Справа № 301/653/21
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"15" квітня 2021 р. Іршавський районний суд Закарпатської області у складі головуючого судді Гичка О.Б.,

за участю секретаря судового засідання Мелай В.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Іршава Закарпатської області в приміщенні Іршавського районного суду Закарпатської області заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Ракущинець А.А. про забезпечення позову,-

В С Т А Н О В И В :

Представник позивача адвокат Ракущинець А.А. 14.04.2021 року звернувся до суду із заявою про забезпечення позову посилаючись на те, що позивачем ОСОБА_1 подано до Іршавського районного суду позовну заяву про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини в розмірі 5000, 00 гривень щомісяця до досягнення дитиною повноліття. Дитина проживає разом з матір`ю та потребує витрат для її фізичного та духовного розвитку забезпечення гармонійного розвитку, мотиви та обгрунтування зазначеної суми наведені в позовній заяві. У власності відповідача знаходиться майно квартира, яка придбана сторонами в період шлюбу, але зареєстрована як власність батька відповідача і в подальшому відповідачу подарована. Відповідач вже при шлюбі вживав заходи, спрямовані на приховання фактично спільного майна, реєстрація якого у формі дарування призвела до фактично неможливості його поділу як спільно нажитого майна. Ці обставини дають підставу стверджувати, що продаж квартири унеможливить отримання аліментів, оскільки відповідач у справі має власний бізнес торгівля овочами, однак його на себе не реєструє, щоб ухилитись від сплати податків, у даному випадку аліментів. В разі продажу квартири на момент винесення рішення судом у разі задоволення позову виконання даного рішення буде позбавлене можливості, оскільки ні майна, ні коштів у відповідача вже не буде. Просить суд вжити заходи забезпечення позову : накласти арешт шляхом заборони його відчуження належний відповідачу об`єкт нерухомого майна квартиру, що розташована за адресою : АДРЕСА_1 .

Судове засідання проведено у відсутності сторін відповідно до вимог ст. 153 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що в задоволенні заяви про забезпечення позову слід відмовити виходячи з наступних підстав.

Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Ракущинець А.А. просить суд винести ухвалу про забезпечення позову, якою накласти арешт шляхом заборони його відчуження належний відповідачу об`єкт нерухомого майна квартиру, що розташована за адресою : АДРЕСА_1 .

Ухвалою Іршавського районного суду Закарпатської області від 29 березня 2021 року відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 5000,00 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття та призначено судовий розгляд на 14 квітня 2021 року. 14.04.2021 року розгляд справи відкладено на 25 травня 2021 року у зв`язку з неявкою сторін у судове засідання.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч.1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується: 1)накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2)забороною вчиняти певні дії; 3)встановленням обов`язку вчинити певні дії; 4)забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5)зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; 6)зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; 7)передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору; 8)зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; 9)арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.

Із роз`яснень Верховного Суд України у п. 4 постанови Пленуму від 22.12.2006 № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 «Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки, безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Обґрунтованою підставою для забезпечення позову має бути існування очевидної загрози порушення законних прав та інтересів позивача у справі в разі невжиття заходів забезпечення позову. Відповідно, звертаючись із заявою про забезпечення позову, особа має довести належність їй таких прав та що невжиття заходів забезпечення позову призведене до утруднення чи неможливості виконання майбутнього рішення суду, при цьому існування загрози порушення прав позивача повинно мати очевидний та об`єктивний характер.

Під час оцінки такої співмірності суду необхідно враховувати безпосередній зв`язок заяви про забезпечення позову з предметом позову, співвідношення заявленій вимозі, необхідність вжиття забезпечувальних заходів.

При цьому при вирішенні питання про забезпечення позову, суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Даний правовий висновок викладено Верховним Судом у постанові від 01 жовтня 2020 року (справа № 524/188/18, провадження №61-38051св18).

Отже, важливими умовами для вжиття заходів забезпечення позову є наявність між сторонами дійсного спору та реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду.

При цьому цивільний процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову. Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути ухвалено тільки відповідно до заявлених позовних вимог.

Як встановлено судом з Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, номер інформаційної довідки 252472170 від 13.04.2021 року ОСОБА_2 належить на праві приватної власності квартира, яка розташована за адресою АДРЕСА_2 , підстава для державної реєстрації - договір дарування.

Як вбачається з висновків щодо застосування норм права, викладених в постанові Верховного Суду від 25.09.2019 по справі №20/3560/18 умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно, яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення. Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Заходи забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Окрім національного законодавства, також і прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що, реалізуючи п.1ст. 6 Конвенції Про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. Відвовідно рішення Європейський суд з прав людини від 22.02.2005 у справі «Новоселецький проти України» зазначив, що стаття 1 Протоколу № 1, яка спрямована в основному на захист особи від будь-якого посягання держави на право володіти своїм майном, також зобов`язує державу приймати деякі необхідні заходи, спрямовані на захист права власності (див. рішення "Броньовський проти Польщі" [GC], N 31443/96, п. 143, CEDH 2004-...). У кожній справі, в якій іде мова про порушення вищезгаданого права, Суд повинен перевірити дії чи бездіяльність держави з огляду на дотримання балансу між потребами загальної суспільної потреби та потребами збереження фундаментальних прав особи, особливо враховуючи те, що заінтересована особа не повинна нести непропорційний та непомірний тягар (див. рішення "Спорронг та Лонрот проти Швеції" від 23 вересня 1982 року, серія А, N 52, стор. 26, п.69).

Як вбачається зі змісту заяви, представник позивача просить застосувати забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно відповідача (квартиру), що буде ефективним захистом прав позивача на майбутнє, що грунтується фактично на припущеннях.

Приймаючи до уваги наведені норми процесуального законодавства, з врахуванням роз`яснення Верховного Суду України, виходячи з оцінки доводів представника позивача щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням розумності, співмірності і обґрунтованості вимог заявника щодо забезпечення позову, забезпечення збалансованості інтересів сторін, наявності зв`язку між заходом щодо забезпечення позову і предметом позовної вимоги, відсутність доказів на підтвердження ринкової вартості нерухомого майна на які просить представник позивача накласти арешт, відсутність доказів, що можуть підтвердити імовірність утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття запропонованих ним заходів забезпечення позову, суд вважає, що заява про забезпечення позову не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 149 153, 260-261 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

У задоволенні заяви про забезпечення позову представника позивача ОСОБА_1 адвоката Ракущинець А.А., у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів - відмовити у повному обсязі.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду.

У відповідності до п.п. 15.5 ч.1 Перехідних положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди (Іршавський районний суд Закарпатської області).

Ухвала складена та підписана суддею 15.04.2021 року.

Суддя Іршавського

районного суду : О. Б. Гичка