ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 серпня 2021 року м. Чернівці

справа № 718/917/21

провадження 22-ц /822/713/21

Чернівецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Перепелюк І. Б.

суддів: Кулянди М.І., Литвинюк І.М.

секретар Тодоряк Г.Д.

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» на ухвалу Кіцманського районного суду Чернівецької області від 15 квітня 2021 року в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи», приватного нотаріуса Чернівецького міського нотаріального округу Козлової Наталії Володимирівни про визнання факту порушення умов іпотечного договору та визнання протиправним і скасування рішення нотаріуса, як державного реєстратора

встановив:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи», приватного нотаріуса Чернівецького міського нотаріального округу Козлової Н.В. про визнання факту порушення умов іпотечного договору та визнання протиправним і скасування рішення нотаріуса, як державного реєстратора.

Представник позивача подав заяву про забезпечення позову. Посилався на те, що 26.03.2021 р. TOB «Кредитні ініціативи» на підставі договору іпотеки № 4720 від 15 листопада 2007 року звернув стягнення на предмет іпотеки у позасудовому порядку, шляхом реєстрації права власності на предмет іпотеки. Відповідні записи №251616347 від 07.04.2021р. та 251789890 від 8.04.2021р.16544271 внесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Козловою Н.В.

Вказані дії здійснені відповідачами без відома позивача та з грубим порушенням як процедури вчинення реєстрації права власності, так і його прав та інтересів.

07.04.2021р. представники відповідача здійснили проникнення на територію позивача. По даному факту до ЄРДР внесено відповідну заяву. У заявника є підстави вважати, що дане майно може бути відчужено на користь третіх осіб, та у разі невжиття заходів забезпечення позову, може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Позивач просив вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно за адресою: АДРЕСА_1 та заборонити ТОВ «Кредитні ініціативи» вчиняти дії щодо майна за адресою: АДРЕСА_1 .

Короткий зміст ухвали суду першої інстанції

Ухвалою Кіцманського районного суду Чернівецької області від 15 квітня 2021 року заяву про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Кредитні ініціативи», Приватного нотаріуса Чернівецького міського нотаріального округу Козлової Н.В. про визнання факту порушення умов іпотечного договору та визнання протиправним і скасування рішення нотаріуса, як державного реєстратора задоволено.

Накладено арешт на майно за адресою: АДРЕСА_1 .

Заборонено Товариству з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» вчиняти дії щодо майна за адресою: АДРЕСА_1 .

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі представник ТОВ «Кредитні ініціативи» просить ухвалу Кіцманського районного суду Чернівецької області від 15 квітня 2021 року скасувати, в задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовити.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апелянт зазначає, що суд першої інстанції, задовольняючи заяву про забезпечення позову, не з`ясував обставини які мають значення для справи, застосував заходи забезпечення позову, які не є співмірними заявленим позовним вимогам, не зазначив жодних мотивів на обґрунтовування зробленого судом припущення про те, що невжиття заходів забезпечення може в майбутньому утруднити чи зробити неможливим виконання судового рішення, не врахував інтересів ТОВ «Кредитні ініціативи» як кредитора, а також не перевірив чи вживаються кредитором дії, спрямовані на відчуження предмету іпотеки.

В контексті фактичних обставин справи і змісту позовних вимог, забезпечення позову у вигляді накладення арешту на майно та заборона вчиняти дії, обмежує власника у праві користуватися та розпоряджатися своїм майном, а тому є безперечним порушенням принципу мирного володіння майном і права власності в цілому. Зокрема таке забезпечення позбавляє власника можливості передавати майно в оренду, укладати угоди щодо постачання (надання) комунальних послуг, використовувати його за цільовим призначенням.

Крім того суд не застосував зустрічне забезпечення, оскільки позивач на даний час не має достатнього майна.

Мотивувальна частина

Обставини справи, встановлені судом

Судом встановлено, як вбачається з позовних вимог, позивачем оскаржуються дії Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» щодо звернення стягнення на предмет іпотеки, шляхом:

1) визнання протиправним та скасування рішення приватного нотаріуса Чернівецького міського нотаріального округу Козлової Н.В. про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, індексний номер: 225 від 30.03.2021 року за адресою: АДРЕСА_1 за ТОВ «Кредитні ініціативи», вилучивши запис у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно № 41255634 від 26.03.2021 року про реєстрацію права власності за ТОВ «Кредитні ініціативи»;

2) визнання протиправним та скасувати рішення приватного нотаріуса Чернівецького міського нотаріального округу Козлової Н.В. про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, індексний номер: 225 від 30.03.2021 року за адресою: АДРЕСА_1 за ТОВ «Кредитні ініціативи», вилучивши запис у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно № 41255367 від 26.03.2021 року про реєстрацію права власності за ТОВ «Кредитні ініціативи».

На обґрунтування заяви про забезпечення позову, позивач вказує, що з моменту протиправної перереєстрації права власності на нерухоме майно, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 за Товариством з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи», відповідач фактично має можливість реалізовувати будь-які права власника такого нерухомого майна, як то володіти, користуватися і розпоряджатися.

Позиція апеляційного суду, застосовані норми права та мотиви, з яких виходить суд при прийнятті постанови

Заслухавши доповідача, обговоривши доводи скарги та перевіривши матеріали справи, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з наступних підстав.

Згідно ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення ухвалене судом відповідно до норм матеріального права і з дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам судове рішення відповідає в повній мірі.

Суд першої інстанції прийшов до висновку, що заява про забезпечення позову підлягає до задоволення, оскільки позивачем наведено обґрунтовані обставини, які дають підстави вважати, що невжиття заходів забезпечення позову та, як наслідок, відчуження нерухомого майно, може утруднити або унеможливити виконання судового рішення, у разі ймовірного задоволення позову.

Згідно з ч. 1, 2 статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Статтею 150 ЦПК України визначено види забезпечення позову.

1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб;

2) забороною вчиняти певні дії;

3) встановленням обов`язку вчинити певні дії;

4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання;

5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту;

6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку;

7) передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору;

8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів;

9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги;

10) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.

За змістом статті 151 ЦПК України заява про забезпечення позову повинна містити, зокрема, обґрунтування необхідності забезпечення позову.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п. 4 Постанови № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, яка звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Відповідно до частини третьої статті 152 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Статтею 124 Конституції України визначений принцип обов`язковості судових рішень.

Особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження встановлює суд в ухвалі, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду, наприклад, реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті. Зважаючи на це, суд при задоволенні позову не вправі скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба в забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились обставини, що зумовили його застосування.

Отже, важливими умовами для вжиття заходів забезпечення позову є наявність між сторонами дійсного спору та реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову, забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Цивільний процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову. Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду.

Предметом позову даної справи є визнання факту порушення умов іпотечного договору та визнання протиправним і скасування рішення нотаріуса, як державного реєстратора.

Користуючись своїм правом, ОСОБА_2 одночасно із зверненням до суду з позовом, подав заяву про забезпечення позову, в якій просив вжити заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно за адресою: АДРЕСА_1 , та з метою недопущення заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в цивільній справі, заборонити ТОВ «Кредитні ініціативи» вчиняти дії щодо цього майна.

Обставини, викладені в позові свідчать про те, що між сторонами дійсно існує спір про визнання протиправним і скасування рішення нотаріуса про реєстрацію права власності на нерухоме майно за адресою: АДРЕСА_1 за ТОВ «Кредитні ініціативи».

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 381/4019/18 (провадження № 14-729цс19) вказано, що співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд повинен співвідносити негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів. Необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову.

Відповідно до правової позиції, викладеної у рішенні Конституційного Суду України від 31 травня 2011 у справі № 4-рп/2011 щодо офіційного тлумачення положень частини першої статті 376 у взаємозв`язку зі статтями 151, 152, 153 ЦІІК України: "З метою гарантування виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог у процесуальних законах України передбачено інститут забезпечення позову".

Вказаний інститут є елементом права на судовий захист і спрямований на те, щоб не допустити незворотності певних наслідків відповідних дій щодо відновлення порушеного права. Він віднесений до механізму захисту прав і свобод людини, зокрема в судовому порядку, і є гарантією їх захисту та відновлення, а отже, елементом правосуддя. Забезпечення позову стосується всіх стадій судового провадження (підготовка, призначення, розгляд справи, виконання рішення) і є складовою комплексу заходів, спрямованих на охорону публічно-правового та матеріально-правового інтересу, а також однією з гарантій реального виконання можливого позитивного для людини рішення, оскільки надає можливість суду до ухвалення рішення в справі вжити заходів до забезпечення реалізації позовних вимог.

Виходячи з системного тлумачення зазначених положень, вбачається, що застосування заходів забезпечення позову необхідне через існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в даній справі, а захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат.

Європейський суд з прав людини нагадує, що ст. 13 Конвенції гарантує наявність на національному рівні засобу правового захисту для реалізації прав і свобод, визначених у Конвенції, у якій би формі вони не забезпечувались у національному правовому полі.

Колегія суддів дійшла висновку, що з урахуванням підстав та змісту позову, надавши оцінку відповідності виду забезпечення позову позовним вимогам, балансу інтересам сторін, суд першої інстанції правильно дійшов висновку про забезпечення позову наклавши арешт та заборони ТОВ «Кредитні ініціативи» вчиняти дії щодо майна за адресою: АДРЕСА_1 .

Такий вид забезпечення є адекватними змісту порушеного права, на відновлення якого поданий позов, та достатнім, а невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

До того ж задоволення заяви про забезпечення позову не є фактичним вирішенням справи по суті і не порушує прав відповідача (чи третіх осіб) щодо користування та розпорядження майном, на яке накладено арешт, в рамках забезпечення позову, а лише обмежує його у здійсненні прав на його відчуження на певний період.

Доводи апелянта що судом не було застосовано зустрічне забезпечення, апеляційним судом не приймаються, виходячи з наступного.

Пунктом 2 частини 3 статті 154 ЦПК України передбачено, що суд зобов`язаний застосовувати зустрічне забезпечення, якщо суду надані докази того, що майновий стан позивача або його дії щодо відчуження майна чи інші дії можуть ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду про відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові.

Однак, жодних доказів спричинення або загрози спричинення збитків ТОВ «Кредитні ініціативи», які можуть бути внаслідок забезпеченням позову, не надано.

Доказів скрутного матеріального стану позивача до суду першої інстанції також надано не було, отже суд не мав підстав вимагати зустрічного забезпечення позову під час постановлення оскаржуваної ухвали.

Крім того, відповідач не позбавлений можливості звернутися до суду першої інстанції з клопотанням про зустрічне забезпечення за наявності для цього передбачених законом підстав.

Такий правовий висновок викладений Верховним Судом в постановах від 08 травня 2020 року у справі № 755/15345/17-ц та від 13 травня 2020 року у справі № 646/1489/19-ц.

Враховуючи зазначене, суд першої інстанції правильно дійшов висновку про задоволення заяви про забезпечення позову, доводи апеляційної скарги зводяться до непогодження з висновком суду, однак його не спростовують.

Висновки апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи наведене, ухвала суду першої інстанції постановлена з дотриманням норм матеріального та процесуального права, тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції слід залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381, 382 ЦПК України, апеляційний суд

постановив:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» залишити без задоволення.

Ухвалу Кіцманського районного суду Чернівецької області від 15 квітня 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

На постанову може бути подана касаційна скарга до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий І.Б. Перепелюк

Судді І.М. Литвинюк

М.І. Кулянда