Справа № 212/7818/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 квітня 2021 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Дехти Р.В., за участі секретаря судового засідання Колісник К.Е., позивача ОСОБА_1 , представника позивача адвоката Мельниченка Ю.В., представника відповідача адвоката Бузинарської Д.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди внаслідок залиття квартири, -

встановив:

12 вересня 2019 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди внаслідок залиття квартири. В обґрунтування вимог зазначив, що 12.06.2019 року відбулося затоплення його квартири АДРЕСА_1 , яка знаходиться поверхом вище. Причиною затоплення став розрив гнучкого шлангу на зливному бачку унітазу. Відповідно до акту, складеного майстром ТОВ «УЮТ-2011» було затоплено спальню, санвузол, кухню та коридор. В результаті дій відповідача, йому були завдані збитки на суму 36640, 00 грн. Просить суд стягнути з відповідача на свою користь матеріальну шкоду в сумі 36640,00 грн. та витрат за проведення судової будівельно - технічної експертизи 2500,0 грн., а також судові витрати.

25.11.2019 року судом було ухвалено заочне рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_1 задоволені в повному обсязі.

Відповідач, інтереси якого представляє адвокат Бузинарська Д.М. отримавши копію заочного рішення, не погодившись із ним, подав до суду 15.01.2020 року заяву про перегляд заочного рішення від 25.11.2019 року, у якому зазначив, що не згоден з ухваленим рішенням, адже судом не досліджено дійсні обставини справи, висновки суду зроблені передчасно, розмір матеріальних збитків саме в такому розмірі і саме такі пошкодження не відповідають дійсності, також він не згоден з висновком проведеної судової будівельно-технічної експертизи.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 05 лютого 2020 року, скасовано заочне рішення від 25.11.2019 року, справу призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження.

Письмових додаткових пояснень, заперечень від позивача та його представника на заяву про перегляд заочного рішення не надходило.

В ході судового розгляду справи представником відповідача ОСОБА_3 подано клопотання про виклик свідків та експерта ОСОБА_4 для надання додаткових роз`яснень щодо проведеної експертизи на замовлення позивача, клопотання про отримання письмових відповідей на додаткові питання поставленні експерту та надання фото, які було зроблено експертом, клопотання про призначення судової експертизи.

Від позивача та його представника надійшло клопотання про виклик в судове засідання свідків.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали цивільної справи, допитавши свідків, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

В судовому засіданні встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_5 є одним з власників квартири АДРЕСА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 04.03.1994 року.

В судовому засіданні судом встановлено, що відповідач по справі ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 з 12 травня 1987 року та представник відповідача по справі в судовому засіданні зазначила, що вищезазначена квартира належить до комунальної власності територіальної громади міста Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Актом від 12.06.2019 року, складеного комісією у складі майстра ТОВ «УЮТ-2011» Амброзяк Л.Д., слюсаря-сантехніка ОСОБА_7 , мешканця квартири АДРЕСА_2 ОСОБА_8 засвідчено факт затоплення квартири, в якому зазначено, що в результаті обстеження квартири АДРЕСА_4 встановлено наступне: розірвано гнучкий шланг бачка (зі слів мешканців). Внаслідок затоплення зіпсовано в спальні побілка стелі площею 1м.кв., шпалери площею 1,5 м.кв., кухня пінопластова плитка має сліди затоплення, санвузол пінопластова плитка на стелі, коридор пінопластова плитка на стелі, відклеювання шпалер на стіні, вологі сліди площею 2 кв.м.

Відповідно до висновку будівельно-технічного дослідження № 50-19 від 13.08.2019 року складеного експертом Бихно М.Д. на замовлення позивача ОСОБА_1 вартість ремонтно-відновлювальних робіт складає 36640,00 грн.

Судом встановлено, що у висновку будівельно-технічного дослідження № 50-19 від 13.08.2019 року складеного експертом Бихно М.Д. на замовлення позивача ОСОБА_1 , відсутні дані та відомості, що висновок підготовлено для подання до суду, та що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок.

Відповідно до висновку судової будівельно технічної експертизи складеного експертом Ткаленко О.М. на ухвалу суду від 19 січня 2021 року за клопотанням представника відповідача ОСОБА_3 розмір матеріальних збитків спричинених залиттям квартири складає 8766,06 гривень

Позивач в судовому засіданні пояснив, що в квартирі АДРЕСА_2 не проживає, там мешкає його дочка. 12.06.2019 року вона йому зателефонувала та повідомила, що сталося затоплення. ОСОБА_1 того ж дня звернувся до ТОВ «УЮТ-2011» для складання акту. Об 11 годині ранку прийшла майстер з сантехніком, оглянула квартиру склала акт. В квартиру відповідача № 18 вони не підіймалися, адже причина затоплення була усунута сусідом самостійно. Відповідач ОСОБА_6 акт не підписував, акт на ознайомлення йому не надавали. Причина затоплення в акті була вказана зі слів мешканців. Підтвердив, що дружина відповідача ОСОБА_9 після затоплення, того ж, дійсно приходила пропонувала відшкодувати шкоду в розмірі 3000 грн., але вони не погодилися, так як сума відшкодування не покривала витрати. Запропонували відповідачу відшкодувати збитки в розмірі 5000 грн. Коли через деякий час дружина відповідача ОСОБА_10 принесла кошти, дочка позивача відмовилася їх узяти та повідомила, що вони будуть звертатися до суду з позовною заявою.

Представник позивача адвокат Мельниченко Ю.В. у судовому засіданні підтримав пояснення позивача та просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Представник відповідача адвокат Бузинарська Д.М., у судовому засіданні зазначила, що сторона відповідача не погоджується з позовними вимогами позивача, адже ним не підтверджено належними та допустимими доказами факти та обставини викладені в позові. Акт на який посилається позивач не відповідає Порядку складання акту про залиття, аварії кватир, який регулюється Правилами утримання житлових будинків та прибудинкових територій, затверджених Наказом Держжитлокомунгоспу України від 17.05.2005 року № 76, адже не містить усіх необхідних даних. Не погоджується, що акт було складено у відсутності відповідача, хоча на момент його складання він та дружина були вдома. Заперечує проти висновку складеного експертом Бихно М.В., так як останній містить суттєві недоліки, такі як описки в датах, помилки при розрахунках площі приміщень, посилання та використання при проведенні експертизи невідповідних нормативних актів, кошторис проведено на будівельні роботи, в той час як розрахунок проводився на ремонтно-відновлювальні, в кошторисі враховано вартість роботи механізмів та матеріалів, які не будуть застосовуватися при виконання даного виду робіт, висновок не містить фото зроблених під час проведення експертизи, вартість ремонту не відповідає дійсності, а саме тому розмір шкоди, яка спричинена залиттям в рази завищена.

Не погодившись з висновком експерта ОСОБА_4 представник відповідача заявила клопотання про призначення судової будівельно-технічної експертизи, проведення якої просила доручити експерту Ткаленко О.М. та визначити розмір матеріальної шкоди спричиненої залиттям квартири.

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_9 суду пояснила, що вона є дружиною відповідача. Вранці, близько 5 години ранку в двері подзвонила сусідка та повідомила, що вони заливають водою їхню квартиру. З`ясувалося, що в туалеті на бачку унітазу тріснув гнучкий шланг, який з`єднує бачок та трубу водопостачання. Вони одразу ж перекрили воду. Вода дісталася з лівого боку до кухні та затікала в коридор справа, була мокрою килимова доріжка, в туалеті стояла вода. Затоплення відбувалося недовго, а тому протягом 20 хвилин воду з підлоги було зібрано. Вона одразу ж після прибирання спустилася до сусідів і запропонувала відшкодувати завдані збитки. Збитки було оцінено в три тисячі гривень, на що вона погодилася. Повідомила що гроші будуть сплачені протягом декількох днів. Через 2 дні свідок була доставлена до лікарні з хворобою спини і там знаходилася на лікуванні близько 2 тижнів. Після повернення з лікарні принесла відповідачам гроші в рахунок відшкодування збитків, але останні повідомили, що сума тепер складає 5000 грн. Свідок погодилася сплатити вказану суму протягом 2 днів, але опісля ОСОБА_11 ій повідомив, що вони не згодні і будуть звертатися до суду.

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_12 суду пояснила, що вона працює майстром ТОВ «УЮТ-2011». 12.09.2019 року до неї звернувся відповідач з заявою про складання акту про затоплення. Вони з слюсарем прийшли за зазначеною адресою близько 11 години ранку. ОСОБА_13 піднявся до квартири ІНФОРМАЦІЯ_2 , щоб усунути протікання, але йому повідомили, що все вже полагоджено. Вона оглянула квартиру АДРЕСА_5 , в якій дійсно були сліди затоплення. На стелі та стіні в спальні були мокрі плями, в кухні на стіні мокрі сліди, в коридорі та туалеті мокрі плями на стіні та стелі. Води на підлозі не було. Мокрі плями на стінах були приблизно розташовані зверху до середини довжини стіни. Маючи багаторічний досвід роботи уточнила, що вартість ремонту може складати від 5 до 7 тисяч гривень, сума в розмірі 36640,0 грн. значно завищена.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_7 суду пояснив, що майстер йому повідомила про факт затоплення в будинку 10 по мкр.5-й Зарічний, він узяв інструмент і пішов з нею. В квартири ані 14, ані 18 він не заходив. В квартирі де сталася аварія йому повідомили, що самі усунули поломку і його допомога не потрібна, він підписав складений майстром акт і вони пішли. Слідів затоплення, як таких не бачив.

Допитана у судовому засіданні експерт ОСОБА_4 суду пояснила, що до неї з заявою про проведення експертизи звернувся ОСОБА_1 30.07.2019 року. Вони уклали договір на проведення експертизи і вона виїхала на місце. Оглянувши квартиру склала висновок. На питання чому нею при визначенні вартості ремонтно-відновлювальних робіт застосовуються розрахунки по ДСТУ БД 1.1.-2013 «Правила визначення вартості будівництва» пояснила, що вона застосовує тільки ці правила, бо інших не існує. Письмово надала додатково відповіді на поставленні питання представником відповідача та надала фото квартири.

Вирішуючи даний спір по суті, суд зазначає, що ч. 1ст. 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

У відповідності до ст.12 ЦПК України суд розглядає справу на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Згідност.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 3 ст. 386 ЦК України власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди.

Вирішуючи позовні вимоги позивача, суд виходить з вимог ст.1166 Цивільного кодексу України, згідно якої майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим майновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Як роз`яснено у п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи.

Таким чином, для наявності деліктної відповідальності необхідна наявність складу правопорушення: а) наявність шкоди, б) протиправна поведінка заподіювача шкоди, в) причинний зв`язок між шкодою та поведінкою заподіювача, г) вина. Шкода - це зменшення або знищення майнових чи немайнових благ, що охороняються законом. Протиправною є поведінка, що не відповідає вимогам закону або договору, тягне за собою порушення майнових прав та інтересів іншої особи і спричинила заподіяння збитків. Причинний зв`язок як елемент цивільного правопорушення виражає зв`язок протиправної поведінки та шкоди, що настала, при якому протиправність є причиною, а шкода - наслідком.

При цьому, в деліктних правовідносинах саме на позивача покладається обов`язок довести наявність шкоди та її розмір, протиправність поведінки заподіювача шкоди та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяною шкодою.

Під шкодою слід розуміти зменшення або втрату (загибель) певного особистого чи майнового блага. Тобто, зменшення або втрата майна потерпілого тягне за собою виникнення майнової шкоди і відповідно майнова шкода, це зменшення або втрата (загибель) майнового блага, а тому відшкодування такої шкоди є видом цивільно-правової відповідальності. Шкода може відшкодовуватися у вигляді відшкодування збитків та відшкодування в натурі.

Відповідно до п.п. 1-2 ч. 2 ст. 22 ЦК України збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Під збитками розуміються витрати, пов`язані з виправленням пошкодженого майна, а в разі неможливості виправлення (втрати) - його дійсна вартість. Фактично збитки є грошовим виразом майнової шкоди.

Тому за наявності складу деліктного зобов`язання, на відповідача, який несе тягар відповідальність щодо обов`язку збереження майна, належного їй на праві власності, невиконання якого може створювати небезпеку для третіх осіб, покладено обов`язок щодо відшкодування шкоди позивачу, завданої внаслідок залиття належної йому на праві власності квартири.

Відповідно до статті 106 ЦПК України, учасник справи має право подати до суду висновок експерта, складений на його замовлення . У висновку експерта зазначається, що висновок підготовлено для подання до суду, та що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок. Експерт, який склав висновок за зверненням учасника справи, має ті самі права і обов`язки, що й експерт, який здійснює експертизу на підставі ухвали суду. За заявою учасника справи про наявність підстав для відводу експерта, який підготував висновок на замовлення іншої особи, такий висновок судом до розгляду не приймається, якщо суд визнає наявність таких підстав.

Відповідно до частини 4 статті 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Постановою Великою Палатою Верховного Суду від 18 грудня 2020 року по справі 522/1029/18, Верховний Суд дійшов до наступного правового висновку, що «Крім того, суд першої інстанції правильно зазначив, що висновок будівельно-технічного експертного дослідження 18 серпня 2014 року не може бути визнаний належним та допустимий доказом з огляду на наступне. Так, ст.106 ЦПК України, передбачено можливість проведення експертизи на замовлення учасників справи.

Частиною 6 ст. 106 ЦПК України зазначено, що експерт, який склав висновок за зверненням учасника справи, має ті самі права і обов`язки, що й експерт, який здійснює експертизу на підставі ухвали суду. Згідно з ч. 5 ст. 106 ЦПК України у висновку експерта повинно бути зазначено, що висновок підготовлено для подання до суду, та що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок.

Разом з тим, у висновку будівельно-технічного експертного дослідження 18 серпня 2014 року не зазначено, що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок та те, що висновок підготовлено для подання до суду.

Відповідно до ст. 78 ЦПК України суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Ураховуючи те, що висновок експерта не є належним та допустимим доказом, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що ОСОБА_14 не доведено, що майно, яке відчужувалось за вказаними спірними договорами купівлі продажу майнових прав, укладеними із відповідачами, є ідентичним майну, зазначеному в укладеному з нею договорі купівлі-продажу майнових прав на новозбудоване майно від 25 березня 2010 року.».

Проте, відповідно до статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідачем визнано той факт, що затоплення квартири відбулося завдяки пориву гнучкого шлангу на бачку унітазу саме в його квартирі і це стало причиною затоплення, тому даний факт визнається судом, як доведений.

Але відповідачем не визнається розмір заподіяної ним шкоди в тому розмірі, в якому його просить стягнути Позивач, тому на підтвердження своїх заперечень за клопотанням представника відповідача судом призначено проведення судової будівельно-технічної експертизи, результатами якої встановлено, що розмір завданих матеріальних збитків внаслідок залиття квартири АДРЕСА_2 становить 8766,06 грн.

Отже на вимогу ст. 1166 ЦК України щодо відшкодування в повному обсязі майнової шкоди, особою, яка її завдала, відповідачем спростовано факт завдання матеріальної шкоди майну позивача, саме розмірі 36640,00 грн. та підтверджено належним та допустимим доказом спричинення шкоди в розмірі саме 8766,06 грн. Також даний факт підтверджено і показами свідків, допитаними в судовому засіданні і самим позивачем, який після затоплення погоджувався добровільно отримати від відповідача в рахунок відшкодування завданих збитків 5000 грн.

Згідно ч.1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У відповідності до ч.1 статті 83 ЦПК України сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.

За змістом статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Реалізація принципу змагальності в цивільному процесі та доведення перед судом обґрунтованості своїх вимог є конституційною гарантією (ст. 129 Конституції України), що передбачено і ст. 12 ЦПК України.

На суд покладається обов`язок розгляду цивільної справи в межах заявлених сторонами вимог на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом.

Згідно ст.77 цього ж Кодексу належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Згідно ст.89 Цивільного процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд відхиляє висновок будівельно-технічного дослідження № 50-19 від 13.08.2019 року складений експертом ОСОБА_15 на замовлення позивача ОСОБА_1 , враховуючи ту обставину, що вказаний доказ одержаний з порушенням порядку, встановленого законом.

Судом встановлено, що в квартирі відповідача стався розрив гнучкого шлангу на бачку унітазу, що призвело до затоплення квартири позивача, а тому відповідач зобов`язаний відшкодувати заподіяну майнову шкоду.

Розмір витрат (збитків) становить, 8766,06., що підтверджується висновком судової будівельно технічної експертизи від 05 березня 2021 року складеного експертом Ткаленко О.М. на ухвалу Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу від 19 січня 2021 року. Позивач не подав будь-яких доказів, які б спростовували або ставили під сумнів зазначену оцінку, зокрема, під час розгляду справи клопотань про призначення відповідної судової експертизи для вирішення питання щодо розміру збитків, завданих відповідачем ОСОБА_6 внаслідок затоплення квартири, на заявлено.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 в частині вимоги про стягнення на його користь з відповідача у якості відшкодування матеріальної шкоди, підлягає частковому задоволенню у розмірі 8766,06.

Позивачем ОСОБА_1 в даній справі понесені судові витрати, які складаються з судового збору в розмірі 768 грн. 40 коп., витрат за складання висновку експерта № 50-19 від 13.08.2019 року у розмірі 2500 грн., витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 7000 грн.

Відповідачем ОСОБА_6 в дані справі понесені судові витрати, які складаються з витрат за проведення судової будівельно технічної експертизи складеної експертом Ткаленко О.М. розміром 4500 грн., витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 4000 грн.

Відповідно до вимог ч. ч. 1 та 2 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

У пунктах 1 - 4 частини третьої статті 141 ЦПК України встановлено, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

З врахуванням таких вимог закону, враховуючи розмір судових витрат, понесених під час розгляду справи, обґрунтованість та пропорційність витрат до предмета спору, поведінку сторін під час розгляду справи, а тому у відповідності з вимогами ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача витрати пов`язанні зі сплатою судового збору та витрат на професійну правничу допомогу в розмірі пропорційно до задоволених вимог позивача.

Керуючись ст. ст. 4, 5, 13, 19, 76-81, 89,133, 141, 258-259, 263-265,279, 354 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_6 про стягнення матеріальної шкоди внаслідок залиття квартири, задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, суму грошових коштів в розмірі 8766,06 гривень (вісім тисяч сімсот шістдесят шість гривень) 06 копійок.

Стягнути з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , судові витрати по сплаті судового збору у сумі 169 гривень 05 копійок.

Стягнути з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , судові витрати на професійну правничу допомогу у сумі 1650 (одна тисяча шістсот п`ятдесят) гривень 00 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не буде подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_6 .

Відповідач: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_7 .

Повне рішення складено 14 квітня 2021 року.

Суддя: Р. В. Дехта