Справа № 163/1766/21
Провадження № 2-з/163/4/21
ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 серпня 2021 року Любомльський районний суд Волинської області

в складі головуючого судді Шеремети С.А.

розглянувши в письмовому провадженні в приміщенні суду в місті Любомль Волинської області заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову,

в с т а н о в и в :

12 серпня 2021 року в канцелярії суду зареєстрована позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди матеріальної шкоди в сумі 258 539,34 гривень та моральної шкоди в сумі 258 539,34 гривень.

Одночасно із позовною заявою позивач подав заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на належне відповідачу ОСОБА_2 майно: квартиру АДРЕСА_1 ; автомобіль «Mersedes Sprinter», реєстраційний номер НОМЕР_1 ; причіп «ПГ 02-И», реєстраційний номер НОМЕР_2 . Заяву обґрунтував тим, що в разі задоволення позову у відповідача виникне обов`язок щодо сплати коштів, яких у нього може не бути і він могтиме ухилятися від виконання покладеного на нього рішенням суду грошового зобов`язання. Тому з метою недопущення неможливості виконання судового рішення в майбутньому вважає наявними підстави для забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно відповідача.

На підставі ч.1 ст.153 ЦПК України суд розглянув заяву без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

У частині 1 статті 150 ЦПК України наведено перелік видів заходів забезпечення позову, серед яких накладення арешту на майно.

Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. Заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті, або до набрання законної сили рішенням про відмову в позові.

Пленум Верховного Суду України у пункті 4 постанови №9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» роз`яснив, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Відповідно до ч.3 ст.150 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

При цьому цивільний процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову.

З досліджених матеріалів позову вбачається, що між сторонами виник спір майнового характеру щодо стягнення заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди матеріальної шкоди та моральної шкоди в загальній сумі 517 078,68 гривень.

Відповідач ОСОБА_2 є власником квартири АДРЕСА_2 , автомобіля «Mersedes Sprinter», реєстраційний номер НОМЕР_1 та причепа «ПГ 02-И», реєстраційний номер НОМЕР_2 , що підтверджується Інформаціє з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 09 серпня 2021 року та копіями свідоцтв про реєстрацію транспортних засобів серії НОМЕР_3 , серії НОМЕР_4 .

З огляду на викладене та з урахуванням підстав і змісту позову, надавши оцінку відповідності виду забезпечення позову позовним вимогам, балансу інтересам сторін, суд дійшов висновку про необхідність вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на належне відповідачу майно, оскільки невжиття цього заходу забезпечення позову може ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду у разі задоволення заявлених позовних вимог.

Разом із цим, суд вважає недоведеною позивачем належними доказами необхідність у накладені арешту на усе вищевказане належне відповідачу майно (квартиру, автомобіль, причіп).

З урахуванням ціни позову, ринкових цін на житло (квартири) та транспортні засоби, вимог ч.3 ст.150 ЦПК України щодо співмірності заходів забезпечення позову із заявленими позовними вимогами, суд вбачає підстави для накладення арешту лише на належну відповідачу квартиру.

У зв`язку із цим заяву позивача про забезпечення позову належить задовольнити частково.

Крім цього, суд зазначає, що арешт майна є тимчасовим заходом та обмежує власника лише у праві розпоряджатися ним (відчужувати, знищувати, переробляти), на право користування та володіння майном забезпечення позову не впливає.

Відтак, накладення арешту на належну відповідачу квартиру не призведе до обмеження його права володіння та користування зазначеним нерухомим майном, а лише тимчасово унеможливить розпорядження ним.

Керуючись ст.ст.149-153, 260 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі № 163/1766/21 за його позовом до ОСОБА_2 про стягнення заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди матеріальної та моральної шкоди задовольнити частково.

Накласти арешт на належну на праві власності ОСОБА_2 квартири АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01.

У задоволенні решти заявлених вимог відмовити.

Виконання ухвали в частині накладення арешту доручити Луцькому районному відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів).

Ухвала підлягає негайному виконанню.

На ухвалу протягом 15 днів з дня її складення може бути подано апеляційну скаргу до Волинського апеляційного суду через Любомльський районний суд.

Ім`я позивача ОСОБА_1 ; місце проживання - АДРЕСА_3 ; РНОКПП НОМЕР_5 ;

Ім`я відповідача ОСОБА_2 ; місце реєстрації - АДРЕСА_4 ; фактичне місце проживання - АДРЕСА_5 ; РНОКПП НОМЕР_6 .

Головуючий: суддя С.А.Шеремета