Справа № 307/464/21
Провадження № 2/307/147/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 серпня 2021 року м. Тячів

Тячівський районний суд Закарпатської області в особі головуючого судді Стецюк М.Д., секретар судового засідання Цех Г.М., за участю позивачки ОСОБА_1 , представника позивачки ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Тячів в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про збільшення суми стягнення аліментів у твердій грошовій сумі,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про збільшення суми стягнення аліментів у твердій грошовій сумі. Свої вимоги мотивувала тим, що з відповідачем вони одружились 08 лютого 2009 року та шлюб між ними був зареєстрований у виконкомі Нересницької сільської ради за актовим записом №10. Від спільного шлюбу вона народила ІНФОРМАЦІЯ_1 доньку ОСОБА_4 , яка постійно проживає з нею та перебуває на її повному утриманні та вихованні. 25 лютого 2011 року за рішенням Тячівського районного суду шлюб між ними було розірвано, і 11 лютого 2012 року вона вийшла заміж за ОСОБА_5 , у зв`язку з чим змінила прізвище з ОСОБА_1 на ОСОБА_1 . 30 травня 2011 року (справа №2-832/11) за рішенням Тячівського районного суду, з відповідача ОСОБА_3 на утримання доньки ОСОБА_4 було стягнуто аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 450 гривень. За цей період мати відповідача сплачувала за сина цю мізерну суму аліментів, і на її прохання в добровільному порядку сплачувати аліменти хоча б по 1500 гривень в місяць на дитину, відповідач не реагував і дане питання мирним шляхом не вдалось врегулювати. Сума аліментів в розмірі 450 гривень на дитину на даний час є такою з якою не можливо нормально прожити або щось придбати для доньки якій виповнилось 11 років, на яку вона змушена вкладати більші витрати, як на харчування так і на інші потреби (одяг, навчання, лікування, додаткові витрати на репетиторів іноземної мови). Вона ніде не працює постійно, і в даний час їй важко без сторонньої допомоги, зокрема її батьків, оскільки піднялись ціни на продукти харчування, одяг, паливо, електроенергію та інші потреби. Відповідач є фізично здоровим, молодим за віком, в Чеській Республіці відкрив свою фірму, придбав житловий будинок та постійно змінює транспортні засоби, його доходи в місяць становлять більше однієї тисячі доларів США. Враховуючи викладене, просить збільшити розмір стягнення аліментів, з суми 450 гривень на суму 3 000 гривень, прийнятих за рішенням Тячівського районного суду від 30.05.2011 року та стягувати з відповідача на її користь вказаний розмір аліментів на утримання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , щомісячно, і до її повноліття.

28 квітня 2021 року ухвалою Тячівського районного суду Закарпатської області відкрито провадження у справі та призначено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, а також встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву.

Відповідач своїм правом щодо подачі відзиву на позовну заяву не скористався.

Позивачка та її представник в судовому засіданні позовні вимоги, з викладених підстав, підтримали в повному обсязі та просили їх задовольнити, крім того просили стягнути з відповідача витрати на оплату послуг перекладача у розмірі 3300,00 грн.

Відповідач в судове засідання не з`явився про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином та згідно поданої заяви просив проводити розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав на суму 1 200 гривень, а в решті позову просив відмовити.

Вислухавши пояснення позивачки та її представника, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 08 лютого 2009 року, який рішенням Тячівського районного суду Закарпатської області від 25 лютого 2011 року, що набрало законної сили 24 березня 2011 року, розірвано (а.с.6).

Від даного шлюбу мають доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ,батьком якої згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 значиться відповідач (а.с.5).

Рішенням Тячівського районного суду Закарпатської області від 30 травня 2011 року з відповідача до користь позивачки було стягнуто аліменти на утримання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в твердій грошовій сумі в розмірі 450 гривень, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття (а.с.9).

Довідкою виданою Нересницькою сільською радою Тячівського району Закарпатської області № 280 від 12.02.2021 року виданою позивачці ОСОБА_1 , 1990 р.н., встановлено, що до складу її сім`ї входять: чоловік ОСОБА_5 , 1983 року народження, донька ОСОБА_4 , 2009 року народження та син ОСОБА_9 , 2012 року народження (а.с.12).

З Торгового реєстру для підприємців в Чеській Республіці, встановлено, що відповідач здійснює підприємницьку діяльність з 31.05.2007 року, за адресою АДРЕСА_1 , Чеської Руспубліки та Компанія ОСОБА_3 зареєстрована в Торговому реєстрі, № справи А 13340, Окружний суд м. Градець-Кралове (а.с.28-34).

Згідно Афідевіту (письмового свідчення) відомо, що відповідач ОСОБА_3 , в 2007-2014 роках подавав декларації про майновий стан і доходи фізичної особи до Податкової інспекції м. Наход, однак як зазначає, він не веде бухгалтерський облік, не застосовує фіксовані витрати, він іноземець, який довгостроково проживає на території Чеської Республіки (а.с.35-36).

Відповідно до наданого витягу з Кадастру нерухомості Чеської Республіки вбачається, що у власності відповідача ОСОБА_3 є житлова одиниця - квартира, порядковий номер НОМЕР_7, номер житлової одиниці: НОМЕР_7/10, кадастрова територія: Велке Поржічі, номер свідоцтва про право власності: НОМЕР_8, частка в спільній сумісній власності: 350/3324, а також будівля з порядковим номером НОМЕР_7, яка знаходиться на земельній ділянці під забудову 493 на кадастровій території: Велке Поржічі, номер свідоцтва про право власності: НОМЕР_2 , право власності за адресою: АДРЕСА_2 , частка власності: 175/1662 (а.с.37-42).

Згідно наданих відповідачем копій свідоцтв про народження № НОМЕР_3 та № НОМЕР_4 , вбачається, що він являється батьком двох малолітніх дітей: ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.61-64).

У відповідності до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення повноліття.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду з позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них.

Правилами ч. 2 ст. 182 СК України, встановлено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

За змістом ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", при розгляді справ українські суди повинні застосовувати Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до ст. 3 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року (яка була ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-XII від 27 лютого 1991 року і набула чинності для України 27 вересня 1991 року), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Також, частинами 1 та 2 статті 27 Конвенції визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Згідно із ч. 1 ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства", кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Відповідно до роз`яснень п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен урахувати: стан здоров`я та матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України.

Пунктом 23 вказаної Постанови роз`яснено, що відповідно до ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

При визначенні розміру аліментів, суд враховує матеріальне становище позивачки, яка проживає разом з малолітньою донькою та яка знаходиться на її повному утриманні та вихованні, а також те, що позивачкою не доведено належними доказами розмір фактичних витрат, які вона несе на утримання доньки та, відповідно, обґрунтованість заявленого нею до стягнення аліментів у розмірі 3000 гривень.

Також враховує те, що згідно поданої заяви, відповідачем було визнано позовні вимоги на суму 1 200 гривень, а в решті позовних вимог просив відмовити, у зв`язку з тим, що у нього на утриманні перебуває двоє синів та в підтвердження ним були надані копії свідоцтв про народження, однак доказів того, що діти дійсно перебувають на його утриманні (зокрема, довідки про склад сім`ї, акту обстеження матеріально-побутових умов, тощо) ОСОБА_3 суду не надано.

Крім того, твердження відповідача ОСОБА_3 про те, що він являється сезонним працівником, проживає в орендованій квартирі, те, що житлового будинку, фірми та транспорту він не має, ні на території України, ні в Чеській Республіці, не знайшли свого підтвердження та суперечать дослідженим в судовому засіданні доказам, з яких встановлено, що відповідач здійснює підприємницьку діяльність на території Чеської Республіки та у його власності перебуває нерухоме майно.Жодних інших доказів щодо неспроможності сплачувати аліменти в більшому розмірі, ніж 1 200 гривень на дитину, зокрема, низький рівень доходу, непрацездатність, тощо, відповідачем не надано.

Таким чином, враховуючи, що з часу присудження аліментів за рішенням Тячівського районного суду Закарпатської області від 30 травня 2011 року збільшились ціни на матеріальні потреби, прожитковий мінімум на дітей відповідного віку, а також враховуючи встановлений законом мінімальний розмір аліментів на одну дитину, майновий стан відповідача, те, що він молодий та працездатний за віком,а отже має можливість виконувати передбачений законом обов`язок щодо утримання дитини, а також положення ст. 180 СК України, проте, що обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері так і батька та виходячи з закріплених ч. 9 ст. 7 СК України принципів справедливості, добросовісності та розумності, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити частково, збільшивши розмір стягуваних з відповідача на користь позивачки, аліментів на утримання доньки до 1 900 (однієї тисячі дев`ятсот) гривень, щомісячно, починаючи з дня набрання судовим рішенням законної сили і до досягнення нею повноліття.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати.

Оскільки позивачка, відповідно до вимог статті 5 Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору при зверненні з даним позовом до суду, то з відповідача необхідно стягнути в дохід держави судовий збір у розмірі 908,00 гривень.

Крім того, позивачкою були понесені витрати на оплату послуг перекладача у розмірі 3300,00 гривень відповідно до наданого товарного чеку від 12.02.2021 року (а.с.59), які згідно ст. 141 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивачки.

Керуючись ст. ст. 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити частково.

Збільшити розмір аліментів, визначених рішенням Тячівського районного суду Закарпатської області від 30 травня 2011 року, та стягувати з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 , аліменти на утримання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 в розмірі 1 900 (одна тисяча дев`ятсот) гривень щомісячно і до її повноліття.

В інших позовних вимогах - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судові витрати, пов`язані з розглядом справи, а саме, витрати на оплату послуг перекладача у розмірі 3300 (три тисячі триста) гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави на рахунок спеціального фонду Державного бюджету України 908 (дев`ятсот вісім) гривень 00 копійок судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду в 30-денний строк з дня його проголошення (складання), при цьому відповідно до п.п. 15.5 п. 15 розділу 13 «Перехідні положення» ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Відомості про учасників справи:

Позивачка - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , жителька: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_5 .

Відповідач - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , житель: АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_6 .

Повний текст рішення складено 17 серпня 2021 року.

Суддя: М.Д.Стецюк