Дата документу 19.08.2021 Справа № 336/5095/18
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 22-ц/807/2964/21 Головуючий у 1-й інстанції: Жупанова І.Б..
Є.У.№ 336/5095/18 Суддя-доповідач: Кочеткова І.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 серпня 2021 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з цивільних справ:

Головуючого: Кочеткової І.В.,

суддів: Кримської О.М.,

Дашковської А.В.,

розглянувши у порядку спрощеного письмового провадження без виклику учасників справи цивільну справуза позовом Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості,

за апеляційною скаргоюАкціонерного товариства «Універсал Банк» на ухвалу Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 09 червня 2021 року,

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2018 року ПАТ «Універсал Банк» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 04.01.2019 відкрито спрощене позовне провадження у справі та призначено її до розгляду у судовому засіданні без виклику сторін.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 03.03.2020 задоволено клопотання відповідача ОСОБА_2 та призначено справу до розгляду у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

В судовому засіданні 19.01.2021 представник відповідача ОСОБА_2 за довіреністю ОСОБА_4 заявив клопотання про залишення позову без розгляду з підстав, передбачених ст. 257 ч. 1 п. 3 ЦПК України.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 19 січня 2021 року позовну заяву ПАТ «Універсал Банк» залишено без розгляду на підставі п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК.

Ухвалою Запорізького апеляційного суду від 21.04.2021 ухвалу Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 19.01.2021 про залишення позову без розгляду скасовано та справу повернуто до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Ухвалою Шевченківського районного суду від 21.05.2021 позовна заява Банку залишена без руху у зв`язку з тим, що позивачем не дотримано вимог статей, визначених ст.ст.175,177 ЦПК України. Позивачу надано строк п`ять днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху для їх виправлення шляхом подання уточненої позовної заяви, яка відповідає вимогам ст. 175, 177 ЦПК України. Як зазначено в ухвалі, додані до позовної заяви документи оформлені не у відповідності до ДСТУ 4163-2003. До позовної заяви не доданий розрахунок заборгованості, суду не зрозумілі позовні вимоги. Крім того, як зазначено в ухвалі суду, позивачем не повністю сплачено судовий збір.

На виконання ухвали суду про залишення позову без руху, до суду 03.06.2021 надійшла заява представника позивача про усунення недоліків, надано уточнену позовну заяву та сплачено судовий збір.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 09 червня 2021 року позовну заяву Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості визнано неподаною та повернуто позивачу.

Судове рішення мотивовано тим, що незважаючи на вказівки суду, позивачем зміст позовних вимог щодо кожного із відповідачів не вмотивований належним чином, отже, недоліки не усунені.

В апеляційній скарзі АТ «Універсал Банк» в особі представника адвоката Скоробогатого О.В., посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить ухвалу суду скасувати, справу передати до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що за формою і змістом позовна заява відповідає вимогам ст.175 ЦПК України, банком сплачено судовий збір у повному обсязі, а тому суд не мав права повертати позовну заяву позивачеві з формальних міркувань. Питання щодо вмотивованості позовних вимог вирішуються судом за результатами розгляду справи по суті і не на стадії вирішення питання про відкриття провадження у справі.

У відзиві на апеляційну скаргу представник ОСОБА_2 ОСОБА_4 зазначив, що апелянтом не дотримано вимог ст.356 ЦПК України, додане до апеляційної скарги платіжне доручення не містить необхідних реквізитів банку, додані до скарги документи не мають юридичної сили. Просив залишити апеляційну скаргу без задоволення,Є а оскаржуване рішення без змін.

В силу вимог ст. 360 ч. 3 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції апеляційним судом.

Відповідно до частини першої статті 368 ЦПК України у суді апеляційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 369 цього Кодексу.

За приписами ч.2 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1,5, 6, 9,10, 14, 19, 37-40 ч. 1 ст. 353 цього Кодексу, в тому числі про передачу справи на розгляд іншого суду, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ст. 7 ч. 13 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Зважаючи на вищевикладене, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без виклику сторін.

Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на такі обставини.

Згідно із п. 6 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції, є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

За змістом ст. 381 ч. 1 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги приймає постанову за правилами ст. 35 і глави 9 розділу ІІІ цього Кодексу з особливостями, зазначеними у ст. 382 цього Кодексу.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції виходив із того, що за формою і змістом заява не відповідає вимогам ст.175 ЦПК України, у наданий судом строк її недоліки позивачем не усунені, що є підставою для визнання позовної заяви непроданою та повернення її Банку.

Проте таких висновків суд першої інстанції дійшов з порушенням норм процесуального права, а тому з ними не можна погодитися.

Відповідно до статті 129 Конституції України, суддя, здійснюючи правосуддя, керується верховенством права та застосовує засади судочинства, серед яких розумні строки розгляду справи судом.

В Україні основоположним принципом судочинства згідно з Конституцією України та Законом України «Про судоустрій і статус суддів» є принцип верховенства права.

Статтею 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» передбачено, що суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Як вказано у Рішенні Конституційного суду України від 02 листопада 2004 року № 15-рп/2004, верховенство права це панування права в суспільстві. Одним з проявів верховенства права є те, що право не обмежується лише законодавством як однією з його форм, а включає й інші соціальні регулятори, зокрема норми моралі, традиції, звичаї тощо, які легітимовані суспільством і зумовлені історично досягнутим культурним рівнем суспільства. Всі ці елементи права об`єднуються якістю, що відповідає ідеології справедливості, ідеї права, яка значною мірою дістала відображення в Конституції України.

У практиці Європейського суду з прав людини зазначається, що процесуальні норми призначені забезпечити належне відправлення правосуддя та дотримання принципу правової визначеності, а також про те, що сторони повинні мати право очікувати, що ці норми застосовуються. Принцип правової визначеності застосовується не лише щодо сторін, але й щодо національних судів (пункт 47 Рішення ЄСПЛ від 21 жовтня 2010 року у справі «Diya 97 проти України», справа № 19164/04).

Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) наголошує на тому, що право на доступ до суду має бути ефективним. Реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції, кожна держава-учасниця Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух. Разом із тим не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним (§ 59 рішення ЄСПЛ у справі «De Geouffre de la Pradelle v. France» від 16 грудня 1992 року, заява № 12964/87).

У § 36 рішення у справі «Bellet v. France» від 04 грудня 1995 року, заява № 23805/94, ЄСПЛ зазначив, що «стаття 6 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права».

За приписами ч. 1-3 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

За обставинами справи, позовна заява надійшла до суду ще у вересні 2018 року, була прийнята судом до розгляду, по справі було відкрито провадження та справа неодноразово призначалася до слухання та ухвалою суду від19 січня 2021 року залишена без розгляду на підставі п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК.

.

Вказане судове рішення було скасовано судом апеляційної інстанції як таке, що ухвалене з порушенням норм процесуального права, справу повернуто до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Залишаючи без руху позовну заяву, суд у своїй ухвалі зазначав, що за формою і змістом вона не відповідає вимогам ст.175 ЦПК, додані до позовної заяви документи оформлені не у відповідності до ДСТУ 4163-2003. До позовної заяви не доданий розрахунок заборгованості, суду не зрозумілі позовні вимоги.

Фактично суд вдався до оцінки доданих до позовної заяви доказів і перевірки обґрунтованості позову на стадії вирішення питання про прийняття справи до розгляду, тоді як оцінку доказам і висновки про обгрунтованість за правилами ст. 264 ЦПК України суд має надавати під час ухвалення судового рішення.

На виконання ухвали суду Банк усунув недоліки, виконав вимоги суду. Позовна заява за формою і змістом відповідає вимогам ст.175 ЦПК України.

Незрозумілість розрахунків, позовних вимог, оформлення фотокопій документів не у відповідності до ДСТУ тощо не є підставою для відмови Банку у доступі до правосуддя.

Допущені судом порушення норм процесуального права призвели до постановлення помилкової ухвали, що перешкоджає подальшому розгляду цієї справи, та в силу вимог ст. 379 ЦПК України підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду (вирішення процесуального питання про відкриття провадження у цій справі) до суду першої інстанції.

Оскільки судом апеляційної інстанції скасовано ухвалу суду першої інстанції з передачею справи для продовження розгляду до суду першої інстанції, розподіл сум судового збору, пов`язаного із розглядом відповідної апеляційної скарги, здійснюється судом першої інстанції у подальшому за загальними правилами ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 67, 374, 379, 381-383 ЦПК України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Універсал Банк» в особі представника адвоката Скоробогатого О.В.задовольнити.

Ухвалу Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 09 червня 2021 року скасувати, справу справу направити до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження у справі.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Головуючий: І.В. Кочеткова

Судді: А.В. Дашковська

О.М. Кримська