Справа № 189/1200/20
У Х В А Л А

14.04.2021 року смт. Покровське Дніпропетровської області

Покровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Чорної О.В.,

за участю секретаря судового засідання Корхової М.Г.,

учасники судового розгляду:

позивач ОСОБА_1 ,

представник позивача ОСОБА_2 ,

представник відповідача Гладіліна О.В. в режимі відеоконференцзвязку,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання представника позивача ОСОБА_2 у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Банк Кредит Дніпро» про захист прав споживача шляхом визнання договору частково недійсним та стягнення безпідставно сплачених коштів про зупинення провадження у справі, -

встановив:

У провадженні Покровського районного суду Дніпропетровської області перебуває цивільна справа за позовом (уточненим) ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Банк Кредит Дніпро» про захист прав споживача шляхом визнання договору частково недійсним та стягнення безпідставно сплачених коштів.

14.04.2021 року до суду надійшло клопотання представника позивача ОСОБА_2 про зупинення провадження у справі, у зв`язку з наступним.

Представник позивача ОСОБА_2 у клопотанні зазначає, що на розгляді в Верховному Суді у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду перебуває справа за № 496/3134/19 про визнання недійсним кредитного договору, зокрема з підстав того що в ньому встановлено обов`язок позичальника сплачувати комісію за обслуговування кредитної заборгованості що є порушенням статей 11,18,19 Закону України «Про захист прав споживачів», вважає вказану справу такою, що пов`язана подібними правовідносинами та предметом позову зі справою за позовом ОСОБА_1 до АТ «Банк Кредит-Дніпро» про захист прав споживача шляхом визнання договору частково недійсним, та стягнення безпідставно сплачених коштів.

Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 24.03.2021 року по справі № 496/3134/19, вказану справу передано на розгляд Великої Палати Верховного Суду.

Вказана ухвала Верховного Суду мотивована тим що потенційно справи про визнання недійсним кредитного договору у частині встановлення комісії за обслуговування кредиту згідно Закону України «Про споживче кредитування» (стягнення заборгованості за такими договорами) можуть перебувати на розгляді не тільки у суді касаційної, але й судах апеляційної та першої інстанції, а також виникнути у майбутньому.

Згідно пункту 5) частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи про захист прав споживачів, ціна позову в яких не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Оскільки у переважній більшості випадків справи цієї категорії є малозначними в силу закону, то рішення Великої Палати Верховного Суду за наслідкам вирішення цієї правової проблеми має стати орієнтиром при вирішенні подібних справи судами першої та апеляційної інстанції.

Колегія суддів вважає, що передача справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду необхідна для забезпечення розвитку права та формування єдиної правозастосовчої практики з урахуванням таких аспектів розгляду справ про визнання недійсним кредитного договору у частині встановлення комісії за обслуговування кредиту згідно Закону України «Про споживче кредитування» (стягнення заборгованості за такими договорами), що свідчить про виключність цієї правової проблеми, зокрема, необхідність визначення: (а) чи можливе встановлення комісії згідно Закону України «Про споживче кредитування»; (б) чи має кваліфікуватися умова договору, що передбачає комісію, як дійсна/нікчемна/оспорювана.

Посилається на п. 10 частини 1 статті 252 ЦПК України згідно якої суд за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи може зупинити провадження у справі у випадку перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (у іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.

В судовому засіданні представник позивач ОСОБА_2 клопотання підтримав, просив задовольнити.

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_3 заперечила заявлене клопотання про зупинення провадження у справі, посилаючись на ч. 3 ст. 210 ЦПК України, згідно якої провадження у справі на стадії її розгляду по суті зупиняється тільки з підстав, встановлених пунктами 1-3 частини першої статті 251 та пунктами 1-3 частини першої статті 252 цього Кодексу, зазначивши, що клопотання заявлене на стадії розгляду справи по суті і зупинення провадження у справі на підставі п. 10 ч. 1 ст. 252 ЦПК України не передбачене чинним ЦПК.

Суд, заслухавши сторони, дослідивши клопотання, дійшов наступного.

Як вбачається з позовної заяви, позивач ОСОБА_1 просить визнати частково недійсним з моменту укладення договору п. 1.2. кредитного договору №5931 від 29.11.2019 року, укладеного між ОСОБА_1 і АТ «Банк Кредит Дніпро» в частині зобов`язання сплатити клієнтом на користь банку щомісячну комісію за обслуговування кредиту з 29.11.2019 по 28.03.2021 у розмірі 5% від суми кредиту, з 29.03.2021 по 28.06.2022 4% від суми кредиту, з 29.06.22 по 28.09.2023 3% від суми кредиту, з 29.09.2023 по 29.11.2024 1,95 % від суми кредиту; визнати частково недійсним з моменту укладення договору в частині відображення в графіку платежів щомісячної комісії, визнати частково недійсним з моменту укладення договору розділ 4 договору «Графік платежів» в 4 та 8 частині визначеної даним графіком сплати щомісячної комісії на загальну суму 155682,00 грн. та стягнути з відповідача на користь позивача безпідставно сплачені кошти на погашення щомісячної комісії в сумі 55800,00 грн.

Як вбачається з Ухвали Верховного Суду від 24.03.2021 року у справі №496/3134/19, передача справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду необхідна для забезпечення розвитку права та формування єдиної правозастосовчої практики з урахуванням таких аспектів розгляду справ про визнання недійсним кредитного договору у частині встановлення комісії за обслуговування кредиту згідно Закону України «Про споживче кредитування» (стягнення заборгованості за такими договорами), що свідчить про виключність цієї правової проблеми, зокрема, необхідність визначення: (а) чи можливе встановлення комісії згідно Закону України «Про споживче кредитування»; (б) чи має кваліфікуватися умова договору, що передбачає комісію, як дійсна/нікчемна/оспорювана.

У зазначеній ухвалі Верховного суду детально проаналізовано практику судів всіх інстанцій, у тому числі, вищих судів, і констатовано, що єдина практика розгляду таких справ відсутня, внаслідок чого одні суди вважають умови кредитного договору із обов`язком позивальника сплачувати комісію банку оспорюваними, а інші нікчемними, внаслідок чого судами встановлюється різна правова природа таких договорів, наслідки їх укладання та порядок виконання.

З правового аналізу даної ухвали Верховного Суду і матеріалів цивільної справи №189/1200/20 вбачається, що в обидвах справах маються подібні відносини, а суду першої інстанції для ухвалення мотивованого, обґрунтованого рішення потрібно визначитися, у тому числі з наступними питаннями: чи можливе встановлення комісії згідно Закону України «Про споживче кредитування»; чи має кваліфікуватися умова договору, що передбачає комісію, як дійсна/нікчемна/оспорювана, а ці питання і є предметом розгляду Великої Палати Верховного Суду у справі №496/3134/19.

Відповідно до п. 10 частини 1 статті 252 ЦПК України суд за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи може зупинити провадження у справі у випадку перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (у іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.

Як вбачається з даних Єдиного Державного реєстру судових рішень ухвала Верховного Суду від 24.03.2021 року у справі №496/3134/19 зареєстрована у даному Реєстрі 28.03.2021 року, оприлюднена 29.03.2021 року.

Як вбачається з протоколу судового засідання від 24.03.2021 року у матеріалах справи №189/1200/20 Покровський районний суд Дніпропетровської області розпочав розгляд справи по суті 24.03.2021 року, отже, станом на 24 березня 2021 року позивач не міг знати про наявність такої ухвали Верховного суду і фізично не міг надати клопотання про зупинення провадження у справі раніше, ніж вона була оприлюднена у Реєстрі. Наступне судове засідання призначене на 14.04.2021 року.

Суд, розглядаючи цивільні справи, окрім норм ЦПК керується загальними принципами цивільного судочинства, у тому числі, принципом верховенства права, зазначеному у статті 10 ЦПК України, згідно якої суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини зауважив, що одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, який, між іншим, вимагає щоб при остаточному вирішенні справи судами їх рішення не викликали сумнівів (BRUMARESCU v. ROMANIA, № 28342/95, § 61, ЄСПЛ, від 28 жовтня 1999 року), про що зазначено, зокрема, і в ухвалі Верховного Суду від 24.03.2021 року у справі №496/3134/19.

Виходячи з наведеного, враховуючи, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави, суд вважає за необхідне задовольнити заявлене клопотання з тим, щоб мати можливість у подальшому ухвалити обґрунтоване, мотивоване рішення у справі.

Керуючись статтями 2, 5, 10-13, 18, п. 10 ч. 1 ст. 252, 257-259, 263 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

постановив:

Клопотанняпредставника позивача ОСОБА_2 про зупинення провадження у справі задовольнити.

Провадження по справі № 189/1200/20 за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Банк Кредит Дніпро» про захист прав споживача шляхом визнання договору частково недійсним та стягнення безпідставно сплачених коштів зупинити на підставі п. 10 ч.1 ст.252 ЦПК України до розгляду справи №496/3134/19 Великою Палатою Верховного Суду. Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду протягом 15-ти днів з дня її проголошення.

Суддя О.В. Чорна