Справа № 279/1867/21
Номер рядка звіту 62
номер провадження 2/279/1012/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(Заочне)

"20" серпня 2021 р.

Коростенський міськрайонний суд Житомирської області в складі: головуючого-судді Невмержицької О.А., з секретарем Хомутовською М.А., розглянувши в приміщенні суду в м.Коростені в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про надання дозволу на зняття з реєстрації та реєстрацію місця проживання малолітньої дитини без згоди батька,

В С Т А Н О В И В :

Позивач, в інтересах якої діє представник ОСОБА_2 , звернулась до суду з даним позовом про надання дозволу на зняття з реєстрації та на реєстрацію місця проживання малолітньої дитини без згоди батька, зазначивши, що з 15.03.2008 року перебувала у шлюбі з відповідачем у справі, ОСОБА_3 , мають малолітню доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживають окремо. Рішенням Святошинського районного суду м.Києва від 06.02.2015 року шлюб між ними розірвано. Оскільки відповідач матеріально не утримує дитину, вона звернулась до суду з відповідним позовом, та рішенням Святошинського районного суду м.Києва від 22.01.2015 року з відповідача на її користь стягуються аліменти на утримання доньки в розмірі 1/4 частки від його заробітку (доходу) щомісячно і до досягнення дитиною повноліття. Вона з донькою проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем свого проживання дитина відвідує навчальний заклад, отримує медичне обслуговування та користується іншими соціальними благами. Квартира, де вони фактично проживають належить її батьку, ОСОБА_5 , однак значаться зареєстрованими за адресою: АДРЕСА_2 . В даний час має намір зареєструвати своє та місце проживання дитини за фактичним місцем їх проживання за адресою: АДРЕСА_1 , власник житла надав письмово свою згоду на реєстрацію дитини. Позивач звернулася в ЦНАП Деснянської РДА в м.Києві з заявою про зняття доньки з попереднього місця реєстрації та її реєстрацію за фактичним місцем проживання. Проте, їй було відмовлено з підстав відсутності у неї письмової згоди батька дитини на зняття дитини з місця реєстрації та реєстрацію за новим місцем проживання. У зв`язку з цим вона змушена була звернутися до суду із заявою про надання дозволу на зняття малолітньої дитини з місця реєстрації та реєстрацію дитини за її фактичним місцем проживання без згоди батька, також просила стягнути з відповідача понесені судові витрати зі сплати судового збору та надання професійної правничої допомоги.

Справа розглянута за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Відзиву на позов, інших заяв, заперечень чи клопотань відповідачем не надано. Про розгляд справи суд повідомляв відповідача за зареєстрованим місцем проживання та через оголошення на сайті судової влади. Представники третьої особи: Органу опіки та піклування ВК Коростенської міської ради та Деснянської районної в м.Києві РДА заперечень проти позову не надали.

За таких обставин, суд проводить розгляд справи у відсутність сторін, без фіксації технічними засобами, на підставі наявних у справі доказів, з постановленням у справі заочного рішення.

Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про наступне.

Згідно частини першої статті 4 ЦПК України та ст.15 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Захист цивільних прав - це застосування цивільно-правових засобів з метою забезпечення цивільних прав. Порушення права пов`язано з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспоренні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи. Таким чином, порушення, невизнання або оспорювання суб`єктивного права є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту.

Суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Підставою позову є фактичні обставини, з наявністю або відсутністю яких закон пов`язує виникнення чи припинення матеріально-правових відносин сторін.

Судом встановлено, що з 15.03.2008 року позивач перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем ОСОБА_3 , які є батьками малолітньої дитини - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що стверджується свідоцтвом про її народження.

Рішенням Святошинського районного суду м.Києва від 06.02.2015 року їх шлюб розірвано.

Позивач разом з донькою значаться зареєстрованими за адресою: АДРЕСА_2 , що стверджується даними паспорта позивача та довідкою ф. №13.

З матеріалів справи вбачається, що позивач виявила намір змінити своє місце реєстрації та своєї доньки, однак у знятті дитини з місця реєстрації позивачу було відмовлено, оскільки особа не подала усіх необхідних документів для реєстрації чи зняття з місця реєстрації, а саме відсутня згода батька дитини на проведення вказаних дій, що стверджується відповідними заявами про зняття з реєстрації місця проживання та про реєстрацію місця проживання, які містяться в матеріалах справи.

Відповідно до акту від 03.03.2021 року позивач по справі разом із своєю малолітньою дитиною ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 проживає у квартирі її батька, ОСОБА_5 , за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно з частиною першою статті 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.

За приписами частини третьої статті 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я тощо, в якому вона проживає, якщо інше місце проживання не встановлено за згодою між дитиною та батьками (усиновлювачами, опікуном) або організацією, яка виконує щодо неї функції опікуна. У разі спору місце проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років визначається органом опіки та піклування або судом.

Пунктом 18 Правил реєстрації місця проживання, затверджених постановою КМУ від 02.03.2016 року №207 передбачено, що у разі реєстрації місця проживання батьків за різними адресами місце проживання дитини, яка не досягла 14 років, реєструється разом з одним із батьків за письмовою згодою другого з батьків у присутності особи, яка приймає заяву, або на підставі засвідченої в установленому порядку письмової згоди другого з батьків (крім випадків, коли місце проживання дитини визначено відповідним рішенням суду або рішенням органу опіки та піклування).

Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що Конвенція покликана гарантувати не теоретичні чи ілюзорні права, а права практичні та ефективні (справа «Вайт і Кеннеді проти Німеччини» (пункт 67), «Принц Ліхтенштейну Ганс-Адам ІІ проти Німеччини» (пункт 45).

Відповідно до частини першої статті 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини.

Закон України «Про охорону дитинства» визначає охорону дитинства в Україні як стратегічний загальнонаціональний пріоритет, що має важливе значення для забезпечення національної безпеки України, ефективності внутрішньої політики держави, і з метою забезпечення реалізації прав дитини на життя, охорону здоров`я, освіту, соціальний захист, всебічний розвиток та виховання в сімейному оточенні встановлює основні засади державної політики у цій сфері, що ґрунтуються на забезпеченні найкращих інтересів дитини.

Матеріали справи свідчать, і це встановлено судом, що спір виник у зв`язку із бажанням матері перереєструвати своє місце проживання та її дитини за іншою адресою, а саме за місцем їх фактичного проживання, у майні, що є приватною власністю батька позивачки, тобто дідуся малолітньої дитини, але згоду батька на це отримати не виявляється можливим через відсутність спілкування між сторонами.

У відповідності до ст.33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлені законом.

Проаналізувавши надані суду письмові докази, та враховуючи, що позивач має намір зареєструвати малолітню доньку за своїм місцем проживання, що відповідає інтересам дитини. Тому відсутність згоди батька дитини порушує її права на вільне пересування, відпочинок, оздоровлення та навчання.

Таким чином, суд вважає позовні вимоги повністю доведеними та приходить до висновку про задоволення позову в повному обсязі.

На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу позивачем надано договір про надання правової допомоги з розрахунковим документом, зі змісту якого вбачається, що представник кошти за виконану роботу в розмірі 3000 грн. отримав, тому дані витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Суд також вважає, що з відповідача необхідно стягнути судові витрати у вигляді сплаченого позивачем судового збору відповідно до положень ст.141 ЦПК України, сплата якого стверджуються квитанцією № 81523 від 03.04.2021 року.

Керуючись ст.ст.4,12,81,141,263-265,280-282 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити.

Надати дозвіл на зняття з реєстрації місця проживання малолітньої дитини - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 : за адресою: АДРЕСА_2 , та надати дозвіл на реєстрацію місця проживання малолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , без згоди батька - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати в розмірі 3908,00 гривень.

Заочне рішення може бути переглянуто судом за письмовою заявою відповідача, що може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку для подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку позивачем в 30-денний строк, який обчислюється з дня проголошення рішення. У разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення. Учасник справи, якому повне заочне рішення не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а в разі подання апеляційної скарги - після розгляду справи апеляційним судом, якщо рішення не було скасовано.

Сторони та учасники :

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Представник позивача: ОСОБА_2 , місце перебування: АДРЕСА_3 , свідоцтво № 3728/10 від 18.09.2008 року.

Відповідач: ОСОБА_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Треті особи: Орган опіки та піклування ВК Коростенської міської ради, місце знаходження: Житомирська область м.Коростень вул.Грушевського, 22 та Деснянської районної в м.Києві РДА, місце знаходження: м.Київ пр-т Маяковського, 21-Г.

Суддя : Невмержицька О.А.