Справа № 522/8691/21
Провадження № 2/522/6735/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 серпня 2021 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі :

головуючого судді Павлик І.А.,

за участю:

секретаря судового засідання - Середи А.В.,

представника позивача - Лупу С.С. ,

представника відповідача - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом Обслуговуючого кооперативу садівниче товариство «Одрадове» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2021 року позивач звернувся до Приморського районного суду м. Одеси з позовом до ОСОБА_2 про стягнення 1 336,25 грн разом з урахуванням 5,00 грн - 3 % річних та 25,91 грн пені за період з 30.03.2021 по 18.05.2021.

Позов обґрунтовано посиланнями на несплату відповідачем, як членом кооперативу членських внесків за 2020 рік у розмірі 336,00 грн, освітлення загального користування у розмірі 133,55 грн і послуг «Укрпошти» з відправлення повідомлення, що разом становить 509,05 грн, а також за період з 01.01.2021 по 31.03.2021 у загальному розмірі 827,20 грн. Загальна сума заборгованості відповідача з 2020 року по 31.03.2021 рік становить 1 336,25 грн на яку позивачем здійснено нарахування 3 % річних та пені.

14.06.2021 позивачем подано заяву про збільшення розміру позовних вимог, згідно якої він просить суд стягнути з відповідача на його користь загальну суму заборгованості за несплату членських внесків та житлово-комунальних послуг у розмірі 2 209,55 грн з урахуванням 3 % річних за період з 31.03.2021 по 18.05.2021 у розмірі 5,00 грн та 25,66 грн пені. Зазначену заяву прийнято судом до розгляду.

У відзиві на позовну заяву ОСОБА_2 просить суд відмовити у задоволенні позову посилаючи на те, що рішення загальних зборів членів ОК СТ «Одрадове», оформлені протоколом від 22.12.2019 № 1 та від 27.12.2020 № 1, не є належними, допустимими та достовірними доказами, а тому не можуть бути підставою для нарахування членських внесків.

У відповіді на відзив представник позивача наголошує на обґрунтованості позовних вимог, не погоджується з доводами відповідача, наведеними у відзиві на позовну заяву та просить суд задовольнити позов у повному обсязі.

У запереченнях на відповідь на відзив представник відповідача акцентує на тому, що представником позивача не спростовано його доводи про недопустимість доказів, якими обґрунтовано позовні вимоги та просить суд відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

Дослідивши зібрані у справі докази та вислухавши правові позиції сторін, суд виходить з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 є власником земельної ділянки площею 0,0585 га на території АДРЕСА_1, що підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку серія ЯЕ № 662513 від 22.08.2007 та є членом кооперативу ОК СТ «Одрадове», що не заперечується сторонами.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про кооперацію» обслуговуючий кооператив - кооператив, який утворюється шляхом об`єднання фізичних та/або юридичних осіб для надання послуг переважно членам кооперативу, а також іншим особам з метою провадження їх господарської діяльності. Обслуговуючі кооперативи надають послуги іншим особам в обсягах, що не перевищують 20 відсотків загального обороту кооперативу. Членський внесок - грошовий неповоротний внесок, який періодично сплачується членом кооперативного об`єднання для забезпечення поточної діяльності кооперативного об`єднання.

Основними обов`язками члена кооперативу є: додержання статуту кооперативу; виконання рішень органів управління кооперативу та органів контролю за діяльністю кооперативу; виконання своїх зобов`язань перед кооперативом; сплата визначених статутом кооперативу внесків (ч. 2 ст. 12 Закону України «Про кооперацію»).

Судом встановлено, що позивачем здійснено нарахування відповідачу заборгованості зі сплати членських внесків у розмірі 336,00 грн, освітлення загального користування у розмірі 133,55 грн і послуг «Укрпошти» з відправлення повідомлення за 2020 рік у загальній сумі 509,05 грн на підставі рішення загальних зборів членів ОК СТ «Одрадове» від 14.12.2019 - 15.12.2019, оформленого протоколом № 01 від 22.12.2019, яким затверджено кошторис витрат та прибутків кооперативу на 2020 рік.

Разом з тим, як вбачається з доданого позивачем до матеріалів справи кошторису витрат та прибутків на 2020 рік, останній затверджений рішенням загальних зборів членів ОК СТ «Одрадове» від 14.12.2019, оформленим протоколом № б/н від 15.12.2019.

Кошторису витрат та прибутків кооперативу на 2020 рік, затвердженого рішенням загальних зборів членів ОК СТ «Одрадове» від 14.12.2019 - 15.12.2019, оформленого протоколом № 01 від 22.12.2019, матеріали справи не містять, що унеможливлює встановлення судом правомірності нарахування позивачем відповідачу спірної суми коштів членських внесків за 2020 рік разом з нарахованими 3 % річних на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України, що є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог у цій частині.

Вимоги про стягнення пені є похідними від вимог про стягнення суми основного боргу за 2020 рік, тому також не підлягають задоволенню. При цьому суд зазначає, що позивачем безпідставно нараховано пеню, оскільки між сторонами відсутні договірні правовідносини, а положення ст. 14 Закону України «Про державний матеріальний резерв», ст. 36 Закону України «Про телекомунікації», ст. 1 Закону України «Про відповідальність суб`єктів підприємницької діяльності за несвоєчасне внесення плати за спожиті комунальні послуги та утримання прибудинкових територій» на які позивач посилається як на підставу для нарахування пені, не підлягають застосуванню до спірних правовідносин сторін.

Щодо вимог про стягнення з відповідача членських внесків за 2021 рік, слід зазначити наступне. Вимоги в цій частині обґрунтовані несплатою відповідачем членських внесків, розмір яких встановлений рішенням загальних зборів учасників ОК СТ «Одрадове» від 27.12.2020, оформленим протоколом № 1. Дослідивши зазначений протокол судом встановлено, що рішення приймалося щодо бюджету кооперативу на 2021 рік, кошторис витрат кооперативу окремо не затверджувався. Розмір членського внеску кожного учасника визначався шляхом поділу загальної суми витрат на кількість членів кооперативу та становить 263,30 грн на місяць.

Водночас судом встановлено, що протокол № 1 від 27.12.2020 не підписаний секретарем зборів ОСОБА_3 . Представник позивача зазначив, що секретар зборів ОСОБА_3 забула підписати протокол та надав суду для огляду рукописну версію протоколу від 27.12.2020, яка містить підпис секретаря зборів ОСОБА_3 . Проте належним чином завіреної копії рукописного протоколу до матеріалів справи не додано, в зв`язку з чим суд позбавлений можливості встановити ідентичність прийнятих зборами рішень 27.12.2020, оформлених рукописним (підписаним) та друкованим (не підписаним) протоколом секретаря зборів.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Стаття 13 ЦПК України встановлює, що суд розглядає справи на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст.ст. 78-80 ЦПК України).

Згідно зі ст. 89 ЦПК України виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Згідно із практикою Європейського суду з прав людини за своєю природою змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і відповідно - правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, - із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає.

Надавши належну правову оцінку зібраним у справі доказам у їх сукупності, суд вважає, що позивачем належними та допустимими доказами не доведено заявлені ним позовні вимоги, що є підставою для відмови в позові.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суді, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00 § 23, рішення ЄСПЛ від 18.07.2006).

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд враховує ст.141 ЦПК України та зазначає, що понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору відшкодуванню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 81, 259, 263-265, 268, 352, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволені позову Обслуговуючого кооперативу садівниче товариство «Одрадове» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості відмовити.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення до Одеського апеляційного суду.

Повний текст рішення суду буде складений протягом п`яти днів.

Суддя І.А. Павлик

Повний текст рішення складено 20.08.2021.