БЕРЕЗАНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Номер провадження 2/356/185/21
Справа № 356/118/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.04.2021 суддя Березанського міського суду Київської області Капшученко І. О., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа ОСОБА_5 , про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням,

В С Т А Н О В И В:

До Березанського міського суду Київської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа ОСОБА_5 , про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням.

Суддя відкриває провадження за відсутності підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви чи відмови у відкритті провадження (ч. 1 ст. 187 ЦПК України).

Як встановлено частиною 4 статті 177 ЦПК України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Разом з тим, всупереч вказаним положенням ЦПК України, позивачем при зверненні до суду зазначені вимоги дотримані не були.

Як визначено приписами ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду.

Ставки сплати судового збору встановлено ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», відповідно до якої за подання до суду фізичною особою до суду позовної заяви немайнового характеру розмір судового збору становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який, з урахуванням положень статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік», з 01.01.2021 установлено в розмірі 2 270,00 грн.

Як визначено п. 15 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17.10.2014 № 10, до позовних заяв немайнового характеру відносяться вимоги, які не підлягають вартісній оцінці.

При цьому, як роз`яснено в п. 13 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» № 10 від 17.10.2014, якщо в позовній заяві об`єднано дві або більше самостійних вимог немайнового характеру, пов`язані між собою, судовий збір сплачується окремо з кожної із таких вимог (або загальною сумою).

Вказане узгоджується з положеннями абз. 2 ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір», за змістом якої у разі, коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Як вбачається зі змісту позовної заяви, позивачем заявлено три самостійні вимоги до трьох різних відповідачів про визнання кожного з них таким, що втратив право користування житловим приміщенням, які повинні бути розглянуті судом кожна окремо щодо кожного відповідача, з урахуванням конкретних обставин справи, відтак, мають окремий предмет доказування.

Відтак, сума судового збору, що підлягає сплаті при зверненні з вказаним позовом до суду, становить 0,4 х 2 270 грн. = 908 грн. х 3 = 2 724 грн.

Разом з тим, позивачем при зверненні до суду з позовом до позовної заяви не долучено документу(ів), який(і) підтверджує(ють) сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документів, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону, що унеможливлює відкриття провадження у справі.

Вказівка в позові в порядку п. 9 ч. 3 ст. 175 ЦПК України на понесені позивачем витрати зі сплати судового збору в сумі 908 грн. є попереднім (орієнтовним) розрахунком суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи, проте не звільняє позивача від дотримання процесуальних вимог, встановлених ч. 4 ст. 177 ЦПК України.

Також, додані до позовної заяви копії документів, оригінали яких знаходяться у позивача, не підписані позивачем на підтвердження їх відповідності оригіналу, а саме не містять прізвища, ініціалів, особистого підпису позивача та дати такого засвідчення, що передбачено ч.2 п.8 ст.43, ч.5ст. 95 ЦПК України.

Так, Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях неодноразово наголошував, що, реалізуючи ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Прецедентними в цьому відношенні є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 року та «Креуз проти Польщі» від 19.06.2001 року, в яких зазначено, що право на суд не є абсолютним; воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує врегулювання з боку держави.

Як зазначив Європейський суд з прав людини у зазначеному вище рішенні від 19.06.2001 у справі «Креуз проти Польщі», інтереси справедливого здійснення правосуддя можуть виправдовувати накладення фінансових обмежень на доступ особи до суду. Положення пункту 1 статті 6 Конвенції про виконання зобов`язання забезпечити ефективне право доступу до суду не означає просто відсутність втручання, але й може вимагати вчинення позитивних дій у різноманітних формах з боку держави; не означає воно й беззастережного права на отримання безкоштовної правової допомоги з боку держави у цивільних спорах і так само це положення не означає надання права на безкоштовні провадження у цивільних справах (пункт 59).

Відтак, виходячи зі змісту позовних вимог, з врахуванням положень ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», позивач має усунути недоліки позовної заяви, а саме: долучити до позовної заяви документ(и), що підтверджує(ють) сплату позивачем судового збору у відповідному, визначеному за правилами ч. 2 ст. 4, абз. 2 ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір», розмірі, а саме по 0,4 х 2 270 грн. = 908 грн. за кожну вимогу немайнового характеру, що в загальному розмірі становить 2 724 грн., на р/р № UA0010754, код класифікації доходів бюджету 22030101, отримувач коштів: ГУК уКиїв.обл/Березанська міс/22030101 , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача: 899998, код отримувача (код ЄДРПОУ): 37955989.

Окрім того, надати належним чином засвідчені копії доданих до позовної заяви документів у відповідності до кількості учасників справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175, 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 12, 174, 177, 185 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа ОСОБА_5 , про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - залишити без руху, надавши позивачу строк в 10 (десять) днів з дня вручення копії даної ухвали для усунення недоліків.

Роз`яснити позивачу, що в разі невиконання ухвали позовна заява буде вважатися неподаною та повернута позивачу.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею та окремому оскарженню не підлягає.

Суддя: І. О. Капшученко