Справа № 344/2559/17
Провадження № 2/344/250/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 серпня 2021 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої - судді Пастернак І.А.

секретаря Кріцак Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя, стягнення судових витрат, та за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про поділ майна, що є спільною сумісною власністю подружжя, а саме 1/2 частини квартири АДРЕСА_1 загальною вартістю 125 008,50 грн.

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась в суд з наведеним позовом до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя, мотивуючи тим, що з відповідачем вони перебувала у шлюбі з 27.10.2012 року. Від шлюбу мають неповнолітню дочку ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2, яка знаходиться на утриманні та вихованні позивачки. Рішенням Івано-Франківського міського суду від 30 січня 2017року шлюб між ними розірвано.За час шлюбу ними придбане спільне нерухоме майно, що належить їм на праві спільної сумісної власності, а саме: земельна ділянка для індивідуального садівництва в садівничому товаристві «Ластівка» с. Клузів Тисменицького р-ну Івана-Франківської області кадастровим номером :06:041:0041 площею 0,0601 га. придбана згідно договору купівлі - продажу серії та номеру 1981, виданого 14.12.2015р. приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Проців Л.Я. та зареєстрованої на відповідача вартістю на даний час - 69920,34грн. та нежитлове приміщення АДРЕСА_2 зареєстрований на відповідача на підставі свідоцтва про право власності, серія та номер НОМЕР_2 видане 23.03.2015р. реєстраційний номер 01 вартістю 271443,00грн., а всього ними придбано нерухомого майна, яке підлягає поділу між ними на загальну суму 341363,34 грн. Окрім нерухомого майна ними придбано спільне рухоме майно, яке підлягає поділу між ними, а саме: - виготовлену на замовлення меблеву стінку білого з чорним кольором яка складається з трьох дверної шафи-купе, письмового стола, шафи для посуду та книг вартістю 20 000,00 грн.; телевізор LG-40 дюймів вартістю 7 000 грн.; стінку для спальні вартістю 23 000 грн., що складається з 2-х ліжка, 2-х при ліжкових тумбочок, та двох-дверної шафи.; телевізор Samsung 32 дюймів вартістю 6500грн.; диван вартістю 5 000 грн. Всього придбано рухомого майна яке підлягає поділу між сторонами на загальну суму 61 500 грн. Згоди на добровільний поділ між ними не досягнуто. Просить постановити рішення, яким виділити позивачці у власність з врахуванням інтересів неповнолітньої дитини 1/2 частину земельної ділянки для індивідуального садівництва в садівничому товаристві « Ластівка» с. Клузів Тисменицького р-ну Івано-Франківської області кадастровим номером :06:041:0041 площею 0,0601га. придбаною згідно договору купівлі - продажу серії та номеру 1981 виданого 14.12.2015р. приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Проців Л.Я. та зареєстрованої на відповідача вартістю на даний час - 69920,34грн., а також 1/2 частку нежитлового приміщення АДРЕСА_2 зареєстрований на відповідача на підставі свідоцтва про право власності, серія та номер НОМЕР_2 видане 23.03.2015р. реєстраційний номер 01 вартістю 271443,00грн., виготовлену на замовлення меблеву стінку білого з чорним кольором яка складається з трьох дверної шафи-купе, письмового стола, шафи для посуду та книг вартістю 20 000,00 грн.; телевізор LG-40 дюймів вартістю 7 000 грн., диван вартістю 5500 грн., а всього майна на загальну суму 202681,67 грн. Відповідачу виділити у власність ? частину нежитлового приміщення АДРЕСА_2 зареєстрований на нього на підставі свідоцтва про право власності, серія та номер НОМЕР_2 видане 23.03.2015р. реєстраційний номер 01 вартістю 13572150грн., 1/2 частину земельної ділянки в садівничому кооперативі « Ластівка» с. Клузів Тисменицького р-ну Івано-Франківської області кадастровим номером :06:041:0041 площею 0,0601га, придбаною згідно договору купівлі - продажу серії та номеру 1981 виданого 14.12.2015р. приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Проців Л.Я. та зареєстрованої на відповідача вартістю на даний час - 34960,17грн., а всього майна на загальну суму 200181,67грн.Стягнути з відповідача понесені судові витрати.

02.10.2018 року відповідач подав відзив на позову заяву, в якому зазначив, що частково не погоджується з обсягом нерухомого майна, визначеного позивачем в якості спільної сумісної власністі подружжя та способом його розподілу, а також повністю не погоджується з визначенням вартості майна. Зокрема, позивач не включила до складу спільної сумісної власності подружжя нерухоме майно - 1/2 частина квартири АДРЕСА_1 , набута ОСОБА_1 за час шлюбу на підставі свідоцтва про право власності від 17.07.2015р., вартість якої становить 125 008,50 грн. Реальна вартість нерухомого майна, що є предметом позову є наступною: вартість земельної ділянка площею 0,0601 га в садівничому товаристві «Ластівка» с.Клузів Гисменицького району, кадастровий номер :060410041, яка придбана згідно договору купівлі-продажу від 14.12.2015р., згідно оцінки, що додається становить 124 799,00 грн. (69 929,34 грн. - згідно оцінки за первісним позовом); Вартість нежитлового приміщення № L 22,1 кв.м в житловому будинку АДРЕСА_2 , становить 70 000,00 грн. згідно оцінки, що додається (за первісним позовом - гараж № НОМЕР_1 площею 271 443,00 грн.) Щодо розподілу рухомого майна, відповідач зазначив наступне: Меблевий гарнітур чорного з білим кольорів придбаний за 17 000,00 грн. на замовлення та за кошти діда відповідача - ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , який разом з донькою та онуком проживає в квартирі АДРЕСА_1 . Також телевізор Sumsung 32 дюймів придбаний за кошти матері відповідача ОСОБА_6 . Відповідно, вказані речі не є спільною власністю подружжя. З врахуванням того, що сторони не можуть дійти згоди щодо розподілу спільної власності, а також позивач відмовилась укладати мирову щодо розподілу нерухомого майна як цілісних об`єктів з виплатою компенсації, вважає за можливе розподілити між подружжям нерухоме майно загальною вартістю 194 799,00 грн. в рівних долях, виділити у власність сторін по 1/2 частині земельної ділянки площею 0,0601 га в СТ «Ластівка» с.Клузів Тисменицького р-ну (загальною вартістю 124 799,00 грн., вартістю часток кожного з подружжя 62 399,5 грн.), та по 1/2 нежитлового приміщення № L площею 22,1 кв.м в буд. АДРЕСА_2 (загальною вартістю 70 000,00 грн., вартістю часток подружжя 35 000,00 грн.). Також, відповідач не заперечує щодо виділення у власність позивача телевізора LG 40 дюймів, придбаного в 2013р. орієнтовно за 7 000,00грн., дивана вартістю 5 000,00 грн., письмового стола, 3- дверної шафи-купе орієнтовною вартістю 9 000,00 грн., загальною вартістю 21 000,00 грн. (т.1 а.с.61-62).

04.02.2019 року ОСОБА_1 подала відповідь на відзив, в якому зазначила, що 1/2 частка квартири АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі продажу була оформлена на колишнього чоловіка ОСОБА_2 , який 21.01.2017р. подарив її своїй мамі - ОСОБА_6 . Остання в подальшому в суді намагалася довести що договір № ФП-8-87-026 купівлі продажу квартири АДРЕСА_1 укладений між ТзОВ «Форте-Буд» та покупцями ОСОБА_1 ,та ОСОБА_7 - удаваний в частині покупців, визнання її покупцем за договором та визнання права власності на квартиру. Рішенням від 29 березня 2018р. по справі № 344/7492/17 Івано-Франківського міського суду в задоволенні позову відмовлено, та визнано що позивачка правомірно придбала за власні кошти 1/2 частину квартири і володіє нею правомірно. Постановою Апеляційного суду Івано-Франківської області від 31 травня 2018р. рішення міського суду залишено без змін. Позовні вимоги підтримала просила задоволити (т.1 а.с.78-80).

02.10.2018 року представник ОСОБА_3 - адвокаи Бандура В.О. подав до суду зустрічну позовну заяву, мотивуючи тим, що за час шлюбу подружжям набуто нерухоме майно, зазначене в первісному позові, а саме: земельна ділянка площею 0,0601 га в садівничому товаристві «Ластівка» с.Клузів Тисменицького району, кадастровий номер :060410041, придбана згідно договору купівлі-продажу від 14.12.2015р., вартість якої становить 124 799,00 грн. згідно оцінки, (69 929,34 грн. - згідно оцінки за первісним позовом); нежитлове приміщення № L 22,1 кв.м в житловому будинку АДРЕСА_2 , вартість якого становить 70 000,00 грн.згідно оцінки, (за первісним позовом - гараж № НОМЕР_1 площею 271 443,00 грн.). Проте, в первісному позові не зазначено інше нерухоме майно, яке також набуте подружжям за час шлюбу, є спільною сумісною власністю подружжя, а тому має бути включено до сукупності майна, що підлягає поділу, а саме - 1/2 частина квартири АДРЕСА_1 , набута ОСОБА_1 за час шлюбу на підставі свідоцтва про право власності від 17.07.2015р., вартість якої становить 125 008,50 грн. згідно оцінки. Вказана частина квартири є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя в розумінні ст.ст. 60, 61 Сімейного кодексу України. Просив, поділити нерухоме майно, що є спільною сумісною власністю подружжя, а саме 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 загальною вартістю 125 008,50 грн. наступним чином: визнати за ОСОБА_3 право власності на 1/4 квартири АДРЕСА_1 , вартістю 62 504,25 грн. Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/4 квартири АДРЕСА_1 вартістю 62 504,25 грн. (т.2 а.с.2-4).

Ухвалою суду від 17.05.2019 року вищевказані позови об`єднані в одне провадження (а.с. 89, т.1).

04.02.2019 року ОСОБА_1 подала відзив на зустрічний позов в якому просила у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_3 відмовити (т.2 а.с.23-24).

Позивач позові вимоги підтримала, просила задоволити в повному обсязі. Щодо задоволення зустрічного позову заперечила, просила відмовити.

Відповідач проти вимог первісного позову частково заперечив з мотивів наведених у відзиві. Зустрічний позов підтримав, просив задоволити.

Заслухавши пояснення сторін, всебічно, повно та об`єктивно дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

Згідно ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Як судом встановлено, сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 27.10.2012 року.

Рішенням Івано-Франківського міського суду від 30.01.2017 року, яке набрало законної сили 10.02.2017 року, розірвано шлюб між ОСОБА_7 та ОСОБА_1 (т.1 а.с.5).

Сторони по даній справі є батьками ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серія НОМЕР_4 (т.1 а.с.6).

Як вбачається з копії звіту про проведення незалежної оцінки гаража, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , ринкова вартість об`єкта оцінки становить 271 433,00 грн.(т.1 а.с.7-8).

Згідно висновку оцінювача про ринкову вартість земельної ділянки, що знаходиться в садівничому кооперативі «Ластівка» с. Клузів Тисменицького р-ну Івано-Франківської області кадастровим номером :06:041:0041 площею 0,0601га становить 69 920,34 грн. (т.1 а.с.9).

ОСОБА_7 на праві приватної власності належить земельна ділянка, яка знаходиться в садівничому кооперативі «Ластівка» с. Клузів Тисменицького р-ну Івано-Франківської області кадастровим номером :06:041:0041 площею 0,0601га, згідно договору купівлі-продажу від 14.12.2015 року, та нежитлове приміщення №L, площею 22,1 кв.м., по АДРЕСА_2 , що підтверджується Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно ( т.1 а.с.10-12).

З копії звіту про оцінку майна від 17.07.20918 року, вбачається, що ринкова вартість нежитлового приміщення № L, загальною площею 22,1 кв.м., що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 складає 70 000 грн. (т.1 а.с.63-67).

Відповідно до звіту про експертну грошову оцінку земельної ділянки для ведення садівництва, загальною площею 0, 0601 га, що знаходиться в садівничому кооперативі «Ластівка» с. Клузів Тисменицького р-ну Івано-Франківської області кадастровим номером :06:041:0041 становить 124 799,00 грн. (т.1 а.с.68-72).

Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльністю. Право приватної власності набувається в порядку визначеному законом. Громадяни для задоволення своїх потреб можуть користуватися об`єктами права державної та комунальної власності відповідно до закону. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Статтею 60 СК України передбачено, що майно набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Згідно з ст. 63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Дружина і чоловік мають право на поділ майна,що належить їм на праві спільної сумісної власності,незалежно від розірвання шлюбу(ч.1ст.69СК України).

У разі поділу майна,що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя,частки майна дружини та чоловіка є рівними,якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, ухилявся від участі в утриманні дитини (дітей), приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім`ї (ст. 70 СК України).

Майно,що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення (ст. 71 СК України).

Відповідно до ч.1 ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.

Майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом (ч.3 ст.368 ЦК України(.

Згідно з ст. 365 ЦК України право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників якщо: частка є незначною і не може бути виділена в натурі, річ є неподільною, спільне володіння і користування майном є неможливим, таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника чи членам його сім`ї.

Статтею 392 ЦК України встановлено, що власник майна може пред`явити позов про визнання права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема, із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (відповідно до ст. 328 ЦК України).

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених ЦПК України (ст. 13 ЦПК України).

Згідно п. п. 23, 24постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21.12.2007 року«Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», вирішуючи між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (ст. ст. 60, 69 СК України, ч. 3ст. 368 ЦК), відповідно до ч. ч. 2, 3ст. 325 ЦКможуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом.

В судовому засіданні встановлено, що не заперечується сторонами, та підтверджується документально, що в даному випадку об`єктами спільної сумісної власності подружжя є:

1)земельна ділянка для індивідуального садівництва в садівничому товаристві «Ластівка» с. Клузів Тисменицького р-ну Івана-Франківської області кадастровим номером :06:041:0041 площею 0,0601 га. придбана згідно договору купівлі - продажу серії та номеру 1981, виданого 14.12.2015р. приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Проців Л.Я.

2)нежитлове приміщення АДРЕСА_2 зареєстрований на відповідача на підставі свідоцтва про право власності, серія та номер НОМЕР_2 видане 23.03.2015р. реєстраційний номер 01 .

Оскільки, вищевказане майно придбано сторонами під час перебування у шлюбі, а отже є спільною сумісною власністю подружжя, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в цій частині, визнавши за позивачкою і відповідачем право власності по 1/2 частини цього майна, а саме: кожному по 1/2 земельної ділянки для індивідуального садівництва в садівничому товаристві «Ластівка» с. Клузів Тисменицького р-ну Івана-Франківської області кадастровим номером :06:041:0041 площею 0,0601 га. придбаної згідно договору купівлі - продажу серії та номеру 1981, виданого 14.12.2015р. приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Проців Л.Я. по 1/2 нежитлового приміщення АДРЕСА_2 зареєстрований на відповідача на підставі свідоцтва про право власності, серія та номер НОМЕР_2 видане 23.03.2015р. реєстраційний номер 01 .

Що стосується вимоги позивачки за первісним позовом про виділення їй у власність виготовлену на замовлення меблеву стінку білого з чорним кольором, яка складається з трьох дверної шафи-купе, письмового стола, шафи для посуду та книг вартістю 20 000,00 грн.; телевізор LG-40 дюймів вартістю 7 000 грн., диван вартістю 5500 грн. та виділення у власність відповідачу стінку для спальні вартістю 23 000 грн., що складається з 2-х спального ліжка, 2-х при ліжкових тумбочок, та двох-дверної шафи, телевізор Samsung 29 дюймів вартістю 6500 грн., то така вимога підлягає до часткового задоволення з огляду на наступне.

Відповідно до товарного чеку від 27.12.2016 року сторонами було придбано: стінку під замовлення (корпус темний фас.-білий) - 20 000 грн.; спальню під замовлення (корпус беж, вставка горіх) - 23 000 грн.; диван « Лондон » - 5 000 грн. (а.с. 81)

Матеріали справи не містять доказів на підтвердження наявності іншого рухомого майна.

За таких обставин, суд позбавлений можливості визначити усі об`єкти, що мають правовий статус спільного сумісного майна подружжя, джерело отримання грошових коштів, витрачених на їх придбання, їх дійсну вартість та розподілити таке майно між сторонами, враховуючи принцип рівності часток подружжя.

Таким чином, підсумовуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне виділити у власність ОСОБА_1 меблеву стінку виготовлену під замовлення (білого з чорним кольором), яка складається з трьох дверної шафи-купе, письмового стола, шафи для посуду та книг вартістю 20 000 грн., диван «Лондон» вартістю 5 000 грн., а відповідачу виділити стінку для спальні виготовлену під замовлення, що складається з 2-х спального ліжка, 2-х при ліжкових тумбочок та 2-х дверної шафи вартістю 23 000 грн.

Щодо вимоги позивача за зустрічним позовом ОСОБА_2 про поділ нерухомого майна, що є спільною сумісною власністю подружжя, а саме 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 загальною вартістю 125 008,50 грн., то вказана вимога підлягає до задоволення з огляду на наступне.

Згідно з Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, двокімнатна квартира АДРЕСА_1 , на праві приватної спільної часткової власності належить, ОСОБА_6 , ОСОБА_1 , розмір частки по 1/2 ( т.2 а.с.6).

Як вбачається із звіту про оцінку майна, ринкова вартість двокімнатної квартири загальною площею 65,8 кв.м, що розташована за адресою: АДРЕСА_3 становить 250 017 грн.(т.2 а.с.7-11).

Звертаючись до суду із позовом позивач за зустрічним позовом ОСОБА_2 наполягає на тому, що спірна 1/2 частина квартири є спільною сумісною власністю подружжя яка підлягає поділу, а інша 1/2 частина спірної квартири належить іншому власнику, його матері.

Рішенням Івано-Франківського міського суду від 29.03.2018 року, яке постановою Апеляційного суду від 31.05.2018 року залишено без змін, в задоволенні позову ОСОБА_6 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про визнання договору купівлі-продажу квартири удаваним в частині покупців, визнання покупцем за договором та визнання права власності на квартиру відмовлено.

Даним рішенням встановлено, що 25.02.2014 року між ТзОВ «ФОРТЕ-БУД» та ОСОБА_7 , ОСОБА_1 укладено договір купівлі-продажу нерухомого майна (квартири), яке буде створено у майбутньому № ФП-8-7-026, предметом якого є двокімнатна квартира, загальною площею 65 кв.м. на 7 поверсі 8 під`їзду, що розташована в багатоквартирному житловому будинку з приміщенням громадського призначення та громадського харчування по АДРЕСА_4 . Відповідно до договору дарування частки квартири від 24.01.2017 року, ОСОБА_2 подарував своїй матері ОСОБА_6 належну йому 1/2 частку квартири АДРЕСА_1 . (а.с.103-114, т.2 )

Керуючись ч.4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Відповідачка за зустрічним позовом заперечуючи проти даної позовної вимоги, вказує, що даним рішенням встановлено, що 1/2 частка квартири куплена нею за особисті кошти.

Однак, рішенням Івано-Франківського міського суду від 29.03.2018 року, яке постановою Апеляційного суду від 31.05.2018 року залишено без змін, не встановлено належність 1/2 частки спірної квартири на праві особистої приватної власності ОСОБА_1 .. ОСОБА_1 з позовом про визнання спірної 1/2 частки у квартирі АДРЕСА_1 особистої приватною власністю не зверталася, жодних рішень, якими б було встановлено право особистої приватної власності ОСОБА_1 1/2 частки квартири АДРЕСА_1 немає.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 372 ЦК України у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається що частки у співвласників є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що 1/2 частки спірної квартири є спільною сумісною власністю подружжя, та підлягає поділу в судовому порядку, а тому слід визнати за ОСОБА_3 право власності на 1/4 частки квартири АДРЕСА_1 .

Відповідно до ст. 77, 79, 80 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

На основі повно та всебічно з`ясованих обставин справи, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню, суд дійшов висновку, що позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя підлягає до часткового задоволення, а вимоги зустрічного позову ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про поділ майна, що є спільною сумісною власністю подружжя, а саме 1/2 частини квартири АДРЕСА_1 загальною вартістю 125 008,50 грн. підлягають до задоволення в повному обсязі.

Згідно із ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 60-71 Сімейного Кодексу України, ст. 364, 368 ЦК України, ст. ст. 12, 76-78, 81, 133, 137, 141, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя, стягнення судових витрат - задоволити частково.

Визнати за ОСОБА_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_3 право власності на:

- 1/2 частину земельної ділянки для індивідуального садівництва в садівничому товаристві «Ластівка» с. Клузів Тисменицького р-ну Івана-Франківської області кадастровим номером :06:041:0041 площею 0,0601 га. придбаної згідно договору купівлі - продажу серії та номеру 1981, виданого 14.12.2015р. приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Проців Л.Я.;

- 1/2 частину нежитлового приміщення АДРЕСА_2 зареєстрований на ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право власності, серія та номер НОМЕР_2 видане 23.03.2015р. реєстраційний номер 01 .

Визнати за ОСОБА_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_3 в порядку поділу спільного майна подружжя право власності та виділити в натурі наступне майно:

-меблеву стінку виготовлену під замовлення (білого з чорним кольором), яка складається з трьох дверної шафи-купе, письмового стола, шафи для посуду та книг вартістю 20 000 грн.;

- диван « Лондон » вартістю 5 000 грн.

Визнати за ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_5 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 право власності на:

- 1/2 частину земельної ділянки для індивідуального садівництва в садівничому товаристві «Ластівка» с. Клузів Тисменицького р-ну Івана-Франківської області кадастровим номером :06:041:0041 площею 0,0601 га. придбаної згідно договору купівлі - продажу серії та номеру 1981, виданого 14.12.2015р. приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Проців Л.Я.;

- 1/2 частину нежитлового приміщення АДРЕСА_2 зареєстрований на ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право власності, серія та номер НОМЕР_2 видане 23.03.2015р. реєстраційний номер 01 .

Визнати за ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_5 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 в порядку поділу спільного майна подружжя право власності та виділити в натурі наступне майно:

- стінку для спальні виготовлену під замовлення, що складається з 2-х спального ліжка, 2-х при ліжкових тумбочок та 2-х дверної шафи вартістю 23 000 грн.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_5 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 на користь ОСОБА_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_3 - судовий збір в розмірі 2027,00 грн.

В задоволенні решти вимог первісного позову відмовити.

Позовні вимоги за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про поділ майна, що є спільною сумісною власністю подружжя, а саме 1/2 частини квартири АДРЕСА_1 загальною вартістю 125 008,50 грн. - задоволити.

Визнати за ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_5 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 право власності на 1/4 частки квартири АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_3 право власності на 1/4 частки квартири АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржено до Івано-Франківського апеляційного суду через Івано-Франківський міський суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Довідка: повний текст рішення виготовлено 17.08.2021 року.

Суддя Пастернак І.А.