Справа № 750/1196/21
Провадження № 2/750/785/21
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 квітня 2021 року м. Чернігів

Деснянський районний суд міста Чернігова в складі:
судді Супруна О.П.,
секретар Дяченко К.О.,
за участюпредставника позивача адвоката Акуленка В.М., представника військової частини НОМЕР_1 Лесніци В.Ю.,

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_2 , військової частини НОМЕР_1 про визнання незаконним та скасування рішення, визнання незаконним та скасування наказу, зобов`язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в :

У лютому 2021 року представник позивача ОСОБА_1 адвокат Акуленко Вадим Михайлович звернувся до суду з позовом, в якому, уточнивши позовні вимоги, просить:

-визнати незаконним та скасувати рішення об`єднаної житлової комісії військових частин НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , НОМЕР_3 та НОМЕР_4 та НОМЕР_5 , оформлене протоколом №20 від 09.12.2020, відповідно до якого капітана ОСОБА_1 зі складом сім`ї 3 (три) особи, звільненого в запас у зв`язку із закінченням контракту 28.08.2020, було знято з квартирної черги для отримання житла в м. Чернігові;

-визнати незаконним та скасувати пункт №6 наказу командира військової частини НОМЕР_2 від 09.12.2020 №245 (по стройовій частині), відповідно до якого капітана ОСОБА_1 зі складом сім`ї 3 (три) особи, звільненого в запас у зв`язку із закінченням контракту 28.08.2020, було знято з квартирної черги для отримання житла в м. Чернігові на підставі рішення об`єднаної житлової комісії військових частин НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , НОМЕР_3 та НОМЕР_4 та НОМЕР_5 , оформленого протоколом №20 від 09.12.2020;

- зобов`язати командира військової частини НОМЕР_1 прийняти рішення про поновлення капітана ОСОБА_1 зі складом сім`ї 3 (три) особи, звільненого в запас у зв`язку із закінченням контракту 28.08.2020, на квартирному обліку, де позивач перебував в загальній черзі з 25.02.2002.

Позов мотивовано тим, що наказом командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) від 25.08.2020 №164 капітана ОСОБА_1 , начальника відділення спеціального контролю - заступника начальника спеціальної лабораторії військової частини НОМЕР_2 , відповідно до підпункту "а" пункту 2 частини п`ятої статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" було звільнено з військової служби у запас (у зв`язку із закінченням строку контракту) та з 28 серпня 2020 року виключено зі списків військової частини. Відповідно до п. 6 наказу командира військової частини НОМЕР_2 від 09.12.2020 №245 (по стройовій частині), капітана ОСОБА_1 зі складом сім`ї 3 (три) особи, звільненого в запас у зв`язку із закінченням контракту 28.08.2020, було знято з квартирної черги для отримання житла в м. Чернігові на підставі рішення об`єднаної житлової комісії військових частин НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , НОМЕР_4 та НОМЕР_5 , оформленого протоколом №20 від 09.12.2020. Позивач вважає, що вказане вище рішення військових частин є протиправним і таким, що порушує його права щодо забезпечення постійним житловим приміщенням, оскільки держава взяла на себе обов`язок забезпечення військовослужбовців жилими приміщеннями і, зокрема, військовослужбовців, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, на підставах, у межах норм і відповідно до вимог, встановлених Житловим кодексом УРСР, іншими законами, в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Враховуючи те, що на час звільнення у запас ОСОБА_1 мав стаж військової служби 25 років та був зарахований на квартирний облік на загальну чергу з 25.02.2002, отримує пенсію за вислугу років, є ветераном військової служби, представник позивача вважає, що у даному випадку відсутні підстави для зняття його з квартирного обліку, а тому рішення об`єднаної житлової комісії військових частин НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , НОМЕР_3 та НОМЕР_4 та НОМЕР_5 , оформлене протоколом №20 від 09.12.2020, є незаконним та відповідно таким, що підлягає скасуванню.

Ухвалою судді від 10.02.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, призначено справу до розгляду за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 03.03.2021.

03.03.2021 підготовче засідання відкладено на 22.03.2021.

05.03.2021 представник військової частини НОМЕР_1 через канцелярію суду подав відзив на позов, в якому зазначив, що відповідач позов не визнає у повному обсязі, просить відмовити позивачу в його задоволенні, посилаючись на те, що Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» визначено, що лише три категорії військовослужбовців, які при звільненні з військової служби в запас або у відставку можуть залишитися на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, зокрема, які звільнені з військової служби за віком, звільнені за станом здоров`я та у зв`язку зі скороченням штатів або проведення інших організаційних заходів, однак, позивач не підпадає під жодну з них. Рішення об`єднаної житлової комісії військових частин НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , НОМЕР_4 та НОМЕР_5 від 09.12.2020 №20 не суперечить вимогам Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», Порядку забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1081 від 03 серпня 2006 року, та Інструкції з організації забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями, затвердженої наказом Міністерства оборони України від 31 липня 2018 року №380. Отже, відсутні підстави для задоволення позову, оскільки військова частина не обмежувала право позивача на забезпечення житлом, а житлова комісія при прийнятті оскаржуваного рішення керувалася вимогами чинного законодавства та виконала їх у повному обсязі.

22.03.2021 представник військової частини НОМЕР_2 через канцелярію суду подав відзив на позов, в якому зазначив, що відповідач позов не визнає у повному обсязі, просить відмовити позивачу у його задоволенні, посилаючись на те, що Постанова КМУ №1081 визначає лише три категорії військовослужбовців, які залишаються на обліку у військовій частині до одержання житла, а саме: звільнення з військової служби за віком; за станом здоров`я; у зв`язку із скороченням штатів, або проведенням інших організаційних заходів. Таким чином, за доводами відповідача, позивач не підпадає під жодну із цих категорій, а отже не може залишатися у військовій частині на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов.

22.03.2021 у підготовчому засіданні представник позивача подав відповідь на відзив військової частини НОМЕР_1 .

Ухвалою суду від 22.03.2021 закрито підготовче провадження у справі, призначено справу до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні на 06.04.2021.

06.04.2021 у судовому засіданні оголошено перерву до 07.04.2021, у зв`язку з клопотанням представника позивача.

У судовому засіданні представник позивача позов підтримав.

Представник військової частини НОМЕР_1 у судовому засіданні позов не визнав.

Представник військової частини НОМЕР_2 у судове засідання не з`явився, просив справу розглядати без його участі.

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду та дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

У судовому засіданні встановлено, що наказом командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) від 25.08.2020 №164 капітана ОСОБА_1 , начальника відділення спеціального контролю - заступника начальника спеціальної лабораторії військової частини НОМЕР_2 , відповідно до підпункту "а" пункту 2 частини п`ятої статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" було звільнено з військової служби у запас (у зв`язку із закінченням строку контракту) та з 28 серпня 2020 року виключено зі списків військової частини (а.с. 8).

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_2 від 09.12.2020 №245 (по стройовій частині), капітана ОСОБА_1 зі складом сім`ї 3 (три) особи, звільненого в запас у зв`язку із закінченням контракту 28.08.2020, було знято з квартирної черги для отримання житла в м. Чернігові на підставі рішення об`єднаної житлової комісії військових частин НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , НОМЕР_4 та НОМЕР_5 , оформленого протоколом №20 від 09.12.2020 (а.с. 6, 7).

Позивач вважає, що вищевказане рішення військових частин, є протиправним і таким, що порушує його права щодо забезпечення постійним житловим приміщенням, оскільки держава взяла на себе обов`язок забезпечення військовослужбовців жилими приміщеннями і, зокрема військовослужбовців, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, на підставах, у межах норм і відповідно до вимог, встановлених Житловим кодексом УРСР, іншими законами, в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Враховуючи те, що на час звільнення у запас ОСОБА_1 мав стаж військової служби 25 років та був зарахований на квартирний облік на загальну чергу з 25.02.2002, отримує пенсію за вислугу років, є ветераном військової служби, вважає, що у даному випадку відсутні підстави для зняття його з квартирного обліку, а тому рішення об`єднаної житлової комісії військових частин НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , НОМЕР_4 та НОМЕР_5 , оформлене протоколом №20 від 09.12.2020, є незаконним та відповідно таким, що підлягає скасуванню.

Як убачається з витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) від 25.08.2020 №164, майор ОСОБА_1 станом на 25.08.2020 мав вислугу в Збройних Силах України 25 календарних років (а.с. 8).

Позивач є ветераном військової служби, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_6 , виданого 22 вересня 2020 року (а.с. 14).

З довідок квартирно-експлуатаційного відділу м. Чернігова №1215 від 11.11.2016, №132/564 від 15.09.2015 та №1589 від 18.12.2015 убачається, що капітан ОСОБА_1 перебував на квартирному обліку у Чернігівському гарнізоні та військовій частині НОМЕР_1 з 25.02.2002 зі складом сім`ї 3 (три) особи, а саме: заявник ОСОБА_1 , 1978 року народження, дружина ОСОБА_2 , 1980 року народження, та донька ОСОБА_3 , 2005 року народження; капітан ОСОБА_1 перебував на квартирному обліку у військовій частині НОМЕР_7 з 25.02.2002 по 16.09.2015 зі складом сім`ї 3 особи; житлом за рахунок Міністерства оборони України не забезпечувався, є наймачем іншого жилого приміщення (а.с. 18, 20).

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Частина перша статті 5 ЦПК України визначає, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
Стаття 47 Конституції України гарантує, що кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.

Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» визначає основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, а також встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.

Так, згідно із положеннями частин першої, другої статті 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» держава забезпечує військовослужбовців жилими приміщеннями або за їх бажанням грошовою компенсацією за належне їм для отримання жиле приміщення на підставах, у межах норм і відповідно до вимог, встановлених Житловим кодексом Української РСР, іншими законами, в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Військовослужбовці (крім військовослужбовців строкової військової служби) та члени їх сімей, які проживають разом з ними, забезпечуються службовими жилими приміщеннями, що повинні відповідати вимогам житлового законодавства. Військовослужбовцям, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та членам їх сімей надаються жилі приміщення для постійного проживання або за їх бажанням грошова компенсація за належне їм для отримання жиле приміщення. Такі жилі приміщення або грошова компенсація надаються їм один раз протягом усього часу проходження військової служби за умови, що ними не було використано право на безоплатну приватизацію житла, з урахуванням особливостей, визначених пунктом 10 цієї статті.

Відповідно до пункту 24 Порядку забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03 серпня 2006 року № 1081 (далі Порядок), військовослужбовці зараховуються на облік згідно з рішенням житлової комісії військової частини, яке затверджується командиром військової частини. У рішенні зазначаються дата зарахування на облік, склад сім`ї, підстави для зарахування на облік, вид черговості (загальна черга, в першу чергу, поза чергою), а також підстави включення до списків осіб, що користуються правом першочергового або позачергового одержання житлових приміщень, а в разі відмови в зарахуванні на облік - підстави відмови з посиланням на відповідні норми законодавства.

Згідно із пунктом 9 статті 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» військовослужбовці, що перебувають на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, при звільненні з військової служби в запас або у відставку за віком, станом здоров`я, а також у зв`язку із скороченням штатів або проведенням інших організаційних заходів, у разі неможливості використання на військовій службі залишаються на цьому обліку у військовій частині до одержання житла з державного житлового фонду або за їх бажанням грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення, а в разі її розформування у військових комісаріатах і квартирно-експлуатаційних частинах районів та користуються правом позачергового одержання житла.

Також, пунктом 29 Порядку передбачено, що військовослужбовці, які перебувають на обліку при звільненні з військової служби в запас або у відставку за віком, станом здоров`я, а також у зв`язку із скороченням штатів або проведенням інших організаційних заходів, у разі неможливості використання на військовій службі залишаються на обліку у військовій частині до одержання житла з державного житлового фонду, а в разі розформування військової частини - у військовому комісаріаті і квартирно-експлуатаційному органі та користуються правом позачергового одержання житла.

При цьому дія пункту 9 статті 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» безпосередньо пов`язується із тим, з яких саме підстав військовослужбовець звільнений у запас чи у відставку.

Відповідно до пункту 30 Порядку військовослужбовці знімаються з обліку у разі: поліпшення житлових умов, внаслідок чого відпала потреба в наданні житла; засудження військовослужбовця до позбавлення волі на строк понад шість місяців, крім умовного засудження; звільнення з військової служби за службовою невідповідністю, у зв`язку з систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем; подання відомостей, що не відповідають дійсності, але стали підставою для зарахування на облік.

Аналіз зазначених норм права свідчить про те, що військовослужбовці, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та члени їх сімей мають право на отримання житла, а отже залишаються на квартирному обліку до отримання ними житла, зокрема і в разі звільнення в запас чи відставку, крім випадків, передбачених пунктом 30 Порядку.

Крім того, пунктом 3 Порядку встановлено, що військовослужбовцям, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та членам їх сімей надається житло для постійного проживання. Забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житлом для постійного проживання проводиться шляхом надання один раз протягом усього часу проходження військової служби житла новозбудованого, виключеного з числа службового, вивільненого або придбаного у фізичних чи юридичних осіб, надання кредиту для спорудження (купівлі) житла.

Також, згідно з пунктом 4 Інструкції з організації забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями, затвердженої Наказом Міністерства оборони України від 31 липня 2018 року № 380 (далі Інструкція), за військовослужбовцям, які перебувають на обліку осіб, що потребують поліпшення житлових умов шляхом надання житлових приміщень для постійного проживання, та які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та членам їх сімей надаються житлові приміщення для постійного проживання або за їх бажанням виплачується грошова компенсація за належне їм для отримання жиле приміщення.

Відповідно до пункту 21 розділу 6 Інструкції зняття військовослужбовців з обліку проводиться у разі: поліпшення житлових умов до встановлених норм забезпечення житловою площею громадян у відповідному населеному пункті; подання відомостей, що не відповідають дійсності, але стали підставою для зарахування на квартирний облік, включення до списків осіб, що мають право першочергового та позачергового одержання житлових приміщень, або неправомірних дій посадових (службових) осіб при вирішенні питання про прийняття на квартирний облік; в інших випадках, передбачених законодавством.

Згідно з пунктом 1 розділу 6 Інструкції для постійного проживання забезпечуються військовослужбовці та члени їх сімей, які відповідно до вимог статті 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» набули права та не забезпечувалися постійним житлом протягом усього часу проходження військової служби і мають календарну вислугу на військовій службі 20 років і більше, зареєстровані в населеному пункті дислокації військової частини, в якій військовослужбовець проходить службу та перебуває на відповідному обліку.
Подібні положення були також викладені у пунктах 2.16, 2.18 Інструкції з організації забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями, затвердженої Наказом Міністерства оборони України 30.11.2011 № 737, яка втратила чинність на підставі Наказу Міністерства оборони України від 31 липня 2018 року № 380.

Крім того, пунктом 1 частини другої статті 40 Житлового кодексу УРСР визначено, що громадяни знімаються з обліку потребуючих поліпшення житлових умов у випадку поліпшення житлових умов, внаслідок якого відпали підстави для надання іншого жилого приміщення.

До подібних висновків дійшов Верховний Суд у постановах: від 25 березня 2019 року у справі № 359/2295/17 (провадження № 61-10403св18); від 08 квітня 2020 року у справі № 683/2197/18 (провадження № 61-14634св19); від 16 грудня 2020 року у справі № 748/122/20 (провадження № 61-9785св20).
Також, вказане узгоджується із правовим висновком, викладеним Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 06 червня 2018 року у справі № 752/5881/15-ц (провадження № 14-169цс18).

Наказом начальника Чернігівського гарнізону Міністерства оборони України від 04.02.2019 № 8 відповідальним за організацію роботи об`єднаної житлової комісії військових частин НОМЕР_1 , НОМЕР_3 , НОМЕР_2 , 65 пункту управління системою зв`язку та інформаційних систем визначено командира військової частини НОМЕР_1 . Відтак, саме командир в/ч НОМЕР_1 має повноваження приймати рішення про поновлення військовослужбовців (в т.ч. звільнених в запас) на квартирному обліку.

Таким чином, враховуючи, що календарна вислуга позивача на військовій службі складає більше ніж 20 років (25 років), а також те, що позивач перебував на квартирному обліку з 2002 року і знятий з нього у зв`язку зі звільненням з військової служби в запас (закінчення строку контракту), суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для зняття позивача з квартирного обліку у військовій частині та вважає, що вимоги позивача є обґрунтованими, доведеними та такими, що ґрунтуються на законі, у зв`язку з чим підлягають задоволенню.

Також, у зв`язку із задоволенням позову з відповідачів належить стягнути судовий збір.

Керуючись статтями 12, 13, 76-81, 141, 258, 259, 263-265, 273, 352-354 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_2 , військової частини НОМЕР_1 про визнання незаконним та скасування рішення, визнання незаконним та скасування наказу, зобов`язання вчинити певні дії, задовольнити.

Визнати незаконним та скасувати рішення об`єднаної житлової комісії військових частин НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , НОМЕР_3 та 65 пункту управління системою зв`язку та інформаційних систем (65 ПУСЗ та ІС), оформлене протоколом №20 від 09.12.2020, відповідно до якого капітана ОСОБА_1 зі складом сім`ї 3 (три особи), звільненого в запас у зв`язку із закінченням контракту 28.08.2020, було знято з квартирної черги для отримання житла в м. Чернігові.

Визнати незаконним та скасувати пункт №6 наказу командира військової частини НОМЕР_2 від 09.12.2020 №245 (по стройовій частині), відповідно до якого капітана ОСОБА_1 зі складом сім`ї 3 (три особи), звільненого в запас у зв`язку із закінченням контракту 28.08.2020, було знято з квартирної черги для отримання житла в м. Чернігові на підставі рішення об`єднаної житлової комісії військових частин НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , НОМЕР_3 та 65 пункту управління системою зв`язку та інформаційних систем (65 ПУСЗ та ІС), оформленого протоколом №20 від 09.12.2020.

Зобов`язати командира військової частини НОМЕР_1 прийняти рішення про поновлення капітана ОСОБА_1 зі складом сім`ї 3 (три особи), звільненого в запас у зв`язку із закінченням контракту 28.08.2020, на квартирному обліку, де позивач перебував в загальній черзі з 25.02.2002.

Стягнути з військової частини НОМЕР_2 та військової частини НОМЕР_1 на користь держави по 1 362,00 грн (одній тисячі триста шістдесят дві гривні 00 копійок) судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_8 .

Відповідач: військова частина НОМЕР_2 , місцезнаходження:

АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_9 .

Відповідач: військова частина НОМЕР_1 , місцезнаходження:

АДРЕСА_3 , код ЄДРПОУ НОМЕР_10 .

Повне рішення складене 09.04.2021.

Суддя