Коростенський міськрайонний суд Житомирської області
Справа № 279/2630/21
Провадження № 2/279/1239/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 серпня 2021 року

Коростенський міськрайонний суд Житомирської області в складі судді Шульги О.М., з секретарем Башинською Н.М., розглянувши в приміщенні суду в м.Коростені в порядку спрощеного провадження цивільну справу № 279/2630/21 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулась до суду з позовом, вимоги за яким уточнила шляхом подачі заяві від 20.05.2021 року (а.с.18) в якому зазначила, що вона відповідно до свідоцтва про право власності на житло № НОМЕР_1 є власником квартири АДРЕСА_1 . Вказана квартира була приватизована 10.03.2009 року у рівних частках на: ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 .

В зазначеній квартирі зареєстрована відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка вже більше 7 років в даному житловому приміщенні не проживає, що підтверджується актом, затвердженим КВЖРЕП №1. Вона неодноразово зверталась до відповідача з проханням добровільно знятись з реєстрації, на що остання відповідала відмовою.

З підстав, передбачених ст.405 ЦК України просить визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такою, що втратила право користування житлом за адресою: АДРЕСА_2 .

14.06.2021 року у справі було відкрито спрощене позовне провадження та встановлено відповідачу строк для подачі відзиву на позов та подання письмових та електронних доказів щодо заперечення проти позову. Ухвала про відкриття провадження, копія позовної заяви з додатком направлялась рекомендованими листами за вказаною позивачем у позовній заяві адресою. Одночасно про розгляд справи у спрощеному провадження повідомлялось шляхом розміщення оголошення на веб-сайті суду.

У встановлений строк відзив на позов та будь які клопотання пов`язані з розглядом справи не надійшли.

Дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку про наступне.

Судом встановлено, що позивач порушила спір з приводу користування житловим приміщенням квартири АДРЕСА_1 , які регулюються житловим законодавством.

Позивач набула право власності на вказану квартиру в порядку Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду", про що свідчить свідоцтво про право власності на житло № НОМЕР_1 від 10.03.2009 року.

З вказаного свідоцтва слідує, що власниками квартири АДРЕСА_1 є: ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 у рівних частинах.

На підставі свідоцтва про право власності на житло інформація про власників внесена до реєстру прав власності на нерухоме майно.

З будинкової книги слідує, що ОСОБА_2 значиться зареєстрованою за адресою: АДРЕСА_2 - з 21.12.2011 року.

Право членів сім`ї власника житла на користування житлом визначені ст. 405 ЦК України.

З акту від 29.04.20210 року, складеного мешканцями будинків АДРЕСА_3 , АДРЕСА_4 , АДРЕСА_5 , підписи яких у акті підтверджено начальником КВЖРЕП №1, слідує, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не проживає з 2014 року за адресою: АДРЕСА_2 .

Разом з тим, даний акт не містить інформації про те, з яких причин ОСОБА_2 не проживає в зазначеній квартирі, отже, вказаний документ не може вважатись належним, достовірним та достатнім доказом в розумінні ст.76, 79, 80 ЦПК України.

Відповідно до положень ст. 319 ЦК України усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав незалежно від місця проживання власника та місця знаходження майна.

Частиною 2 ст.405 ЦК України передбачено, що член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Саме на позивача процесуальний закон покладає обов`язок довести факт відсутності відповідача понад встановлені статтею 405 ЦК України строки у жилому приміщенні без поважних причин.

Позивач факт відсутності відповідача понад встановлені строки саме без поважних причин не довела.

Одночасно не доведено, що інші власники житлового приміщення ( ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ) також заперечують право ОСОБА_2 на користування належною їй часткою квартири АДРЕСА_1 .

Статтею 9 ЖК України визначено, що ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом.

З врахуванням наведеного підстави для задоволення позову відсутні.

Керуючись ст.ст. 4, 76 - 89, 258, 259, 263-265, 268, 273, 274, 279, 352, 354, 355 ЦПК України, ст. 9 ЖК України, ст.319, 405 ЦК України, ст.9, 150 ЖК України,

У Х В А Л И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі протягом тридця Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі протягом тридцяти днів апеляційної скарги.

Відповідно п.п.15.5 п. 15 Перехідних положень ЦПК України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом 30 днів з дня його вручення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Сторони та учасники:

Позивач ОСОБА_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_6 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідач ОСОБА_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_6 , місце проживання: АДРЕСА_7 , паспорт серії НОМЕР_3 виданий 10.12.2011 року Коростенським МРВ УМВС України в Житомирській області, РНОКПП НОМЕР_4 .

Суддя: Шульга О.М.