Справа №751/9540/19
Провадження №2/751/410/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2021 року місто Чернігів

Н о в о з а в о д с ь к и й р а й о н н и й с у д м і с т а Ч е р н і г о в а

в складі: головуючого - судді Яременко І. В.

при секретарях Клименко К.Є., Бивалькевич Н.В.,

з участю позивача ОСОБА_1 та її представника адвоката Капара В.І.,

відповідача ОСОБА_2 та його представника адвоката Кушнеренко Є.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у загальному позовному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного сумісного майна подружжя,

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 , в якому просить: визнати спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 автомобіль VOLKSWAGEN CADDY, 2008 року випуску, об`єм двигуна 1968, реєстраційний номер НОМЕР_1 , визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину автомобіля VOLKSWAGEN CADDY, 2008 року випуску, об`єм двигуна 1968, реєстраційний номер НОМЕР_1 , стягнути з відповідача судові витрати, сплачені позивачем у зв`язку з розглядом судом даної справи в тому числі і витрати на правничу допомогу.

Заявлені вимоги обґрунтовує тим, що 02.08.1987 року сторони зареєстрували шлюб. Спільне життя сторін не склалося і з вересня 2019 року припинилися шлюбні відносини, спільного господарства не ведеться. На сьогодні Новозаводським районним судом м. Чернігова розглядається цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу. За час шлюбу, а саме у грудні 2012 року, за спільні сумісні кошти, сторонами було набуто транспортний засіб автомобіль VOLKSWAGEN CADDY, 2008 року випуску, об`єм двигуна 1968, реєстраційний номер НОМЕР_1 , що був зареєстрований за ОСОБА_2 на підставі довідки рахунок ДПІ № 900247, виданої 06.12.2012 року ТОВ «ВУД-АВТО». Після припинення спільного проживання сторони не можуть дійти згоди щодо розподілу спільного майна, зокрема зазначеного автомобіля. Позивач неодноразово зверталася до відповідача з пропозицією щодо поділу спільного майна, але останній відповідає відмовою. На сьогодні, спільної згоди щодо поділу та користування майном з відповідачем позивач не має, тому вважає за можливе поділити спільне сумісне майно, визнавши за нею право власності на 1/2 частину спірного автомобіля.

Ухвалою судді від 14.01.2020 позов прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

06.02.2020 відповідач надав до суду відзив на позовну заяву, відповідно до якого просить в позові ОСОБА_1 відмовити в повному обсязі. Зазначає, що будь-які шлюбні відносини припинив з позивачкою з травня 2012 року, з того часу відповідач сам собі готує їсти, пере білизну, сорочки й інше, прасує їх. Автомобіль був придбаний відповідачем в грудні 2012 року, тобто через сім місяців після фактичного розриву стосунків, а тому твердження позивачки про те, що автомобіль придбано за час шлюбу не відповідає дійсності. Також не відповідає дійсності і твердження позивачки про те, що автомобіль був придбаний за спільні сумісні кошти. Оскільки кошти на придбання даного автомобіля та і на все інше відповідачу давала його матір. Наприкінці листопада початку грудня з пенсійної картки в банку «Демарк» було знято значну суму коштів на придбання цього автомобіля. Документального підтвердження цьому відповідач надати не може, оскільки в січні 2015 року банк «Демарк» збанкрутував, а 23 січня 2020 року остаточно ліквідований. Але 04.02.2020 року направив запит до архіву Національного банку України на пошук витягу з руху коштів на картковому рахунку матері, ОСОБА_3 , на який вона отримувала пенсію. Не правда і те, що позивачка неодноразово зверталася до відповідача з пропозицією щодо поділу спільного майна пропозиції від неї тихо-мирно розлучитись у відділі РАГСу були і неодноразово, але то в неї звіти на роботі, то відповідачу було не до цього.

09.06.2020 року відповідач подав через канцелярію суду додаткові пояснення, згідно яких заперечував проти заявленого позову. Зазначив, що шлюбні відносини припинили своє існування з травня 2012 року, про що було зазначено відповідачем у позові про розірвання шлюбу, ще до виникнення спору про поділ майна, зазначене не спростовувалося та не заперечувалося позивачем у справі про розірвання шлюбу. Автомобіль відповідачем був набутий в час окремого проживання з позивачем. Окрім того, позивачем суду не надано жодних доказів, що автомобіль було придбано за спільні кошти подружжя, особливо, враховуючи той факт, що у сторін увесь час був окремий індивідуальний бюджет. За весь період з часу набуття автомобіля, утримання та поліпшення його займався лише відповідач. Крім того, користувався автомобілем також переважно відповідач та використовував майно в інтересах сім`ї, зокрема автомобіль переважно використовується для перевезення матері відповідача, яка уже похилого віку та потребує постійних поїздок до лікарні і т.д. Таким чином, враховуючи фактичне припинення шлюбних відносин сторін та окреме їх проживання та ведення господарства на момент придбання спірного автомобіля, відповідач вважає за необхідне визнати автомобіль VOLKSWAGEN CADDY, 2008 року випуску особистою власністю відповідача.

У судовому засіданні 24.07.2020 позивач позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. В подальшому у судове засідання не з`явилась. Подала заяву про розгляд справи без її участі. Позов підтримала та просила його задовольнити.

Представник позивача у судовому засіданні підтримала позовні вимоги в повному обсязі та просила їх задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві.

Відповідач та представник відповідача у судовому засіданні позов не визнали, відповідно до наданого відзиву на позов та додаткових письмових пояснень, просили відмовити у задоволенні позову у повному обсязі. (а.с. 25-26, 77-79).

Вислухавши пояснення сторін, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 02 серпня 1987 року (а.с.10). Заочним рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова від 13.05.2020 року шлюб між сторонами було розірвано (а.с. 80-81).

Згідно висновку № 352 експертного автотоварознавчого дослідження колісного транспортного засобу складеного експертом автотоварознавцем ОСОБА_4 від 20.12.2019 року, середня ринкова вартість вантажного автомобіля «Volkswagen Caddy», 2008 року випуску, з об`ємом двигуна 1968 см?, станом на дату оцінки 20.12.2019 року, складає: 112900,00 грн. (а.с.4-5).

Згідно повідомлення Регіонального сервісного центру МВС в Чернігівській області від 11.12.2019 року № 31/25/6-К-78аз транспортний засіб VOLKSWAGEN CADDY, державний номерний знак НОМЕР_1 зареєстрований за гр. ОСОБА_2 на підставі довідки рахунок ДПІ № 900247, виданої 06.12.2012 року ТОВ «ВУД-АВТО» (а.с.9).

Згідно декларацій ОСОБА_1 за 2015, 2016, 2017, 2018, 2019 у розділі 2.2. членом сім`ї позивача зазначено чоловік ОСОБА_2 , у розділі 6 вказано цінне рухоме майно транспортні засоби: автомобіль VOLKSWAGEN CADDY, 2008 року випуску, власником якого задекларовано чоловіка ОСОБА_2 , дата набуття права: 13.12.2012 року.

Крім того, у розділі 11 «Доходи, у тому числі подарунки», вказано дохід сторін у визначений період часу у сукупному розмірі, а саме:

у 2015 році ОСОБА_1 54241 грн., ОСОБА_2 71705 грн.;

у 2016 році ОСОБА_1 98448 грн., ОСОБА_2 79492 грн.;

у 2017 році ОСОБА_1 154517 грн., ОСОБА_2 117490 грн.;

у 2018 році ОСОБА_1 227410 грн., ОСОБА_2 145958 грн.;

у 2019 році ОСОБА_1 227468 грн., ОСОБА_2 149763 грн.; (а.с.46-65)

Згідно копії розписки 20.11.2012 року ОСОБА_3 дала в борг своєму сину 80000 грн. на купівлю автомобіля (а.с. 94).

Допитана в судовому засіданні 30.09.2020 в якості свідка ОСОБА_5 показала, що вона є знайомою та сусідкою сторін, ходила до них в гості. Чула про те, що вони розлучилися, минуло року робили ремонт. Бюджет у кожного свій, на думку свідка автомобіль купувався за спільні кошти, спочатку було придбано одну машину, потім поміняли на іншу, коли це було свідок не пам`ятає. Минулого року ОСОБА_1 сказала, що ОСОБА_2 подав на розлучення. ОСОБА_2 мало виділяв грошей на сімейні витрати. В селі Андріївка є будинок та бджоли, ОСОБА_2 туди на літо їздив, ОСОБА_1 їздила туди на роботу, допомагала на городі, вдома торгувала на базарі. На момент придбання автомобіля і позивач і відповідач працювали.

Допитана в судовому засіданні 30.09.2020 в якості свідка ОСОБА_6 пояснила, що автомобіль у власності сторін близько 3 роки, він білого кольору, марку свідок не розуміє, якийсь фургончик. Сім`ю ОСОБА_7 свідок знає з 1989 року, в гості ходили дуже рідко, більше спілкувалася з ОСОБА_1 . Про бюджет сім`ї свідку нічого не відомо. Зазначила, що у грудня 2012 року сім`я ОСОБА_7 була нормальна, адекватна, з кінця минулого року свідок за вказаною адресою не бачила ОСОБА_2 .

Допитаний в судовому засіданні 04.11.2020 в якості свідка ОСОБА_8 показав що ОСОБА_2 є кумом свідка і останній довгий час зі своєю дружиною практично не жив, святкування свят проходили у свідка, за виключенням коли був ювілей у 2018 році, тоді була і кума (позивач). Позивач та відповідач перестали жити однією сім`єю. Свідок знає сім`ю ОСОБА_7 років 20-25, ОСОБА_2 говорив, що збирається купувати автомобіль. Мати відповідача жила за кошти, отримані з землі, з карточки гроші не тратила і тому коли купував автомобіль, зняв кошти з материної картки з її дозволу, також свідок позичив 500 доларів на навчання дочки в Польщі. ОСОБА_2 жив в основному в с. Андріївка на дачі. Зі слів відповідача йому відомо, що той не проживає з ОСОБА_1 з травня 2012 року.

Допитаний в судовому засіданні 04.11.2020 в якості свідка ОСОБА_9 показав, що він з ОСОБА_2 їздили купувати автомобіль, відповідач спочатку продав один автомобіль Жигулі, за 2000 доларів, а нову купив за 10000 доларів. Свідок був присутній під час зняття готівки з картки (суму не знав), але було багато у великих купюрах, картку ОСОБА_2 брав у матері. У обміняв, купили долари, суму свідок не знає, автомобіль купували в м. Луцьк. ОСОБА_2 свідок знає 25 років, гроші у останнього були свої, а у ОСОБА_1 свої. Після розлучення свідок не знає, чи жили вони однією сім`єю, ОСОБА_2 жив у селі, зранку заїжджав у місто.

Допитана у судовому засіданні 27.01.2021 року в якості свідка ОСОБА_10 дала покази, що вона з ОСОБА_1 проробила 8 років, сиділи в одному кабінеті, дружили і по багатьом питанням свідок була в курсі сімейного життя ОСОБА_1 . В 2019 чоловік ОСОБА_1 знайшов іншу жінку і подав на розлучення. Будь-які покупки в сім`ї були спільними, все ділилося на двох. ОСОБА_1 говорила про те, що чоловік хоче змінити автомобіль, купити іномарку і було куплено Фольксваген. На скільки відомо свідку автомобіль було придбано за 10000 доларів, зі слів ОСОБА_1 свідок знає, що гроші були спільними. Автомобіль було придбано в 2012, в той час вони жили однією сім`єю. На думку свідка фінансами керувала ОСОБА_1 , вона давала гроші на оплату комунальних послуг, це було до 2019, до цього часу вони жили разом. ОСОБА_1 продавала мед, кошти віддавала ОСОБА_2 , у придбанні автомобіля ОСОБА_1 була зацікавлена. Як відомо свідку зі слів ОСОБА_1 з ОСОБА_11 приїжджала ОСОБА_12 і привозила 2000 доларів.

Допитаний у судовому засіданні 27.01.2021 року у якості свідка ОСОБА_13 дав покази, що ОСОБА_3 та ОСОБА_2 є його сусідами в с. Андріївка, з ними сусідські стосунки. ОСОБА_2 влітку проживав у с. Андріївка, а взимку їздив в Чернігів. Свідок бачив їх майже кожен день, а дружину ОСОБА_2 не бачив у селі. По господарству займалися ОСОБА_2 та ОСОБА_3 удвох, ОСОБА_3 їздила на базар торгувати. Про існування дружини у ОСОБА_2 свідок не знав. Років 10 тому ОСОБА_3 казала, що купила автомобіль. До цього у них був автомобіль «Жигулі», який вони продали і мабуть ті кошти пішли на новий автомобіль та ще ОСОБА_3 додала. ОСОБА_3 так казала, що вона купила автомобіль, а як було насправді свідку невідомо, за скільки купили свідку також невідомо. Автомобіль купили років п`ять тому, точно не знає. ОСОБА_2 про сім`ю нічого не казав.

Допитана у судовому засіданні 27.01.2021 року в якості свідка ОСОБА_3 дала покази, що вона є матір`ю ОСОБА_2 та вказала, що на купівлю автомобіля, на якому їздить син, вона давала гроші 80000 грн., які мала, оскільки держіть господарство. Також пояснила, що протягом спільного життя ОСОБА_14 - її невістка (позивачка) інколи допомагала на городі в селі, інколи торгувала на базарі медом, іноді носила на роботу мед з пасіки, яку утримував її син (відповідач), брала меду скільки було треба, бо у неї діти.

Відповідно до вимог ч.3 ст. 368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною 2 ст. 372 ЦК України встановлено, що у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.

Статтею 60 СК України встановлено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Частиною 1 ст.61 СК України встановлено, що об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту.

Статтею 163 СК України встановлено, що дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Частиною 1 ст. 69 СК України встановлено, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Суб`єктивне право на поділ майна, що перебуває на праві спільної сумісної власності подружжя, належить кожному з них незалежно від того, в який момент здійснюється поділ: під час шлюбу або після його розірвання. Поділ може бути здійснений як за домовленістю подружжя, так і за судовим рішенням. В основу поділу покладається презумпція рівності часток подружжя, яка може бути спростована домовленістю подружжя або судовим рішенням.

Частинами 1, 2 ст. 70 СК України встановлено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім`ї.

Принцип рівності часток застосовується незалежно від того, чи здійснюється поділ у судовому або у позасудовому порядку.

Сутність поділу полягає в тому, що кожному з подружжя присуджуються в особисту власність конкретні речі, а також здійснюється розподіл майнових прав та обов`язків. При здійсненні поділу в судовому порядку суд має виходити з презумпції рівності часток. При винесенні рішення суд має керуватися, обставинами, що мають істотне значення, якими можуть бути, насамперед, ступінь трудової та (або) фінансової участі кожного з подружжя в утриманні спільного майна, зроблених поліпшеннях, доцільність та обґрунтованість укладених правочинів, спрямованих на розпорядження спільним майном, наявність або відсутність вчинення одним з подружжя дій, що порушують права другого з подружжя, суперечать інтересам сім`ї, матеріальне становище співвласників тощо. Поділ спільного сумісного майна подружжя здійснюється з визначення кола об`єктів спільної сумісної власності подружжя і встановлення їхньої вартості. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи (абзац перший пункту 22 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" від 21 грудня 2007 р. N 11).

Зі змісту п. п.23, 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб,розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» вбачається, що вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу можуть бути будь-які види майна, незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. До складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов`язаннями, що виникли в інтересах сім`ї.

Отже, виходячи з аналізу наведених норм та сукупності досліджених доказів, суд доходить висновку, що спірний транспортний засіб, а саме автомобіль VOLKSWAGEN CADDY, державний номерний знак НОМЕР_1 , 2008 року випуску, був придбаний сторонами під час шлюбу, за їх спільні грошові кошти, а тому у відповідності до чинного законодавства є об`єктом спільної сумісної власності подружжя сторін.

Враховуючи зазначене, суд приходить до висновку про необхідність визнання за кожним у розмірі по 1/2 частці у праві спільної сумісної власності на автомобіль VOLKSWAGEN CADDY, державний номерний знак НОМЕР_1 , 2008 року випуску.

Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими способами: письмовими, речовими і електронними засобами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до ст.ст. 77, 78, 79, 80 ЦПК України докази повинні бути належними, допустимими, достовірними та достатніми.

Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

На підставі викладеного, суд приходить до переконання, що позовні вимоги є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Судові витрати, відповідно до ст. 141 ЦПК України, необхідно покласти на відповідача, стягнути з останнього на користь позивача витрати, понесені по сплаті судового збору в сумі 768,40 грн.

Керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 76-81, 95, 128, 133, 137, 141, 223, 247, 280-282, 354 ЦПК України, ст.ст. 368, 372 ЦК України, ст.ст. 60, 61, 65, 68-71 СК України, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного сумісного майна подружжя задовольнити.

Визнати спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ) та ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , АДРЕСА_1 ) автомобіль марки Volkswagen модель Caddy, 2008 року випуску, об`єм двигуна 1968 куб.см, реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Визнати за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ) право власності на 1/2 частину автомобіля марки Volkswagen модель Caddy, 2008 року випуску, об`єм двигуна 1968 куб.см, реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ) 768 грн. 40 коп. (сімсот шістдесят вісім гривень сорок копійок) витрат, понесених на оплату судового збору.

Рішення може бути оскаржено до Чернігівської апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення, а у разі проголошення лише вступної та резолютивної частини рішення, протягом того ж строку з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне рішення складене 29.03.2021.

Головуючий - суддя І. В. Яременко