Провадження № 2-о/638/317/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.08.2021 року Дзержинський районний суд міста Харкова у складі:

головуючого Аркатової К.В.,

секретаря Рижикової В.Г.,

розглянувши в порядку окремого провадження в судовому засіданні в приміщенні суду в м. Харкові цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 про видачу обмежувального припису, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про видачу обмежувального припису.

Вимоги заяви мотивовані тим, що вона є пенсіонеркою, має двох повнолітніх синів - ОСОБА_3 , 1976и р.н., та ОСОБА_2 , 1986 р.н. Вона зареєстрована та проживає у належній їй на праві власності квартирі за адресою: АДРЕСА_1 . Разом з нею за вказаною адресою зареєстровані її сини, фактично мешкає ОСОБА_2 , який не працює, зловживає алкогольними та наркотичними засобами, у стані сп`яніння не може керувати своїми діями, проявляє агресію, чинить економічне та психологічне насильство стосовно неї. 20.07.2021 року приблизно о 16-30 год. ОСОБА_2 у черговий раз повернувся додому у стані сильного алкогольного сп`яніння, забрав у неї ключі від квартири та почав чинити психологічне насильство, погрожувати, принижувати та залякувати, внаслідок чого вона була вимушена зателефонувати старшому сину ОСОБА_3 та просити про допомогу. Після 10-хвилинної розмови синів, ОСОБА_2 був у люті та вона викликала поліцію. Після приїзду співробітників поліції, нею надано письмові пояснення щодо вчинення ОСОБА_2 домашнього насильства, однак співробітниками поліції не вчинено жодних дій. Вказані обставини окрім іншого підтверджуються протоколом отримання відомостей від неї від 24.07.2021 року; протоколом отримання відомостей від ОСОБА_3 від 24.07.2021 року. ОСОБА_2 перебував на обліку Шевченківського ВП ГУНП в Харківській області як особа, що вчинила домашнє насильство. На даний час у її стосунках з молодшим сином з кожним днем зростає невдоволеність, вона майже кожного дня постійно намагається його угамувати, однак він просто не розуміє що з ним відбувається. Протягом усього часу, коли вона намагається чинити опір та не впускати молодшого сина до квартири, він починає ламати вхідні двері та псувати замки. Таким чином, на протязі дуже тривалого часу ОСОБА_2 систематично погрожує заявнику, принижує та залякує її, позбавляє коштів, чим вчиняє психологічне та економічне насильство, та з-поміж іншого створює загрозу її фізичному та моральному здоров`ю, оскільки через похилий вік (65 років) вона має дуже слабкий фізичний стан, вразлива до серцевих захворювань та вимушена постійно приймати ліки. Враховуючи системний і тривалий характер насильницьких дій ОСОБА_2 , який продовжує свої дії навіть в присутності працівників поліції, дії яких не забезпечують його належну поведінку та відкрито і демонстративно не сприймаються ним, вважає, що наявні обґрунтовані ризики продовження застосування домашнього насильства щодо заявника та існує необхідність встановлення декількох заходів тимчасового обмеження прав кривдника та покладення на нього обов`язків, зокрема, встановлених п.п. З, 4, 5 ч. 2 ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Ухвалою суду від 03.08.2021 відкрито окреме провадження у справі та призначено судове засідання на 05.08.2021 року.

Відповідно до ст.350-5 ЦПК України справа про видачу обмежувального припису розглядається судом за участю заявника та заінтересованих осіб. У разі якщо участь заявника становить загрозу подальшої дискримінації чи насильства для нього, справа може розглядатися без його участі.

Неявка належним чином повідомлених заінтересованих осіб не перешкоджає розгляду справи про видачу обмежувального припису.

Учасники процесу в судове засідання не з`явились, про день та час розгляду справи повідомлені належним чином.

Зважаючи на положення ч.ч. 1,2 ст.350-5 ЦПК України та з урахуванням скорочених строків розгляду заяви, суд ухвалив проводити розгляд справи по суті без участі учасників процесу.

Заявник ОСОБА_1 є матір`ю заінтересованої особи ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження останнього.

Квартира АДРЕСА_1 на праві приватної власності належить заявнику ОСОБА_1 .

За адресою вказаної квартири зареєстрований в тому числі ОСОБА_2 .

Отже, судом встановлено, що фактичним місцем проживання заінтересованої особи є квартира АДРЕСА_1 .

Згідно листа начальника Шевченківського ВП ГУНП в Харківській області від 17.08.2020 року на адвокатський запит, в період часу з 01.11.2016 року по 01.12.2018 року ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебував на обліку у вказаному відділі поліції як особа, що вчинила домашнє насильство, у відношенні останнього складені протоколи про адміністративні правопорушення за ст.173-2 КУпАП від 01.11.2016 року, 11.03.2017 року, 01.12.2017 року, ОСОБА_3 раніше притягався до кримінальної відповідальності за фактом крадіжки.

Відповідно до інформаційного листа дільничного офіцера поліції Шевченківського ВП ГУНП в Харківській області щодо ОСОБА_3 , останній за місцем проживання зарекомендував з негативної сторони, на його адресу неодноразово надходили скарги від матері щодо конфліктів та зловживання алкогольними напоями, з останнім неодноразово проводились бесіди профілактичного характеру щодо необхідності припинення фактів чинення насильства в сім`ї, зловживання алкогольним напоями та порушень адміністративного законодавства.

З листа від 15.11.2017 року № 40341/119/60/01-2017 за підписом начальника ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області вбачається, що з ОСОБА_2 проведено бесіду профілактичного характеру направлену на недопущення вчинення насильства в сім`ї.

Згідно листа від 30.11.2017 року № 40176/119/60/01-2017 за підписом начальника ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області, стосовно ОСОБА_2 складено протокол про адміністративне правопорушення за ст. 173-2 КУпАП (насильство в сім`ї).

Відповідно до листа за підписом начальника ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області, з ОСОБА_2 проведено бесіду про неприпустимість порушень громадського спокою, зловживань алкогольними напоями та вчинення насильства в сім`ї.

З листа від 12.10.2017 року № 33319/119/60/01-2017 за підписом начальника ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області вбачається, що 14.09.2017 року ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області зареєстровано заяву ОСОБА_1 та при встановленні місцезнаходження її сина, буде проведено бесіду профілактичного характеру.

Відповідно до листа від 07.03.2017 року № 7415/119/60/01-2017 за підписом начальника ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області, стосовно ОСОБА_2 складено протокол про адміністративне правопорушення за ст. 173-2 КУпАП (насильство в сім`ї).

Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 26.08.2020 року задоволено заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 про видачу обмежувального припису. Видано обмежувальний припис стосовно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яким протягом трьох місяців визначити заходи тимчасового обмеження його прав, а саме: заборонено перебувати в місці реєстрації та проживання (перебування) постраждалої особи ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 ; заборонено наближатися на відстань ближче 20 метрів до місця реєстрації та проживання (перебування) та інших місць частого відвідування постраждалою особою ОСОБА_1 .

Відповідно до п.п. 3,7,17 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Сексуальне насильство - форма домашнього насильства, що включає будь-які діяння сексуального характеру, вчинені стосовно повнолітньої особи без її згоди або стосовно дитини незалежно від її згоди, або в присутності дитини, примушування до акту сексуального характеру з третьою особою, а також інші правопорушення проти статевої свободи чи статевої недоторканості особи, у тому числі вчинені стосовно дитини або в її присутності.

Економічне насильство - форма домашнього насильства, що включає умисне позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна, коштів чи документів або можливості користуватися ними, залишення без догляду чи піклування, перешкоджання в отриманні необхідних послуг з лікування чи реабілітації, заборону працювати, примушування до праці, заборону навчатися та інші правопорушення економічного характеру.

Обмежувальний припис стосовно кривдника - встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи.

Кривдником є особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі (п. 6 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»).

Згідно ч.ч.2,3 ст.26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків: заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; обмеження спілкування з постраждалою дитиною; заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків.

Оцінкою ризиків вважається оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи (п.9 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»).

Оцінка ризиків має проводитись за факторами небезпеки (ризиків) щодо вчинення домашнього насильства шляхом відібрання свідчень від постраждалої від такого насильства особи, з`ясування обставин конфлікту та виявлення чинників і умов, які створюють або можуть створювати небезпеку для цієї особи. Фактори небезпеки (ризику) щодо вчинення домашнього насильства мають визначатися за результатами оцінки дій кривдника, які свідчать про ймовірність настання летальних наслідків у разі вчинення домашнього насильства з метою виявлення вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті такої особи.

При вирішенні питання домашнього насильства, суд при оцінці даного питання, повинен переконатися, чи ґрунтується відповідна вимога на достатній доказовій базі.

Видача обмежувального припису є заходом впливу на кривдника, який може вживатися лише в інтересах постраждалих осіб та у разі настання певних факторів і ризиків.

Такого висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 21 листопада 2018 року (касаційне провадження № 61-19328св18) в результаті перегляду справи № 756/2072/18.

Крім того у вказаній постанові роз`яснено, що під час розгляду питання про наявність підстав для видачі обмежувального припису суди мають встановлювати, яким формам домашнього насильства піддавався заявник, та оцінювати ризики продовження в майбутньому домашнього насильства у будь-якому його прояві.

У постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 05 вересня 2019 року у справі №756/3859/19 (провадження № 61-11564св19) зроблено висновок, що враховуючи положення Закону №2229-VIII, обмежувальний припис за своєю суттю не є заходом покарання особи (на відміну від норм, закріплених у КУпАП та КК України), а є тимчасовим заходом, виконуючим захисну та запобіжну функцію і направленим на попередження вчинення насильства та забезпечення першочергової безпеки осіб, з огляду на наявність ризиків, передбачених вищезазначеним законом, до вирішення питання про кваліфікацію дій кривдника та прийняття стосовно нього рішення у відповідних адміністративних або кримінальних провадженнях.

За змістом ч.1 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Частиною другою цієї статті передбачено, що предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно до ч. 1 ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

За змістом ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі "Бочаров проти України" (остаточне рішення від 17 червня 2011 року) суд при оцінці доказів керується критерієм доведення "поза розумним сумнівом". Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів.

Ураховуючи зібрані у справі докази, динаміку подій щодо застосування кривдником ОСОБА_3 домашнього насильства до ОСОБА_1 , зважаючи на неодноразове притягнення заінтересованої особи до адміністративної відповідальності, що не дало бажаних результатів та останній не припинив вчиняти протиправні дії відносно заявника, суд дійшов висновку про наявність реальних та обґрунтованих ризиків продовження чи повторного вчинення насильства до заявниці та необхідність захисту її прав, оскільки вона є постраждалою особою від домашнього насильства, а її кривдником є заінтересована особа ОСОБА_3 .

Разом з тим, беручи до уваги те, що обмежувальний припис є тимчасовим заходом, суд вважає, що тимчасове обмеження ОСОБА_3 у праві на користування квартирою як зареєстрованою особою з метою забезпечення безпеки та попередження вчинення домашнього насильства відносно заявниці є легітимним заходом втручання у права та свободи особи.

Відповідно до ч. 3 ст. 350-5 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, суд відносить на рахунок держави.

Згідно із ч.4 ст.350-6 ЦПК України рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє виконання.

Керуючись ст.ст. 5, 18,19, 20, 76-82, 141, 258, 259, 264, 265, 350-1-350-6, 350-8, 353, 354 ЦПК України, Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», суд,

в и р і ш и в :

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 про видачу обмежувального припису, - задовольнити частково.

Видати обмежувальний припис стосовно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , на строк чотири місяці, яким визначити наступні тимчасові обмеження його прав, а саме:

- заборонити ОСОБА_3 перебувати в місці реєстрації та проживання (перебування) постраждалої особи ОСОБА_1 , за адресою: АДРЕСА_1 ;

- заборонити наближатися на відстань ближче 200 метрів до місця реєстрації та проживання (перебування) інших місць частого відвідування постраждалою особою ОСОБА_1 .

- заборонити особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу ОСОБА_1 , якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь - який спосіб спілкуватися з нею.

В задоволенні іншої частині заяви - відмовити.

Про видачу обмежувального припису не пізніше наступного дня з ухвалення рішення повідомити уповноваженому підрозділу Харківського районного управлвння поліції № 3 Головного управління Національної поліції у Харківській області для взяття особи, стосовно якої видано обмежувальний припис, на профілактичний облік.

Рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання.

Судові витрати, пов`язані з розглядом справи про видачу обмежувального припису віднести на рахунок держави.

Рішення суду може бути оскаржено до Харківського апеляційного суду через Дзержинський районний суд м. Харкова шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Реквізити учасників справи:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ;

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1

Головуючий: