Справа № 932/6659/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 серпня 2020 року м. Дніпро

Суддя Бабушкінського районного суд м. Дніпропетровська Лукінова К.С., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп», треті особи: приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Ричка Юлія Олександрівна, приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Ванжа О.В. про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, -

ВСТАНОВИВ:

18.08.2021 року до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська надійшла позовна заява та заява ОСОБА_1 про забезпечення позову ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп», треті особи: приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Ричка Юлія Олександрівна, приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Ванжа О.В. про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Обгрунтуванням поданої заяви ОСОБА_1 зазначив, що поданий ним позов є позовом не майнового характеру і підставами його звернення до суду стали дії приватного виконавця про стягнення з нього на користь відповідача заборгованості та відкриття виконавчого провадження. 12.08.2021 року приватний виконавець Ванжа О.В. в межах виконавчого провадження ВП № 66489610 виніс постанову про арешт усього його рухомого і нерухомого майна, що обмежує його права. Оскільки він оскаржує виконавчий напис нотаріуса, то просить вжити заходи забезпечення позову та зупинити стягнення за вказаним виконавчим провадженням.

Суд вважає, що заява позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову підлягає поверненню заявникові, оскільки вона подана без додержання вимог встановлених законом.

Відповідно до ч. 2 ст.149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ст. 151 ЦПК України заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити: предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Так, відповідно до п. п. 2, 5, 6 ч. 1ст. 151 ЦПК України, заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити: 2) повне найменування (для юридичних осіб) або імя (прізвище, імя та по батькові - для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів звязку та адресу електронної пошти, за наявності; 5) ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; 6) пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення.

Разом з тим, заява про забезпечення позову не містить конкретних відомостей, доказів та посилань на те, що відповідач вчиняє дії, спрямовані виконання виконавчого напису нотаріуса.

Відповідно до розяснень Постанови Пленуму Верховного суду України від 22.12.2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися зокрема в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідного виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовними вимогами.

Підставою для забезпечення позову є обґрунтоване припущення, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Всуперечи цим вимогам заявником не надано належних та допустимих доказів вищевказаним обставинам, та не наведено посилань заявника в поданій заяві про забезпечення позову, чим саме може бути утруднено в майбутньому виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог. Посилання ж заявника на те, що на його майно накладений арешт і це є порушенням його прав не свідчить про те, що у разі незабезпечення позову буде утруднено чи стане неможливим виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог позивача.

Таким чином, позивачем в поданій заяві про забезпечення позову не зазначено обгрунтування необхідності забезпечення позову.

Цивільній процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено виконання рішення при задоволенні позову. Заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може призвести до порушення прав та законних інтересів. При цьому ухвалою про забезпечення позову не може вирішуватися спір по суті.

Враховуючи вищевказані обставини, суд приходить до висновку, що заява про забезпечення позову не відповідає вимогам ст. 151 ЦПК України, що є присічними, а тому підлягає поверненню заявнику, оскільки вказані вище обставини не дають змоги суду прийняти законне та обґрунтоване рішення за даною заявою.

Відповідно до ч. 9 ст. 153 ЦПК України, суд, встановивши, що заява про забезпечення позову подана без додержання вимогст. 151 ЦПК України, провертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Керуючись ст.ст. 149-153 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп», треті особи: приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Ричка Юлія Олександрівна, приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Ванжа О.В. про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню - повернути заявнику.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі в 15-денний строк з дня проголошення ухвали апеляційної скарги через Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська.

Суддя: К.С. Лукінова