ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/846/21
провадження № 2/753/4220/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" червня 2021 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Сирбул О.Ф.,

за участю секретаря: Лаптєвої Ю.М.

представника відповідача Гудзь О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за кредитним договором,

в с т а н о в и в :

У січні 2021 року представник Товариства з обмеженою відповідальності «Вердикт Капітал» (далі - позивач, ТзОВ «Вердикт Капітал») звернулося до Дарницького районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_1 (далі - відповідач, ОСОБА_1 ) про стягнення боргу за кредитним договором. Згідно заявлених вимог, представник позивача просить суд стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» заборгованість за Кредитним договором №010/0040/82/0654159 від 03.07.2014 у розмірі 46 215,84 грн.

Вимоги позову обґрунтовані тим, що 03.07.2014 між ОСОБА_1 та ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» було укладено договір про надання банківських послуг у сфері страхування №010/0040/82/0654159, за умовами якого банк надав позичальнику кредит у розмірі 18 400,00 грн. зі сплатою 36,0% річних. Банк належним чином виконав свої зобов`язання, відкривши позичальнику відновлювальну кредитну лінію з лімітом 18 400,00 грн. 26 червня 2019 року між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ТОВ «Вердикт Капітал» укладено Договір про відступлення прав вимоги №114/2-9, відповідно до якого ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» відступило ТОВ «Вердикт Капітал», а ТОВ «Вердикт Капітал» набуло права вимоги за кредитним договором до позичальників та/або поручителів, в тому числі за договором кредиту №010/0040/82/0654159 від 03.07.2014.

Таким чином, ТОВ «Вердикт Капітал» наділено правом грошової вимоги до відповідача. За період користування кредитними коштами, позичальником здійснені часткові платежі на погашення основної суми кредиту, проте заборгованість позичальника за кредитним договором в повному обсязі не погашена.

Позивач вказує на те, що оскільки позичальником прострочено грошове зобов`язання по поверненню кредитних коштів, отриманих на підставі кредитного договору №010/0040/82/0654159 від 03.07.2014, а діюче законодавство не пов`язує припинення зобов`язання з наявністю судового рішення чи відкриття виконавчого провадження, у позивача виникло право на застосування наслідків такого порушення. Відповідно до ст. 625 ЦК України, позивачем нараховано заборгованість по сплаті 3% річних за користування кредитом та інфляційних втрат.

Станом на 04.12.2020 загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів, сплаті процентів за користування кредитом та пені за порушення умов кредитного договору становить 35 999,31 грн., з яких: заборгованість за кредитом (за тілом кредиту) - 23 319,98 грн.; заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги - 366,37 грн.; заборгованість за нарахованими відсотками згідно кредитного договору (з моменту відступлення права вимоги по дату виготовлення розрахунку заборгованості) -12 312,96 грн., пеня за подвійною обліковою ставкою НБУ -3990,37 грн., втрати від інфляції -4125,30 грн., 3% річних-2100,86 грн.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 16.02.2021 відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з виклику сторін, роз`яснено учасникам справи порядок подання заяв по суті справи та наслідки їх неподання.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду повідомлявся належним чином, проте надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій наполягав на заявлених позовних вимогах, просив їх задовольнити у повному обсязі, зазначив, що не заперечує проти ухвалення судом заочного рішення.

Представник відповідача у судовому засідання проти задоволення позовних вимог заперечувала з підстав викладених у відзиві на позов. Додатково пояснила про те, що у січні 2019 року відаповідач повністю виконав свої зобов`язання за договором перед АТ «Райффайзен Банк Аваль» - здійснив погашення заборгованості за кредитом. Банк не мав жодних претензій та закрив мої рахунки (поточний та кредитний). У середині 2020 року відповідачу стало відомо, що ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» має до ОСОБА_1 майнові претензії у рамках виконавчого провадження №61840117 щодо стягнення за Договором про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування №010/0040/82/0654159 від 03.07.2014 на його користь суми заборгованості у розмірі 29 223,59 грн.

Відповіді на відзив від позивача не надходило.

За змістом ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд зокрема вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати.

Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, вислухавши заперечення всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов таких висновків.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Судом установлено, що 03 липня 2014 року між відповідачем та ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» було укладено Договір про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування №010/0040/82/0654159, за умовами якого відповідач мав право отримати, а банк зобов`язаний за умови відсутності (недостатності) грошових коштів на картковому рахунку надати відповідачеві в межах поточного ліміту грошові кошти у розмірі та на умовах, встановлених Договором.

Розмір поточного ліміту кредиту відповідно до п. 1.3. Договору складав 18 400,00 грн., строк користування кредитом - 48 місяців, що починається із 03 липня 2014 року та закінчується 03 липня 2018 р. (п. 1.4. Договору), процентна фіксована ставка - 36,0 % річних (п.1.5. Договору). Відповідно до умов Договору, позичальник зобов`язується щомісяця, в термін до 20 числа кожного місяця здійснювати погашення заборгованості, а до 03.07.2018 закрити кредит повністю.

26 червня 2019 року між АТ «Райффайзен Банк Аваль» (первісний кредитор) та

ТзОВ «Вердикт Капітал (новий кредитор) укладено договір відступлення права вимоги №114/2-9, згідно умов якого первісний кредитор передає (відступає) новому кредиторові за плату, а новий кредитор приймає належні первісному кредитору права вимоги до боржників, вказаними у Реєстрі боржників (портфель заборгованості).

Згідно витягу з реєстру боржників до вказаного договору відступлення права вимоги, передано право вимоги до боржника ОСОБА_1 за кредитним договором №010/0040/82/0654159 від 04.07.2014, залишок по тілу кредиту в валюті кредиту -23 319,98 грн., залишок по відсотках в валюті кредиту-666,37 грн.

Позивач звертаючись до суду із вказаним позовом вказує на те, що загальний розмір заборгованості ОСОБА_1 за договором про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування №010/0040/82/0654159 станом на 04.12.2020, становить 35 999,31 грн., з яких: заборгованість за кредитом (за тілом кредиту) - 23 319,98 грн.; заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги - 366,37 грн.; заборгованість за нарахованими відсотками згідно кредитного договору (з моменту відступлення права вимоги по дату виготовлення розрахунку заборгованості) -12 312,96 грн.

Разом з тим, ТОВ «Вердикт Капітал», посилаючись на положення ст. 625 ЦК України просить стягнути з ОСОБА_1 на свою користь 3% річних - 2100,86 грн.; витрати від інфляції-4125,30 грн., пеню за подвійною обліковою ставкою НБУ - 3990,37 грн.

Згідно з п. 4 ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. (ч. 1 ст. 2 ЦПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Згідно ст.ст. 10-13 ЦПК України суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України.

Позивач обґрунтовує право грошової вимоги до відповідача Договором відступлення права вимоги №114/2-9 від 26.06.2019, який був укладений між АТ «Райффайзен Банк Аваль» та ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ», копію якого з додатками, в яких узгоджені відповідні форми відображення інформації, подано в якості доказів до справи.

Як убачається з матеріалів справи, 26 червня 2019 року між АТ «Райффайзен Банк Аваль» (первісний кредитор) та ТзОВ «Вердикт Капітал (новий кредитор) укладено договір відступлення права вимоги, за умовами якого до позивача перейшло право вимоги до боржників, зокрема за договором про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування №010/0040/82/0654159, укладеним 04.07.2014 року між АТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_1 .

Відповідно до умов Договору відступлення права вимоги №114/2-9 від 26.06.2019 АТ «Райффайзен Банк Аваль» передає (відступає) за плату позивачу, а позивач приймає належні банку права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників (портфель заборгованості). Перелік кредитних договорів, боржників, розрахунок сум заборгованості боржника на дату підписання договору зазначаються в Додатку 1 до Договору (Попередній реєстр боржників).

Відступлення права вимоги відбувається за умови виконання вимог, визначених п.2.2, 3.2 Договору відступлення права вимоги №114/2-9 та з моменту підписання сторонами реєстру (ів) боржників, складених за формою, наведеною в Додатку №2 договору. Обидва Додатки є невід`ємною частиною Договору.

Відповідно до ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов`язку боржника третьою особою.

Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом.

За правилами ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно із ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Отже, згідно з нормами чинного законодавства відступлення права вимоги може здійснюватися тільки відносно дійсної вимоги, що існувала на момент переходу цих прав.

Межі обсягу прав, що переходять до нового кредитора, можуть встановлюватися законом і договором, на підставі якого здійснюється перехід права. Обсяг і зміст прав, які переходять до нового кредитора є істотними умовами цього договору.

Відповідно до ч. 2 ст. 516 ЦК України передбачено, що якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За правилами ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідносини, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Зобов`язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк згідно з вказівками закону та договору (ст.ст. 525, 526 ЦК України).

Згідно з ч. 1 ст. 638 та ч. 1 ст. 640 ЦК України договір є укладеним з моменту досягнення в належній формі згоди з усіх істотних умов договору.

Частиною 2 ст. 640 ЦК України передбачено, що у разі, якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання майна або вчинення певної дії.

Проте, в поданому договорі відсутня будь-яка належним чином зафіксована інформація про те, банком відступлено право вимоги за Договором про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування № 010/0040/82/0654159 від 03.07.2014, укладеного між відповідачем та ПАТ «Райффайзен Банк Аваль».

Зокрема, позивачем не надано документів, які б доводили наявність у нього прав вимоги до відповідача, зокрема доказів, які б підтверджували про те, що відбулось відступлення права вимоги, зокрема не подано до суду Додаток 1 (Попередній реєстр боржників), Додаток 2 (Реєстр боржників) Договору, що унеможливлює суд встановити факт, що позивач набув права вимоги до відповідача за Договором про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування №010/0040/82/0654159 від 03.07.2014.

Також, згідно Витягу з Додатку №1 до Договору відступлення прав вимоги №114/2-9 від 26 червня 2019 року, дата отримання кредиту відповідачем зазначена 04.07.2014, тоді як Договір про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування №010/0040/82/0654159 було укладено 03.07.2014.

Доказами, які можуть підтвердити наявність або відсутність заборгованості, а також встановлювати розмір зазначеної заборгованості, можуть бути виключно документи первинної бухгалтерської документації, оформлені згідно норм ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність» та Постанови НБУ «Про затвердження Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України» від 04.07.2018 № 75, оскільки первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій та складені під час здійснення господарської операції - є правовою підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис, аналог власноручного підпису або підпис, прирівняний до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис».

Положенням про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України визначено, що операції, які здійснює банк, мають бути належним чином задокументовані (п. 41).

Підставою для бухгалтерського обліку операцій банку є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи (п. 42).

Первинні документи,складені в електронній формі, застосовуються в бухгалтерському обліку за умов дотримання вимог законодавства України про електронні документи та електронний документообіг (п. 43.) Меморіальні документи застосовуються банком для здійснення і відображення в обліку операцій банку і його клієнтів за безготівковими розрахунками відповідно до нормативно-правових актів Національного банку України (п. 46.).

Пунктом 51 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України визначено, що первинні та зведені облікові документи в паперовій/електронній формі повинні мати такі обов`язкові реквізити: 1) назву документа (форми); 2) дату складання; 3) найменування банку, від імені якого складений документ; 4) зміст та обсяг операції (підстави для її здійснення) та одиницю її виміру; 5) посади осіб, відповідальних за здійснення операції та правильність її оформлення; 6) особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні операції.

Відповідно до п. 56 Положення Банк має забезпечити безперервність процесу збору, оброблення та зберігання первинних документів, навіть під час передавання їх з однієї підсистеми до іншої в межах системи автоматизації банку. Відповідна інформація має бути цілісною, достовірною і несуперечливою.

Стаття 517 ЦК України передбачає, що первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні.

Розмір грошової вимоги позивач обґрунтовує розрахунком заборгованості ОСОБА_1 перед Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» (договір № 010/0040/82/0654159), станом на 04.12.2020.

Згідно цього розрахунку заборгованість відповідача перед позивачем за станом на 04.12.2020 становить 46 215, 85 грн., з яких: заборгованість за кредитом (за тілом кредиту) в розмірі 23 319,98 грн; заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги в розмірі 666,37 грн.; заборгованість за нарахованим відсотками згідно Кредитного договору (з моменту відступлення права вимоги по дату виготовлення розрахунку заборгованості) - 12 312,96 грн., нараховані 3% річних в розмірі 2 100,86 грн.; подвійна облікова ставка НБУ - в розмірі 3 990,37 грн.

Однак, наданий позивачем ТОВ «Вердикт Капітал» розрахунок заборгованості станом на 04.12.2020 не містить інформації про підстави нарахування зазначеної у позові суми, її складових, даних про внесення відповідачем платежів, а фактично є відображенням односторонніх арифметичних розрахунків позивача і не є правовою підставою для стягнення відповідних сум та не може бути доказом безспірності розміру грошових вимог позивача до відповідача.

Статтею 7 Договору про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування №10/0040/82/0654159 від 03.07.2014 передбачено умови відступлення права вимоги, зокрема п. 7.3 визначено, що Банк повідомляє Клієнта про факт відступлення права вимоги шляхом відправлення письмового повідомлення рекомендованим листом за адресою Клієнта. Обов`язок банку є виконаним за умови за наявності відмітки (квитанції) поштового повідомлення про направлення відповідного повідомлення.

Проте, позивачем до матеріалів справи не надано відповідних тому документів, щодо повідомлення відповідача про відступлення права вимоги за Договором у встановленому законодавством та договором порядку.

Таким чином, ТзОВ «Вердикт Капітал» не надало доказів, які б вказували на право грошової вимоги до відповідача.

Разом з тим, суд вважає за доцільне звернути у вагу на те, що у судовому засіданні встановлено, що на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса Броварського міського нотаріального округу Київської області Колейчик В.В. від 31 січня 2020 року., зареєстрованого в реєстрі за №847, позивачем стягнуто заборгованість з відповідача на користь ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» заборгованості в розмірі 29 223,59 грн. за договором про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування № 010/0040/82/0654159 від 03.07.2014, який наразі оскаржується ОСОБА_1 .

Тобто, з огляду на зазначені обставини у разі стягнення заборгованості з відповідача у вказаній цивільній справі може призвести до подвійного стягнення з відповідача за Договором про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування №010/0040/82/0654159 від 03.07.2014.

Статтями 12, 13, 77 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, згідно з якими кожна сторона повинна довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, а суд розглядає справу в межах заявлених вимог і вирішує справу на підставі наданих доказів. Даний принцип полягає у прояві в змагальній формі ініціативи та активності осіб, які беруть участь у справі. Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин даної справи. Сторони зобов`язані визначити докази, на які вони посилаються, як на підставу своїх вимог та заперечень, і довести обставини, якими вони обґрунтовують ці вимоги й заперечення.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь - які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці данні встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко-і відеозаписів, висновків експертів.

За змістом ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Таким чином, оскільки як встановлено судом позивачем не надано жодного доказу про відступлення йому права вимоги до відповідача - належно оформленого договору із додатками у вигляді повного списку боржників, в тому числі, відповідних відомостей щодо відповідача; розрахунку по кредитним зобов`язанням відповідача, виконаного на підставі первинних документів; докази належного повідомлення відповідача про зміну кредитора та розмір заборгованості за кредитним договором, який існував на момент переходу цих прав, доведеність якої є обов`язком позивача, позов ТОВ «Вердикт Капітал» до ОСОБА_2 про стягнення боргу за кредитним договором не підлягає задоволенню в повному обсязі.

У відповідності до положень ст. 141 ЦПК України, суд відносить судові витрати по сплаті судового збору за рахунок позивача, в розмірі, сплаченому при зверненні до суду з даним позовом.

Згідно п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача.

Враховуючи, що суд відмовляє в задоволенні позову, відшкодування судових витрат не здійснюється.

Керуючись ст.ст. 4, 12-13, 78-81, 133, 137, 258, 259, 264, 265, 268, 284, 289, 352-355 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

У задоволені позову Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за кредитним договором - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду, шляхом подання апеляційної скарги протягом 30-ти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: