печерський районний суд міста києва
Справа № 361/8259/18-ц
20 липня 2021 року Печерський районний суд м. Києва у складі:
головуючого судді - Підпалого В.В.
при секретарях - Луцюк А.В., Вовкочин І.В.
позивача - ОСОБА_1 ,
представника позивача - ОСОБА_2 ,
розглянувши у судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, -
ОСОБА_1 (надалі по тексту - Позивач) звернувся до Броварського міськрайонного суду Київської області із позовом до ОСОБА_3 (надалі по тексту - Відповідач) про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини за заповітом, що відкрилася ІНФОРМАЦІЯ_1 після смерті його батька.
Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначив, що згідно із заповітом серії НАН № 369893 його батько, все майно, що належало йому на день смерті заповів позивачу.
24.03.2018 року та 29.03.2018 року ОСОБА_1 звернувся із заявами про прийняття спадщини до приватного нотаріуса Гамзатової А.А. Приватний нотаріус Гамзатова А.А. листом відмовила у відкритті спадкової справив через закінчення строку, встановленого ст.1270 ЦК України, для прийняття спадщини.
Причинами несвоєчасного звернення із заявами про прийняття спадщини, позивач зазначив, що страждає на цукровий діабет з 1992 року, тому хвороба після смерті батька загострилася. З 21.12.2017 року по 06.01.2018 року позивач перебував на стаціонарному лікуванні через захворювання на цукровий діабет. Також позивач зазначив, що в подальшому теж перебував на стаціонарному лікуванні. Зазначені обставини свідчать про наявність у нього тяжкої та тривалої хвороби, тому наявність зазначених захворювань створили неможливість своєчасного прийняття спадщини. На думку позивача, причина пропуску строку є поважною, адже вказані розлади здоров`я стали об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для здійснення дій з особистого прийняття спадщини в межах передбаченого законом строку.
Тому, позивач звернувся до Броварського міськрайонного суду Київської області з позовною заявою про поновлення строку для прийняття спадщини, яка 12.09.2018 року була задоволена та встановлено строк для прийняття спадщини.
29.11.2018 року Київським апеляційним судом вищезазначене рішення було скасовано.
За таких обставин, позивач зазначає, що судовий розгляд його позовної заяви також став додатковою причиною пропуску строку прийняття спадщини, яка є поважною.
Так, згідно з положеннями процесуального закону, та врахувавши пункти 1-8 частини 3 статті 274 ЦПК України, при вирішенні питання визначення порядку розгляду позовного провадження, вбачається можливість розгляду справи у спрощеному порядку.
Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 17.01.2019 року передано справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини на розгляд до Печерського районного суду м. Києва (а.с. 35-36).
Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 25.02.2019 року матеріали цивільної справи повернуто до Броварського міськрайонного суду Київської області для усунення недоліків (а.с.43).
Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 24.10.2019 року позовну заяву залишено без руху (а.с. 53-54).
03.12.2019 року позивач направив до суду уточнену позовну заяву, в якій конкретизував вимоги до відповідача ОСОБА_3 , зазначивши, що 16.03.2018 року ОСОБА_3 подав заяву до Броварської державної нотаріальної контори про прийняття спадщини за законом, тобто прийняв спадщину. При цьому відповідач, письмової згоди на подання заяви позивачем до нотаріальної контори про прийняття спадщини не дає, чим перешкоджає прийняття ним спадщини за заповітом. Інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини, немає (а.с.63-67).
03.12.2019 року ухвалою Печерського районного суду м. Києва позовну заяву визнано неподаною та повернуто позивачу (а.с. 104).
Постановою Київського апеляційного суду від 12.05.2020 року ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 03.12.2019 року скасовано, справу направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції (а.с. 148-150).
Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 02.06.2020 року відкрито провадження у цивільній справі за правилами спрощеного провадження із повідомленням (викликом) сторін у судове засідання (а.с. 155-156).
В засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 позовну заяву підтримали, просили її задовольнити з наведених підстав.
Відповідач ОСОБА_3 в засідання не з`явився, повідомлявся належним чином. Крім того, відзив на позовну заяву відповідачем надіслано не було, свою позицію щодо розгляду справи, відповідач не виклав.
Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
За наявності сукупності умов, передбачених ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд ухвалив проводити заочний розгляд справи.
Заслухавши пояснення сторін та їх представників, дослідивши надані докази, суд приходить до наступного висновку.
Як вбачається, із копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого 18.09.2017 року Виконавчим комітетом Калитянської селищної ради, ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 13).
01.09.2015 року ОСОБА_4 склав заповіт, відповідно до якого заповідає своєму сину ОСОБА_1 все належне йому майно, що знаходиться на території України, яке буде належати йому на день смерті та на що він за законом буде мати право (а.с. 14).
24.03.2018 року ОСОБА_1 звернувся до приватного нотаріуса Гамзатової А.А. із заявою про прийняття спадщини (а.с. 8).
29.03.2018 року ОСОБА_1 повторно звернувся із заявою до приватного нотаріуса Гамзатової А.А. (а.с. 10).
Листом приватного нотаріуса Гамзатової А.А., вих. № 17/1-16 від 29.03.2018 року, заявника повідомлено, що відкриття спадкової справи після померлого ОСОБА_4 , 1929 р.н., який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , не може бути здійснено у зв`язку із спливом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини (а.с. 11).
Листом приватного нотаріуса Гамзатової А.А., вих. № 22/1-16 від 03.04.2018 року, заявника повідомлено, що відкриття спадкової справи після померлого ОСОБА_4 , не може бути відкрито у зв`язку з тим, що спадкову справу вже заведено у Спадковому реєстрі в Броварській районній державній нотаріальній конторі Київської області (а.с. 12).
В подальшому звернувся до суду із позовом про поновлення строку для прийняття спадщини. Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 12.09.2018 року позовну заяву ОСОБА_1 до Мокрецької сільської ради Броварського району Київської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, задоволено та надано позивачу строк для подання заяви про прийняття спадщини строком три місяці з дня набрання рішенням законної сили (а.с. 21-24).
Постановою Київського апеляційного суду від 29.11.2018 року, рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 12.09.2018 року скасовано та прийнято нове судове рішення, яким в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено, зокрема у зв`язку із тим, що рішення у цій справі прямо стосується прав та законних інтересів ОСОБА_4 , який не брав участі у розгляді справи, проте є онуком померлого та звертався із заявою про прийняття спадщини( а.с.25-29).
За таких обставин позивач звернувся до ОСОБА_4 із позовом про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.
Неможливістю у строк звернутися із заявою про прийняття спадщини, позивач зазначає, що є учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, постраждалим внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії, у зв`язку з чим з 1992 року хворіє на цукровий діабет.
Після смерті батька хвороба загострилася, рухова активність була обмежена.
Згідно із випискою із медичної картки стаціонарного хворого № 4948 ОСОБА_1 перебував на стаціонарному лікуванні з 29.07.2018 року по 15.08.2020 року через захворювання на цукровий діабет 1 типу, важка форма (а.с.169).
Як зазначив позивач, наявність зазначених хвороб створили неможливість своєчасного прийняття спадщини та стали причиною пропуску строку на прийняття спадщини.
Так, відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Відповідно до ст.ст.81 ЦПК України кожна із сторін зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін виникає спір.
Відповідно до ст. 263 ч.5 ЦПК України обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно та всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні.
Так, у відповідності до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
Відповідно до ст.1222 ч.1 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи , які є живими на час відкриття спадщини, а також особи , які були зачаті за життя спадкодавця і народженні живими після відкриття спадщини.
В силу ст.ст.1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), яке може здійснюватися за заповітом або за законом.
До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Відповідно до ст.ст.1220-1221,1223ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.
Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою, і саме з нього виникає право на спадкування, а місцем відкриття - є останнє місце проживання спадкодавця.
ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Тобто час прийняття спадщини для осіб які разом не проживали з ОСОБА_4 становить з 16.09.2017 року до березня 2018 року.
Позивачем до суду не надано жодного належного доказу наявності перешкод у подані заяви до нотаріуса з 16.09.2017 року по 21.12.2017 року.
Якщо у спадкоємця не було перешкод для подання заяви, а він не скористався правом на прийняття або не прийняття спадщини, то правові підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні.
Разом з тим, вказане відповідає Правовій позиції, висловленій Верховним Судом України в постанові від 13 грудня 13.12.2018 року в справі № 459/295/16-ц.
Саме спадкування може відбуватися за заповітом або за законом.
Згідно із ст.ст.1268-1270 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. При цьому прийняття спадщини з умовою чи із застереженням не допускається.
Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має особисто подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.
Натомість судом встановлено, що позивач названих вище вимог закону не дотримався та після відкриття спадщини не подав до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.
Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. У разі відсутності такої згоди, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини (ст. 1272 ЦК України).
В той же час, відповідно до ст.ст.1273-1275ЦК України - спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 названого Кодексу, подавши нотаріусу за місцем відкриття спадщини відповідну заяву.
Відповідно до ст.ст.1296-1298 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину, яке видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців.
Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.
Виходячи з вище викладеного можливо зробити висновок, що прийняття спадщини як за заповітом, так і за законом є правом спадкоємця й залежить виключно від його власної волі. Вчинення або не вчинення спадкоємцем дій, з якими законодавець пов`язує прийняття спадщини, має визначальне значення для висновку про дотримання ним процедури входження у спадкування і кінцево дає відповідь на питання про прийняття спадщини.
Так, для прийняття спадщини спадкоємцем, який на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, необхідно особисто подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.
Це є обов`язковим для обох названих видів спадкування.
У зв`язку з цим, для прийняття спадщини за заповітом слід вчинити ті ж дії, що і при спадкуванні за законом, а саме, подати до нотаріальної контори відповідну заяву, яка б свідчила про його дійсний намір прийняти спадщину в порядку спадкування за заповітом.
При цьому, такі дії теж повинні бути вчинені у встановлений законом для прийняття спадщини строк.
Пропуск такого строку, позбавляє спадкоємця можливості прийняти спадщину через нотаріальну контору і потребує пред`явлення ним позову про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини.
Вказане у повній мірі відповідає Правовій позиції, висловленій Верховним Судом України в постанові від 6 лютого 2013 року в справі № 6-167цс12.
Для прийняття спадщини необхідне волевиявлення спадкоємця і здійснення ним певних дій.
Спадкоємець прийняв спадщину, якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.
Спадкоємець за законом або за заповітом має право відмовитися від спадщини протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Вважається, що відмовився від спадщини той спадкоємець, який не вчинив жодної з дій, що свідчить про прийняття спадщини.
Отже, прийняття спадщини як за заповітом, так і за законом є правом спадкоємця й залежить виключно від його власного волевиявлення. Для прийняття спадщини необхідне волевиявлення спадкоємця і здійснення ним певних дій.
Неприйняття спадкоємцем спадщини може бути виражено фактично, коли спадкоємець протягом строку, встановленого для прийняття спадщини, не здійснює дій, що свідчать про намір прийняти спадщину, або може бути виражено явно, коли спадкоємець шляхом подачі заяви в нотаріальну контору виражає свою незгоду прийняти спадщину.
Як вбачається з матеріалів справи, позивач ОСОБА_1 , як спадкоємець за заповітом не звертався до нотаріуса з відповідною заявою про прийняття спадкового майна протягом строку, встановленого для прийняття спадщини.
Таким чином, жодних доказів того, що в межах строку, наданого цивільним законом, позивач вчинив дії, які б свідчили про прийняття ним спадщини за заповітом, він не надав, що, виходячи зі змісту ч. 1ст. 1272 ЦК України слід вважати фактичним неприйняттям спадщини за заповітом.
Разом з тим, постановою Пленуму Верховного Суду України в п. 24 від 30 травня 2008 року №7" Про судову практику у справах про спадкування" роз`яснено, що, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.
Обгрунтовуючи поважність пропуску ним строку звернення для прийняття спадщини, позивач ОСОБА_1 обумовлює її наявністю хвороби та перебуванням на лікуванні у період з 21.12.2017 року по 06.01.2018 року та 29.07.2020 року по 15.08.2020 року. На підтвердження факту хвороби, суду надано медичні документи, з яких вбачається факти перебування останнього на стаціонарному лікуванні.
Вирішуючи питання про визначення ОСОБА_1 додаткового строку, суд виходить із того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Так, позивач зазначив, що страждає на цукровий діабет з 1992 року, тому хвороба після смерті батька загострилася. З 21.12.2017 року по 06.01.2018 року позивач перебував на стаціонарному лікуванні через захворювання на цукровий діабет. Проте, доказів, які б свідчили про поганий стан здоровя позивача до моменту госпіталізації позивача, суду надано не було, а наявність у позивача двохтиженевого періоду стаціонарного лікування у 2017 році - суд вважає таким, що не належить до кола вищевказаних поважних причин, оскільки не позбавляло позивача можливості звернутись з відповідною заявою одразу ж після смерті його батька, тобто з моменту відкриття спадщини до моменту госпіталізації позивача, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 включно.
Враховуючи наведене, суд не находить підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .
Керуючись ст.ст.3, 79, 80, 130, 174, 209, 218 ЦПК України, суд -
В задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, - відмовити.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем до Печерського районного суду м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Заочне рішення суду може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду, шляхом подання через Печерський районний суд м. Києва апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення набирає законної сили після закінчення зазначених строків або після розгляду справи в апеляційному порядку Київським апеляційним судом, якщо його не буде скасовано.
Суддя В.В. Підпалий