Cправа № 563/182/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13.04.2021 року

Корецький районний суд Рівненської області

в складі: головуючого судді Опришка П.З.

секретар судового засідання Литвинчук Л.Л.

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м.Корець цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно.

В обґрунтуванні позовних вимог зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його дід по лінії матері ОСОБА_4 про що свідчить свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 , видане Великоклецьківською сільською радою Рівненської області,актовий запис №8. Після смерті діда залишилося спадкове майно, а саме :земельна частка (пай), розміром 4 умовних кадастрових гектари, що належала покійному на підставі сертифіката серії РВ, зареєстрованого за № 3584 від 16 вересня 1998 року. На день смерті ОСОБА_4 проживав одиноко. Спадкоємцем першої черги після його смерті була його мати,а його дочка. В силу положень ст.549 ЦК України / в редакції 1963 року вона спадщину прийняла, так як вступила в управління та володіння спадковим майном- на протязі 6 місяців з дня смерті батька їздила по місцю його проживання, доглядала за будинком, обробляла земельну ділянку, забрала з будинку деякі речі, що належали покійному батьку. Спадкоємцями першої черги після смерті матері є він та його рідний брат- відповідач по справі. Відповідно до чинного законодавства спадщину після смерті матері вони прийняли спадкова справа з цих питань заведена приватним нотаріусом Степанюк І.В. Відповідач не заперечує щодо оформлення земельної частки (паю), що належав покійному батькові матері на його імя. Однак оформити право власності на нього через нотаріальну контору не має можливості за відсутності оригіналів правовстановлюючих документів на земельну частку (пай), а саме сертифіката серії РВ № 0237897 від 16 вересня 1998 року.

08 квітня 2021 року представником позивача подано до суду заяву про зменшення позовних вимог відповідно до якої просить суд: визнати право на спадщину, що залишилась після смерті його матері ОСОБА_5 , а саме: на земельну часту (пай) площею 4,24 умовних кадастрових гектара, вартістю 64202,72 гривень за сертифікатом серії РВ № 0237897, зареєстрованого за № 3584 від 16 вересня 1998 року на ім`я ОСОБА_4 , за ним - ОСОБА_1 .

Позивач в підготовче судове засідання не з`явився, в заяві на ім`я суду позовні вимоги підтримав повністю, просив позов задовольнити з підстав викладених у позовній заяві.

Відповідач, в підготовче судове засідання не з`явився, в заяві на ім`я суду позовні вимоги визнав повністю, розгляд справи просив проводити без його участі.

Відповідно до ч.3 ст. 200 ЦПК Україниза результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Відповідно до ч.4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийняті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Дослідивши подані документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення її по суті, суд встановив такі обставини справи та надав їм правову оцінку.

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 28 травня 1975 року ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , а його батьками були ОСОБА_6 та ОСОБА_5 .

Мати позивача, ОСОБА_7 народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 , а її батьками були ОСОБА_4 та ОСОБА_8 .

Факт зміни прізвища матері позивача з " ОСОБА_9 " на " ОСОБА_10 " підтверджується свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_3 від 12 січня1965 року.

Дід позивача, ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 10 березня 1999 року, актовий запис № 08.

Згідно довідки Великоклецьківської сільської ради ОСОБА_4 на день смерті був зареєстрований та проживав одиноко в селі Велика Клецька Рівненського (Корецького) району Рівненської області.

Згідно відповіді відділу у Корецькому районі ГУ Держгеокадатрсу в Рівненській області № 29-17-0.26-82/110-20 від 24.03.2020 року ОСОБА_4 видано сертифікат на земельну частку (пай) серії РВ № 0237897 зареєстровани йза № 3584 від 16 вересня 1998 року на площу 4.24 умовних кадастрових гектарів. Вартість вказаного земельного паю становить станом на 01.01.2021 року 64202,72 гривень.

Мати позивача, ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_4 від 10 вересня 2019 року, актовий запис № 75.

Відповідно до постанови приватного нотаріуса Корецького районного нотаріального округу Степанюк І.В. від 27 січня 2021 року ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів.

Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) №63772069 від 02 березня 2021 року, довідки із Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) №63772055 від 02 березня 2021 року спадкова справа після смерті спадкодавця ОСОБА_4 заведена від 27 січня 2021 року за заявою ОСОБА_1 , заповіт-відсутній, свідоцтво про право на спадщину не видавалося.

Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) №63772085 від 02 березня 2021 року, довідки із Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) №63772100 від 02 березня 2021 року спадкова справа після смерті спадкодавця ОСОБА_5 заведена від 20 грудня 2019 року за заявою ОСОБА_1 , заповіт-відсутній, свідоцтва про право на спадщину видані 14 жовтня 2020 року.

З огляду на те, що спадщина після смерті ОСОБА_4 відкрилася та була прийнята до 01 січня 2004 року, то правовідносини, що виникли, регулюються нормами Цивільного кодексу Української РСР 1963 року.

За змістом ст.6 ЦК УРСР кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, зокрема, з позовом про визнання права.

За загальними положеннями про спадкування за ЦК УРСР 1963 року, зокрема згідно з ст.524 ЦК УРСР, спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом (ст.541 ЦК УРСР).

Часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця (ст.525 ЦК УРСР).

Відповідно до ст.548 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Відповідно до ст.549 ЦК УРСР, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Оцінюючи докази в їх сукупності судом встановлено, що ОСОБА_5 мати позивача вступила в управління спадковим майном після смерті ОСОБА_4 та фактично прийняла спадщину, однак правовстановлюючих документів на майно не виготовила.

Організаційні та правові засади виділення власникам земельних часток (паїв) земельних ділянок у натурі (на місцевості) із земель, що належали колективним сільськогосподарським підприємствам, сільськогосподарським кооперативам, сільськогосподарським акціонерним товариствам на праві колективної власності, а також порядок обміну цими земельними ділянками визначено Законом України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)».

Відповідно до п. 2 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» №720 від 08 серпня 1995 року, право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в томі числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акту на право колективної власності на землю.

Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Виходячи із змісту ст. 392 ЦК України право власності встановлюється в судовому порядку, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України).

Зважаючи на вимоги ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою (ч. 1 ст. 1220 ЦК України). Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця (ч. 1 ст. 1221 ЦК України).

Статтею 1223 ЦК України передбачено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Згідно з ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Тлумачення вказаних норм свідчить, що законодавець розмежовує поняття «виникнення права на спадщину» та «виникнення права власності на нерухоме майно, що входить до складу спадщини» й пов`язує з виникненням цих майнових прав різні правові наслідки. Виникнення в спадкоємця права на спадщину, яке пов`язується з її прийняттям, як майнового права зумовлює входження права на неї до складу спадщини після смерті спадкоємця, який не одержав свідоцтва про право на спадщину та не здійснив державної реєстрації права.

Зібрані по справі докази вказують, що позивач є спадкоємцем за законом першої черги після смерті матері ОСОБА_5 , яка фактично прийняла спадщину після батька ОСОБА_4 , однак такої не оформила, відповідач, який є також спадкоємцем, на спадщину не претендує, а будь-яких даних щодо наявності інших спадкоємців після смерті ОСОБА_4 та ОСОБА_5 матеріали справи не містять й відповідно сторонами докази на підтвердження їх існування суду не надані, тому з огляду на вимоги зазначених норм закону суд вважає, що за позивачем слід визнати право на земельну частку (пай), яка перебуває у колективній власності КСП «Полісся», розміром 4,24 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), як спадкоємцем за законом після смерті ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 .

При цьому, суд враховує аргументи позивача наведені на підтвердження обставин, зазначених у позову, оскільки такі не оспорювалися відповідачем та знайшли своє підтвердження в ході дослідження наявних в матеріалах справи доказів.

Вказані докази, на переконання суду, є належними, допустимими та достовірними в розумінні ст. ст. 77-79 ЦПК України.

Факт того, що ОСОБА_5 за життя не оформила свого права на спадкове майно після смерті батька, на переконання суду, не має правового значення для вирішення питання щодо наявності права на це майно у її спадкоємців, оскільки відповідно до ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє права на спадщину.

При вирішенні даного спору суд зважає на те, що позивач не має можливості отримати свідоцтво про право на спадщину, позбавлений можливості інакше ніж у судовому порядку оформити свої спадкові права, в зв`язку з чим його право на спадщину підлягає судовому захисту шляхом його визнання на підставі ст. 16 ЦК України, а позовні вимоги підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 141, 263-265, 268 ЦПК України, суд,-

ухвалив:

Позов задоволити повністю.

Визнати право на спадщину за ОСОБА_1 , що залишилась після смерті його матері ОСОБА_5 , що померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , а саме: право на земельну часту (пай) площею 4,24 умовних кадастрових гектара, вартістю 64202,72 гривень за сертифікатом серії РВ № 0237897, зареєстрованого за № 3584 від 16 вересня 1998 року на ім`я ОСОБА_4 .

Апеляційна скарга може бути подана до Рівненського апеляційного суду через Корецький районний суд Рівненської області протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 ;

Відповідач: ОСОБА_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Повний текст рішення виготовлено та підписано 13 квітня 2021 року.

Суддя П.З. Опришко