти свої аргументи і міркування на підтримку або заперечення проти позову.

Встановити третій особі п`ятнадцятиденний строк із дня вручення даної ухвали для надання пояснень.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала окремому оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Ухвала підписана суддею 02 березня 2021 року.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо даної справи в мережі Інтернет за веб-адресою сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України - http://zv.dp.court.gov.ua.

Копію ухвали надіслати учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Згідно до вимог ч. 1 ст. 353 ЦПК України, ухвала окремому оскарженню від рішення суду не підлягає.

Згідно до вимог ч. 2 ст. 353 ЦПК України, заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Івченко Т. П.