УХВАЛА

10 серпня 2021 року

м. Київ

справа № 659/51/20

провадження № 61-537св21

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду Антоненко Н. О. (суддя-доповідач), Крата В. І., Русинчука М. М.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - Херсонський обласний лабораторний центр Міністерства охорони здоров`я України,

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу ОСОБА_1 , яка підписана адвокатом Пестрецовою Риммою Геннадіївною, на рішення Нижньосірогозького районного суду Херсонської області від 31 липня 2020 року в складі судді Цесельської О. С.та на постанову Херсонського апеляційного суду від 09 грудня 2020 року в складі колегії суддів Семиженка Г. В., Кузнєцової О. А., Радченка С. В.,

ВСТАНОВИВ :

У січні 2020 року ОСОБА_1 звернулася з позовом до Херсонського обласного лабораторного центру Міністерства охорони здоров`я України та просила скасувати наказ про звільнення як незаконний, поновити її на попередній роботі та стягнути з відповідача середній заробіток за час вимушеного прогулу.

Рішенням Нижньосірогозького районного суду Херсонської області від 31 липня 2020 року, залишеним без змін постановою Херсонського апеляційного суду від 09 грудня 2020 року, в задоволенні позову відмовлено.

06 січня 2021 року ОСОБА_1 подала до Верховного Суду касаційну скаргу на вказані судові рішення.

Ухвалою Верховного Суду від 29 березня 2021 року відкрито касаційне провадження в справі.

Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 1, 4 частини першої статті 389 ЦПК України, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України) та якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами 1, 3 статті 411 цього Кодексу (пункт 4 частини другої статті 389 ЦПК України).

В ухвалі Верховного Суду від 16 листопада 2020 року вказано, що касаційна скарга містить посилання на пункти 1, 4 частини другої статті 389 ЦПК України як на підставу касаційного оскарження та зазначено, що апеляційний суд при вирішенні справи не застосував висновків, викладених у постановах Верховного Суду України від 25 травня 2016 року в справі № 3048цс15, від 01 квітня 2015 року в справі № 6-40цс15, постановах Верховного Суду від 20 травня 2020 року в справі № 560/796/17, від 22 вересня 2020 року в справі № 161/7196/19, від 24 липня 2020 року в справі № 816/654/17, від 06 травня 2020 року в справі № 487/2191/17,постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 вересня 2018 року в справі № 800/538/17. Крім того, суди не дослідили зібрані в справі докази.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду вважає, що справа підлягає призначенню до судового розгляду, оскільки доводи касаційної скарги викликають необхідність перевірки правильності застосування судами норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 401, 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ :

Справу за позовом ОСОБА_1 до Херсонського обласного лабораторного центру Міністерства охорони здоров`я України про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, з урахуванням її категорії та складності призначити до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у складі колегії з п`яти суддів.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: Н. О. Антоненко

В. І. Крат

М. М. Русинчук