Справа № 196/1331/20
№ провадження 2/196/201/2021
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 серпня 2021 року Царичанський районний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді: Руснака А.І.,

секретаря судового засідання: Кузнецової Г.С.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в смт Царичанка Дніпропетровської області справу за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

01 грудня 2020 року позивач Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» звернулося до Царичанського районного суду Дніпропетровської області з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що 21.03.2017 року відповідач ОСОБА_1 з метою отримання банківських послуг підписав Заяву № б/н.

Так, 14 червня 2018 року відбулась державна реєстрація та змінено повне та скорочене найменування позивача з Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» на Акціонерне товариство Комерційний банк «ПРИВАТБАНК».

Крім того, вказує, що при укладенні кредитного договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України. Згідно цієї статті ЦК договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідач ОСОБА_1 підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті, складає між ним та банком договір, що підтверджується його підписом у заяві.

Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту Банк керується п.п. 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 Договору, де зазначено, що відповідач при укладанні Договору дає свою згоду, щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою Банку.

Вказує, що АТ КБ «ПРИВАТБАНК» належним чином виконав зобов`язання по видачі кредиту, а ОСОБА_1 порушив умови кредитного договору та станом на 12.10.2020 року має заборгованість у сумі 12131,76 грн., яка складається з наступного: 6736,39 грн. - заборгованість за тілом кредита; в т.ч.: 6736,39 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредита; 2421,40 грн. - заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст.625 ЦК України; 2973,97 грн. - нарахована пеня.

Тому підтримуючи вищевикладене просить задовольнити позовну заяву в повному обсязі та стягнути з відповідача також судовий збір у розмірі 2102,00 грн.

Крім того, позивач звернувся до суду із клопотанням про огляд веб-сайту, в якому просить здійснити огляд та фіксування змісту розділу 2.1.1 Умов та правил надання банківських послуг, які розміщені на офіційному веб-сайті АТ КБ «Приватбанк» за посиланням http://privatbank.ua/terms та доступні за наступним шляхом: «Архів договорів», перейти за посиланням «більше», обрати сторінку № 5, повний текст за посиланням «Повний договір (актуальний на 01.03.2017 р.)», розділ 2.1.1 знаходиться на сторінках 346 - 369 повного договору. Дослідження даного доказу необхідно для підтвердження дійсності відповідної редакції Умов та правил надання банківських послуг АТ КБ «Приват Банк» та фіксування змісту редакції Умов та правил надання банківських послуг, яка діяла на день приєднання відповідача до відповідних умов.

Згідно з частинами 1, 7 статті 85 ЦПК України письмові, речові та електронні докази, які не можна доставити до суду, оглядаються за їх місцезнаходженням.

У порядку, передбаченому вказаною статтею, суд за заявою учасника справи чи з власної ініціативи може оглянути веб-сайт (сторінку), інші місця збереження даних в мережі Інтернет з метою встановлення та фіксування їх змісту.

Таким чином, електронні документи як докази у справі можуть бути подані стороною до суду як в оригіналі, так і в паперовій копії. При цьому, огляд електронного доказу (веб-сайту або сторінки) за його місцезнаходженням в мережі Інтернет здійснюється лише з метою встановлення та фіксування його змісту, а також за умови, що його не можна доставити до суду.

В той же час, як вбачається з матеріалів справи, позивачем до позову додано паперову копію електронного документа «Умови та правила надання банківських послуг в ПриватБанк», отже, доказ доставлений до суду, його зміст встановлено та зафіксовано.

Враховуючи викладене, суд приходить висновку, що відсутні підстави для проведення огляду електронного доказу за його місцезнаходженням на веб-сайті позивача, а тому у задоволенні клопотання слід відмовити.

Ухвалою суду від 02 червня 2021 року по даній справі відкрито провадження та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження та відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України роз`яснено учасникам справи про її розгляд без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, також було надано строк для подання відповідачем відзиву на позов.

Вказану ухвалу та копію позовної заяви з додатками було направлено відповідачу, які він отримав 08.06.2021 року. Станом на 18.08.2021 року відзив на позов до суду не подавав.

Судом встановлено, що 21.03.2017 року з метою отримання банківських послуг відповідач ОСОБА_1 підписав Заяву № б/н (а.с. 11).

14 червня 2018 року відбулась державна реєстрація та змінено повне та скорочене найменування позивача з Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» на Акціонерне товариство Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» (а.с.56-57).

Відповідач ОСОБА_1 підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами», які викладені на банківському сайті, складає між ним та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується його підписом у заяві (а.с.11).

На виконання кредитного договору відповідачу було надано кредитні картки: дата відкриття - 21.03.2017 з терміном дії до 12/20 (а.с.10).

Відповідно до довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки, оформленої на ОСОБА_1 , старт карткового рахунку розпочався 21.03.2017. В подальшому відбувалася зміна кредитного ліміту 3500,00 грн. (25.06.2018), 1000,00 грн. (25.06.2018), 4500,00 грн. (25.06.2018), 2500,00 грн. (25.06.2018), 1500,00 грн. (25.06.2018), 500,00 грн. (25.06.2018), 5000,00 грн. (25.06.2018) та 16.05.2019 зменшено кредитний ліміт до 0,00 грн. (а.с.9).

Із матеріалів справи вбачається, що АТ КБ «ПРИВАТБАНК» належним чином виконав зобов`язання по видачі кредиту, а позичальник ОСОБА_1 порушив умови кредитного договору та станом на 12.10.2020 року має заборгованість у сумі 12131,76 грн., яка складається з наступного: 6736,39 грн. - заборгованість за тілом кредита; в т.ч.: 6736,39 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредита; 2421,40 грн. - заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст.625 ЦК України; 2973,97 грн. - нарахована пеня.

Даний факт заборгованості відповідача ОСОБА_1 підтверджується довідкою розрахунком заборгованості за кредитом позичальника перед банком (а.с. 6-8).

Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст. 1050 ЦК України позичальник зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України, якою передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства.

У зв`язку з невиконанням умов кредитного договору відповідач ОСОБА_1 допустив заборгованість за кредитом і сплатою процентів.

Частиною 2 ст. 1050 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів.

Відповідно до вищевикладеного, АТ КБ «ПРИВАТБАНК» вимагає від відповідача ОСОБА_1 повернути всю суму заборгованості по кредиту зі сплатою відсотків та неустойки.

У зв`язку із тим, що відповідач отримав кредитні кошти і у нього виникло зобов`язання повернути такі кошти частинами, у розмірах та у строки, зазначеними у кредитному договорі, та сплачувати відсотки за користування кредитом, то позов в частині стягнення заборгованості за кредитом у сумі 9157,79 грн., із яких: 6736,39 грн. заборгованість за тілом кредиту; в т.ч.: 6736,39 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредита; 2421,40 грн. - заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст.625 ЦК України, підлягає задоволенню.

Однак, що стосується вимог АТ КБ «ПриватБанк» щодо стягнення з відповідача ОСОБА_1 2973,97 грн. нарахованої пені, судом встановлено наступне.

Кредитний договір укладається у письмовій формі (частина перша статті 1055 ЦК України).

Відповідно до частин першої та другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до частини першої статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди (стаття 638 ЦК України).

Умови та правила надання банківських послуг надані позивачем не містять підпису відповідача, а в заяві позичальника від 21.03.2017 року відсутня домовленість щодо сплати пені та штрафів за невиконання договору.

При цьому, судом не встановлено наявності належних і допустимих доказів, які підтверджували б, що саме Умови, на які посилається позивач, є складовою укладеного між сторонами кредитного договору і що саме ці Умови мав на увазі відповідач, підписуючи заяву позичальника, та, відповідно, чи брав на себе зобов`язання зі сплати пені, штрафів та комісії в разі порушення зобов`язання з повернення кредиту.

Аналогічна правова позиція Верховного Суду України, викладена у постанові від 22 березня 2017 року № 6-2320цс16 та правова позиція Верховного Суду, викладена у постанові від 14 лютого 2018 року у справі № 578/132/16-ц).

Враховуючи викладене вище, суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача заборгованості за пенею не підлягають задоволенню.

При цьому, суд приходить висновку, що сума заборгованості ОСОБА_1 по виконанню кредитного договору за період з 21.03.2017 року по 12.10.2020 року становить 9157,79 грн., із яких: 6736,39 грн. заборгованість за тілом кредиту; в т.ч.: 6736,39 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредита; 2421,40 грн. - заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст.625 ЦК України, що підлягають стягненню з відповідача на користь АТ КБ «ПриватБанк».

В решті частині позову щодо стягнення пені в сумі 2973,97 грн. суд відмовляє.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог ( 75,5 %).

За таких обставин слід стягнути з відповідача ОСОБА_1 судовий збір на користь позивача в розмірі 1587,01 грн.

На підставі вищенаведеного та керуючись ст.ст. 12, 76-81, 141, 259, 263- 265, 268, 274-279 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов Акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь Акціонерного товариства комерційний банк "ПРИВАТБАНК", вул. Грушевського, 1Д, м. Київ (рахунок № НОМЕР_2 , МФО № 305299, ) заборгованість станом на 12.10.2020 року відповідно до договору №б/н від 21.03.2017 року в сумі 9157,79 грн., із яких: 6736,39 грн. заборгованість за тілом кредиту; в т.ч.: 6736,39 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредита; 2421,40 грн. - заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст.625 ЦК України.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь Акціонерного товариства комерційний банк "ПРИВАТБАНК", вул. Грушевського, 1Д, м. Київ (рахунок № НОМЕР_2 , МФО № 305299, ) судовий збір у сумі 1587,01 грн.

В решті частині позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Дніпровського апеляційного суду, а у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 18.08.2021 року.

Суддя: А.І. Руснак