ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/3229/21 Справа № 211/450/20 Суддя у 1-й інстанції - Гіда О. С. Суддя у 2-й інстанції - Бондар Я. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2021 року м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді: Бондар Я.М.,

суддів: Барильської А.П., Зубакової В.П.

сторони справи:

позивач -Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Криворіжгаз»

відповідач- ОСОБА_1

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у порядку ч.13 ст.7, ч.1 ст.369 ЦПК України, без повідомлення учасників справи, за наявними у справі матеріалами, апеляційну скаргу представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Пісоцької Олени Анатоліївнина рішення Довгинцівського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 11 листопада 2020 року, ухваленого суддею Гідою О.С. у місті Кривому Розі, (відомості про дату складення повного тексту судового рішення відсутні),-

ВСТАНОВИВ:

У січні 2020 року позивач Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Криворіжгаз» (далі по тексту АТ «Криворіжгаз») звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за необлікований (донарахований) об`єм природного газ.

В обґрунтування позову зазначив, що відповідач є споживачем природного газу за адресою: АДРЕСА_1 .

Будинок відповідача за вказаною адресою обладнаний газовою плитою, опалювальним приладом, має загальну опалювальну площу 185,1 кв.м., зареєстровано 3 особи.

29.09.2019 за адресою відповідача представниками АТ «Криворіжгаз» було складено акт про порушення №612, відповідно до якого було встановлено порушення Кодексу газорозподільних систем, а саме: «Порушення пломб (невідповідність пломби заводу виробника, відсутній відтиск». Відповідач підписав акт про порушення без зауважень.

Також того ж дня, у зв`язку з виявленням ознак несанкціонованого втручання в роботу лічильника газу за ініціативою представників оператора ГРМ лічильник газу (Візар, G-6, заводський номер 0213894) було демонтовано, про що складено Акт про демонтаж вимірювальної техніки та Акт про протокол №523 щодо направлення ЗВТ на експертизу.

У Протоколі №523 від 29.09.2019 визначено, що ініціатором проведення експертизи є АТ «Криворіжгаз». Цим же протоколом споживачу було повідомлено про час та місце проведення експертизи, а саме 09.10.2019. Стороною, відповідальною за доставку лічильника на експертизу визначено АТ «Криворіжгаз».

09.10.2019 проведено експертизу лічильника, за результатами якої складено акт відповідно до якого виявлено порушення: «Мастична пломба не відповідає зразкам заводу-виробника, відсутній відтиск повірника та матеріал не відповідає заводському виконанню (наявна смола, повинна бути мастика). Між корпусом відлікового механізму та корпусом лічильника відсутній характерний герметик. На вісі трібів наявні механічні пошкодження, які утворилися в наслідок затискання інструментом осі для зміни показів. Дані порушення є наслідком несанкціонованого втручання в лічильник газу та призвели до недостовірності показів. Лічильник не придатний до подальшої експлуатації.».

Експертиза проведена без присутності відповідача, в присутності пана ОСОБА_2 (особи, що перебуває в родинному з відповідачем зв`язку).

Факт непридатності лічильника до подальшої експлуатації підтверджується також довідкою ДП «Кривбасстандартметрологія» про непридатність засобу вимірювальної техніки № Т-ДН-2800/19 від 10.10.2019.

За результатами розгляду акту про порушення на засіданні комісії, що відбулося 17.10.2019 без участі відповідача, прийнято рішення про задоволення акту та виконання нарахування за необлікований об`єм природного газу за період з 29.03.2019 (за шість місяців до виявлення порушення) по 29.09.2019 (виявлення порушення та демонтаж ЗВТ) у розмірі 40 832,52 грн.

Рахунок на оплату необлікованого (донарахованого) об`єму природного газу направлено споживачеві 17.10.2019. Згідно повідомлення про вручення рахунок доставлено відповідачу 08.11.2019, однак погашення боргу споживач не здійснив.

У зв`язку з вищевикладеним, позивач просив суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за необлікований (донарахований) об`єм природного газу в сумі 40832,52 грн. та судовий збір 1 921,00 грн.

18.08.2020 позивач збільшив свої позовні вимоги та просив стягнути з відповідача на свою користь окрім заборгованість за необлікований (донарахований) об`єм природного газу в сумі 40 832,52 грн. та судового збору в сумі 1 921,00 грн., інфляційні втрати в сумі 775,82 грн., 3 % річних у сумі 841,15 грн.

Рішенням Довгинцівського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 11 листопада 2020 року позовні вимоги Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи» «Криворіжгаз» задоволені.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Криворіжгаз» заборгованість за необлікований (донарахований) об`єм природного газу за період з 24.11.2019 по 01.08.2020 в сумі 40 832 (сорок тисяч вісімсот тридцять дві) гривні 52 копійок, інфляційні втрати в сумі 775 (сімсот сімдесят п`ять) гривень 82 копійок, 3 % річних у сумі 841 (вісімсот сорок одна) гривень 15 копійок.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Криворіжгаз» судовий збір у сумі 1 921 (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна) гривня 00 копійок.

Представник відповідача ОСОБА_1 адвокат Пісоцька О.А., будучи незгодною з ухваленим судовим рішенням подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на незаконність судового рішення, ухваленого з порушенням норм матеріального права ставить питання про його скасування та ухвалення нового рішення, яким частково задовольнити заявлені позивачем вимоги, а саме стягнути з ОСОБА_1 заборгованість в розмірі 20 880,60 грн., в задоволенні іншої частини позовних вимог, відмовити.

Представник відповідача вказує на те, що позивачем некоректно розрахована сума штрафних санкцій, оскільки позивач помилково тлумачить норми Додатку 15 до Кодексу газорозподільних систем, зазначаючи, що відповідач в неопалювальний період взагалі не отоплював свій будинок. Зазначає, що у квітні 2019 року температура повітря була досить високою, опалення не використовувалось. Наголошує на тому, що позивачем належними та допустимими доказами не доведено, що відповідач нібито в неопалювальний період використовував газове опалення для обігріву будинку, а саме в період з 01.05.2019 по 29.09.2019 року.

Окрім того, скаржник зазначає, що резолютивна частина рішення містить абсолютно некоректні дані щодо періоду, за який здійснено стягнення, - з 24.11.2019 по 01.08.2020, у той час, як нарахування повинно бути здійснено за період з 29.03.2019 по 29.09.2019, тому вважає, що рішення ґрунтується на припущеннях позивача щодо опалення будинку в місяці, коли температура повітря перевищувала показник у 30 градусів за ОСОБА_3 .

Скаржник, посилаючись на рішення Дзержинського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 14.02.2020 року у справі №210/6794/19, вказує, що відповідачем визнано вимоги в розмірі 20 880,60 грн., це сума, яка розрахована відповідно до правил Кодексу газорозподільних систем.

В апеляційній скарзі представником відповідача наведені розрахунки заборгованості на визнану відповідачем суму.

Сторона відповідача вважає, що позовні вимоги в частині стягнення інфляційних витрат та 3% річних не підлягають задоволенню. Вказує, що ці суми були нараховані за період прострочення сплати суми штрафних санкцій за період з 24.11.2019 по 01.08.2020, зазначаючи, що 24.11.2019 це кінцева дата для сплати суми донарахування, яка вказана у повідомленні про сплату штрафу, а 01.08.2020 відповідна дата підготовки документу для відправлення до суду першої інстанції.

Також представник відповідача вказує на те, що позивачем при збільшенні позовних вимог у 2020 році недоплачено судовий збір на суму 181 грн.

Окрім того, представник відповідача, посилаючись на п.12 глави 5 розділу ХІ Кодексу газорозподільних систем, вказує на те, що у позивача відсутні підстави для стягнення інфляційних витрат 3% річних з відповідача, оскільки останній оскаржував у судовому порядку рішення про нарахування штрафних санкцій. Тобто, прострочення зі сплати необхідно рахувати з моменту виникнення обов`язку із такої оплати дата набрання рішенням Дзержинського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 14.02.2020 року у справі №210/6794/19 законної сили, яке набрало чинності 14.05.2020 року, тобто саме з цього моменту можливе нарахування інфляційних витрат та 3% річних, що було залишено поза увагою суду першої інстанції.

У відзиві на апеляційну скаргу представника відповідача ОСОБА_1 , відповідач АТ «ОГС «Криворіжгаз» просить рішення суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення, вважає доводи апеляційної скарги необґрунтованими, такими, що не відповідають чинному законодавсту.

Справа розглядається без повідомлення учасників справи, в порядку ч.13 ст.7, ч.1 ст.369 ЦПК України, оскільки ціна позову менше 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до вимог ст.367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах позовних вимог, доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та є споживачем природного газу за вказаною адресою (а.с. 23 - довідка).

29.09.2019 за адресою відповідача представниками АТ «Криворіжгаз» було складено акт про порушення №612, відповідно до якого було встановлено порушення Кодексу газорозподільних систем, а саме: «Порушення пломб (невідповідність пломби заводу виробника, відсутній відтиск». Відповідач підписав акт про порушення без зауважень.

Також того ж дня у зв`язку з виявленням ознак несанкціонованого втручання в роботу лічильника газу за ініціативою представників оператора ГРМ лічильник газу (Візар, G-6, заводський номер 0213894) було демонтовано, про що складено Акт про демонтаж вимірювальної техніки та Акт про протокол № 523 щодо направлення ЗВТ на експертизу. У Протоколі № 523 від 29.09.2019 визначено, що ініціатором проведення експертизи є АТ «Криворіжгаз». Цим же протоколом споживачу було повідомлено про час та місце проведення експертизи, а саме 09.10.2019. Стороною, відповідальною за доставку лічильника на експертизу визначено АТ «Криворіжгаз».

09.10.2019 проведено експертизу лічильника, за результатами якої складено акт відповідно до якого виявлено порушення: «Мастична пломба не відповідає зразкам заводу-виробника, відсутній відтиск повірника та матеріал не відповідає заводському виконанню (наявна смола, повинна бути мастика). Між корпусом відлікового механізму та корпусом лічильника відсутній характерний герметик. На вісі трібів наявні механічні пошкодження, які утворилися в наслідок затискання інструментом осі для зміни показів. Дані порушення є наслідком несанкціонованого втручання в лічильник газу та призвели до недостовірності показів. Лічильник не придатний до подальшої експлуатації.».

Окрім того, факт непридатності лічильника до подальшої експлуатації підтверджується також довідкою ДП «Кривбасстандартметрологія» про непридатність засобу вимірювальної техніки № Т-ДН-2800/19 від 10.10.2019.

За результатами розгляду акту про порушення на засіданні комісії, що відбулося 17.10.2019 без участі відповідача, прийнято рішення про задоволення акту та виконання нарахування за необлікований об`єм природного газу за період з 29.03.2019 (за шість місяців до виявлення порушення) по 29.09.2019 (виявлення порушення та демонтаж ЗВТ) у розмірі 40 832,52 грн.

Рахунок на оплату необлікованого (донарахованого) об`єму природного газу направлено споживачеві 17.10.2019. Згідно повідомлення про вручення рахунок доставлено відповідачу 08.11.2019, однак погашення боргу споживач не здійснив.

Окрім того, в провадженні Дзержинського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області перебувала цивільна справа за №210/7694/19 за позовом ОСОБА_1 до АТ «Оператор газорозподільної системи «Криворіжгаз» про визнання протиправним та скасування рішення. Згідно заявлених позовних вимог, позивач ОСОБА_1 оспорює дії АТ «Оператор газорозподільної системи «Криворіжгаз» з приводу рішення комісії АТ «ОГС «Криворіжгаз» щодо розгляду акту про порушення №612 від 29.09.2019року та нарахування йому необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу і його вартості, згідно з яким вартість не облікованого природного газу склала 40832,52 грн.

Рішенням Дзержинського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 14.02.2020 у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 - відмовлено.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 14.05.2020 року рішення Дзержинського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 14.02.2020року залишено без змін.

Суд першої інстанції, ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі, виходив з того, що обставини, на які посилається позивач, як на підстави для задоволення позову, знайшли своє підтвердження у судовому засіданні, у зв`язку з чим позовні вимоги підлягають задоволенню.

За вимогами ст.ст.263, 264 ЦПК України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу відповідно до норм матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а за їх відсутності на підставі закону, ;що регулює подібні відносини, або керуючись загальними засадами і змістом законодавства України.

Обґрунтованим визнається рішення, у якому повно відображені обставини, що мають значення для цієї справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

При ухваленні рішення суд зобовязаний зясувати питання, зокрема, щодо: наявності обставин (фактів), якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та навести докази на їх підтвердження; наявності інших фактичних даних, які мають значення для вирішення справи; правовідносин, зумовлених встановленими фактами. У рішенні суду обовязково повинні бути зазначені встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини.

Колегія суддів вважає, що оскаржуване судове рішення відповідає зазначеним вище нормам закону.

Колегія суддів повністю погоджується із висновками суду першої інстанції і не може погодитись із доводами представника відповідача викладеними в апеляційній скарзі.

Так представник відповідача не погоджується із сумою заборгованості нарахованої позивачем згідно Акта про порушення від 29.09.2019 року в розмірі 20832,52 грн., а також зі стягненням інфляційних втрат та 3% річних, періодом їх нарахування, посилаючись на не врахування позивачем норм, передбачених Додатком 15 до Кодексу газорозподільних систем.

Відповідно до пункту 3 глави 4 розділу ХІ Кодексу у разі виявлення Оператором ГРМ несанкціонованого газопроводу або несанкціонованого втручання в роботу лічильника газу розрахунок об`єму необлікованого природного газу здійснюється за граничними об`ємами споживання природного газу населенням (додаток 15 цього Кодексу) з урахуванням усіх газових приладів і пристроїв споживача (фізичної особи) за період з дня останнього контрольного зняття показань лічильника (контрольного огляду вузла обліку або його перевірки) до дня виявлення порушення (але не більше ніж за 6 місяців) та з урахуванням строку на його усунення.

В Додатку 15 пункту 3 глави 4 розділу ХІ Кодексу визначені гранічні об`єми споживання природного газу населенням у разі порушення вимог Кодексу газорозподільних систем.

З оскаржуваного судового рішення вбачається, що суд першої інстанції перевірив наданий позивачем розрахунок заборгованості за не облікований (донарахований) об`єм природного газу і повністю з ним погодився, донарахування природного газу було здійснено позивачем за період з 29.03.2019р. по 29.09.2019р. відповідно до наведених вище норм закону, де зазначено, що у разі виявлення оператором ГРМ несанкціонованого газопроводу або несанкціонованого втручання в роботу лічильника газу, розрахунок об"єму необлікованого природного газу здійснюється за граничними об"ємами споживання природного газу населеням з урахуванням усіх газових приладів і пристроїв споживача (фізичної особиз) за період з дня останнього контрольного зняття показань лічильника (контрольного огляду вузла обліку або його перевірки) до дня виявлення порушення (але не більше ніж за 6 місяців ) та з урахуванням строку його усунення.

При цьому, суд врахував, що відповідач ОСОБА_1 в судовому засіданні визнав, що він є власником будинку,споживачем газу, не погодився із сумою розрахунку донарахованого газу, при цому вихідні дані які використовувалися позивачем для здійснення рнозрахунку: кількість осіб прописаних в будинку, площа будинку,кількість встановлених приладів, (газова плита та котел), здійснення розрахунку за встановленими граничними нормами споживання природного газу населенням ним не оспорювалися, визнавши розрахунок в цій частині є вірним.

Доводи відповідача та його представника щодо незаконності донарахування у літні місяці суд першої інстанції правильно не взяв до уваги, так як Кодексом ГРС не передбачено при здійсненні донарахування виключення літніх місяців.

Окрім того, в додатку №15 до Кодексу ГРС зазначено, що якщо споживач (фізична особа) використовував в неопалювальний період опалювальні прилади (крім опалювально-варильних печей чи кухонних вогнищ), граничний обсяг споживання має становити 30 відсотків від граничного обсягу в опалювальний період.

З розрахунку наданого позивачем до позову вказана норма позивачем була дотримана (а.с.6).

Нормами ч.2 ст.625 ЦК Українивстановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивачем були уточнені позовні вимоги, в частині заявлення вимог про стягнення з відповідача на його користь 3% річних від простроченої суми в сумі 841,15 грн. та інфляційних втрат у сумі 775,82 грн., нарахованих на суму несплаченої заборгованості.

Тобто, між сторонами склалися правові відносини, що виникають у зв`язку із завданням шкоди, на які відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України нараховується індекс інфляції за час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми.

Судом встановлено, що неправомірними діями відповідача позивачеві було завдано збитків, по суті матеріальної шкоди, яка виражена в грошовому еквіваленті, а відтак є грошовим зобов`язанням, отже позовні вимоги про стягнення індексу інфляції та трьох відсотків річних, узгоджуються з положеннями ч.2 ст.625 ЦК України.

За змістом статей 524, 533-535 і 625 ЦК України грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях (національній валюті України чи у грошовому еквіваленті зобов`язання, вираженого в іноземній валюті), що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Тобто, грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника сплати коштів кореспондує обов`язок боржника з такої сплати. Аналогічна правова позиція викладена Великою Палатою Верховного Суду у постановах від 11.04.2018 у справі № 758/1303/15-ц та від 16.05.2018 у справі № 686/21962/15-ц.

Стаття 625 ЦК України розміщена у розділі І "Загальні положення про зобов`язання" книги 5 ЦК України. Відтак, приписи розділу І книги 5 ЦК України поширюються як на договірні зобов`язання (підрозділ 1 розділу III книги 5 ЦК України), так і на недоговірні (деліктні) зобов`язання (підрозділ 2 розділу III книги 5 ЦК України).

Таким чином, у статті 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення (договір чи делікт). Тобто, приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань.

Грошове зобов`язання може виникати між сторонами не тільки з договірних відносин, але й з інших підстав, передбачених цивільним законодавством, зокрема, і з факту завдання шкоди особі (аналогічна правова позиція викладена у п.26 постанови Великої Палати Верховного Суду від 16.05.2018 у справі № 686/21962/15-ц) .

Отже, судом першої інстанції було правомірно, відповідно до вказаних вище правових позицій Великої Палати Верховного Суду стягнуто з відповідача на користь позивача 3% річних від простроченої суми в сумі 841,15 грн. та інфляційні втрати у сумі 775,82 грн.

Частиною 3 статті 12 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Статтею 89 ЦПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Колегія суддів повністю погоджується із висновками суду першої інстанції про те, що позивачем належними та допустимими доказами в повному обсязі доведені заявлені позовні вимоги, доводи скаржника фактично зводяться до переоцінки доказів, а також незгодою з висновками суду по їх оцінці. Проте, відповідно до вимог ст.89 ЦПК України, оцінка доказів є виключною компетенцією суду, переоцінка доказів діючим законодавством не передбачена.

Відповідно до ч.13 ст.141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат, оскільки судове рішення залишено без змін, розподіл судових витрат не здійснюється.

Отже, вирішуючи спір, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі встановив права і обов`язки сторін, що брали участь у справі, обставини справи, перевірив доводи і заперечення сторін, дав їм належну правову оцінку, ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону. Висновки суду обґрунтовані і підтверджуються письмовими доказами.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду ухвалено з дотриманням норм матеріального і процесуального законодавства, у зв`язку із чим апеляційна скарга сторони позивача підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду - залишенню без змін.

Керуючись ст.ст.367, ч.1 ст.369, ст.374, ст.375, ст.ст.381, 382 ЦПК України, Дніпровський апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_1 адвоката Пісоцької Олени Анатоліївнизалишити без задоволення.

Рішення Довгинцівського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 11 листопада 2020 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови складено 08 квітня 2021 року.

Головуючий:

Судді: