Справа № 203/3241/20
Провадження № 2/0203/145/2021
УХВАЛА

16 серпня 2021 року Кіровський районний суд м. Дніпропетровська в залі суду в м. Дніпрі у складі:

головуючого судді Ханієвої Ф.М.,

за участю секретаря судового засідання Мурадли Ф.М.,

за участі:

представника позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

представника відповідача ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження заяву позивача ОСОБА_4 про залишення без розгляду позовної заяви ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу та припинення права власності на частку у спільному майні шляхом виплати компенсації в порядку поділу спільного сумісного майна,

ВСТАНОВИВ:

10.09.2020 року ОСОБА_4 звернулася до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська з позовною заявою до ОСОБА_2 , в якій позивач, з урахуванням уточненої позовної заяви, якою збільшений розмір позовних вимог від 18.03.2021 року, просить суд:

- встановити факт проживання ОСОБА_4 та ОСОБА_2 однією сім`єю як чоловіка і дружини без державної реєстрації шлюбу у період з квітня 2006 року по лютий 2020 року;

- стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 грошову суму компенсації за розподіл майна подружжя в сумі 1/2 оціночної вартості квартири на момент продажу за адресою: АДРЕСА_1 , та 1/2 частини вартості транспортного засобу марки KIA CERATO, 2006 року випуску, номер кузову НОМЕР_1 в розмірі 366400,00 грн.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.09.2020 року цивільну справу № 203/3241/20, провадження № 2/0203/1119/2020, було розподілено головуючому судді Ханієвій Ф.М.

Ухвалою суду від 30.09.2020 року було відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 25 червня 2021 року було закрито підготовче провадження в цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу та припинення права власності на частку у спільному майні шляхом виплати компенсації в порядку поділу спільного сумісного майна та призначено справу до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні на 09:30 годину 16.08.2021 року.

11 серпня 2021 року від позивача ОСОБА_4 через канцелярію суду надійшла письмова заява про залишення без розгляду позовної заяви ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу та припинення права власності на частку у спільному майні шляхом виплати компенсації в порядку поділу спільного сумісного майна.

В обґрунтування своєї заяви про залишення без розгляду позову позивач зазначила, що вона як позивач має право до початку розгляду справи по суті подати заяву про залишення позову без розгляду.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 підтримала заяву позивача про залишення позовної заяви без розгляду та просила суд її задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_3 в судовому засіданні не заперечували проти задоволення заяви позивача про залишення позову без розгляду.

Суд, заслухавши думки учасників справи, ознайомившись із заявою, проаналізувавши норми ЦПК України, дійшов таких висновків.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 257 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо заявник до початку розгляду справи по суті подав заяву про залишення її без розгляду.

Згідно з ч. ч. 1, 3 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Оскільки звернення із заявою про залишення заяви без розгляду робить неможливим розгляд позовної заяви по суті, суд доходить висновку про необхідність задоволення заяви позивача та залишення позову без розгляду.

Відповідно до ч. 3 ст. 257 ЦПК України, в ухвалі про залишення позову без розгляду можуть бути вирішені питання про розподіл між сторонами судових витрат, про повернення судового збору з державного бюджету.

Питання повернення судового збору у разі залишення позову без розгляду регулюється ст. 142 ЦПК України. Вказаною нормою не передбачено повернення позивачу судового збору у разі подання та задоволення судом заяви про залишення позову без розгляду.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі: залишення заяви або скарги без розгляду (крім випадків, якщо такі заяви або скарги залишені без розгляду у зв`язку з повторним неприбуттям або залишенням позивачем судового засідання без поважних причин та неподання заяви про розгляд справи за його відсутності, або неподання позивачем витребуваних судом матеріалів, або за його заявою (клопотанням).

Зі змісту ст. 142 ЦПК України та ст. 7 Закону України «Про судовий збір» вбачається, що у разі подання позивачем заяви про залишення позову без розгляду та задоволення такої заяви судом, судовий збір, сплачений при його поданні, позивачу не повертається.

Отже, вирішуючи в ухвалі про залишення позову без розгляду питання про повернення судового збору, суд дійшов висновку про відсутність підстав для його повернення.

Керуючись ст.ст. 13, 142, 257-261, 263, 353 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Заяву позивача ОСОБА_4 про залишення без розгляду позовної заяви ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу та припинення права власності на частку у спільному майні шляхом виплати компенсації в порядку поділу спільного сумісного майна задовольнити повністю.

Позовну заяву ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу та припинення права власності на частку у спільному майні шляхом виплати компенсації в порядку поділу спільного сумісного майна залишити без розгляду.

Роз`яснити позивачу, що залишення без розгляду позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із позовом до суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

У відповідності до пп. 15.5 п. 15 ч. 1 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Повний текст ухвали суду складений 20 серпня 2021 року.

Суддя Ф.М. Ханієва