Справа № 2-2106/06
Провадження № 4-с/524/13/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2021 року Автозаводський районний суд м. Кременчука в складі головуючого судді Андрієць Д.Д., за участю секретаря Кулинич М.М., скаржника ОСОБА_1 , представника заінтересованої особи Шамало Ю.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кременчуці скаргу ОСОБА_1 на дії головного державного виконавця Автозаводського відділу державної виконавчої служби у місті Кременчуці Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Загребельного А.Ю., заінтересована особа - ОСОБА_2

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Автозаводського районного суду м.Кременчука із скаргою на дії головного державного виконавця Автозаводського відділу державної виконавчої служби у місті Кременчуці Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Загребельного А.Ю. в якій скаржник просив:

-Визнати неправомірними дії головного державного виконавця Автозаводського відділу державної виконавчої служби у місті Кременчуці Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Загребельного А.Ю. щодо визначення суми заборгованості по сплаті ОСОБА_1 аліментів на користь ОСОБА_2 на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за період з 30.10.2013 по 01.03.2021;

-Скасувати довідку розрахунок заборгованості зі сплати аліментів від 09.12.2020 у виконавчому провадженні №57913782;

-Зобов`язати державного виконавця Автозаводського відділу державної виконавчої служби у місті Кременчуці Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Загребельного А.Ю., який здійснює виконавче провадження №57913782, визначити суму заборгованості ОСОБА_1 зі сплати аліментів на користь ОСОБА_2 на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виключивши аліменти за період, який передує моменту відкриття виконавчого провадження №57913782.

На обґрунтування своїх вимог скаржник зазначив, що в провадженні Автозаводського відділу державної виконавчої служби у місті Кременчуці Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) перебувало виконавче провадження про стягнення з нього на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .. Виконавчий лист було повернуто стягувачу 29.10.2013. Повторно виконавчий лист пред`явлено до виконання 13.12.2018. Однак, заборгованість по сплаті аліментів була розрахована головним державним виконавцем не з моменту відкриття виконавчого провадження, а з 30.10.2013(наступного дня, після повернення виконавчого документа стягувачу). Вважає, що до даних правовідносин має бути застосована ст.194 СК України в редакції, яка діяла до липня 2018 року. Крім того, на його переконання виконавчий лист підлягає виконанню з моменту пред`явлення стягувачем виконавчого листа до примусового виконання, оскільки від стягувача не надійшла заява про стягнення аліментів за минулий період.

В судовому засіданні скаржник підтримав свою скаргу та просив її задовольнити з підстав, викладених у ній.

Представник Автозаводського відділу державної виконавчої служби у місті Кременчуці Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) проти задоволення скарги заперечувала. Зазначила, що розрахунок аліментів було проведено відповідно до ст.194 СК України, яка передбачала, що аліменти можуть бути стягнуті за виконавчим листом за минулий час, але не більш як за десять років, що передували пред`явленню виконавчого листа до виконання. Вказала, що заява стягувача не містить відомостей про отримання аліментів за минулий період, а також боржником не було долучено доказів, які б підтвердили сплату аліментів за минулий період.

Вислухавши пояснення учасників процесу, суд дійшов висновку про те, що скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст.447, 451 Цивільного процесуального кодексу України(далі ЦПК України) сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи. За результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Згідно із статтею 180 Сімейного кодексу України (далі - СК України) батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (частина третя статті 181 СК України).

Згідно із ч.1 ст.194 СК України в редакції, яка діяла на час відкриття виконавчого провадження аліменти можуть бути стягнуті за виконавчим листом за минулий час, але не більш як за десять років, що передували пред`явленню виконавчого листа до виконання.

Натомість, в ч.1 ст.194 СК України в редакції, яка діяла на час ухвалення рішення суду про стягнення аліментів та повернення виконавчого документа стягувачу, було передбачено, що аліменти можуть бути стягнуті за виконавчим листом за минулий час, але не більш як за три роки, що передували пред`явленню виконавчого листа до виконання.

Відповідно до ч.1, ч.3 ст.71 ЗУ «Про виконавче провадження» порядок стягнення аліментів визначається законом. Виконавець стягує з боржника аліменти у розмірі, визначеному виконавчим документом, але не менше мінімального гарантованого розміру, передбаченого Сімейним кодексом України. Визначення суми заборгованості із сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому Сімейним кодексом України.

Судом вбуло встановлено, що в провадженні Автозаводського ВДВС перебуває виконавче провадження №57913782 з примусового виконання виконавчого листа 2106/06 від 07.06.2006.

Виконавче провадження відкрито на підставі заяви стягувача від 13.12.2018.

Згідно довідки розрахунку заборгованості зі сплати аліментів, станом на 01.03.2021 заборгованість складає 95906,54 грн, розрахунок проведено за період з жовтня 2013 року(2 дні) до лютого 2021 року.

У відповідності до статті 5 ЦК України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Акт цивільного законодавства не має зворотної дії у часі, крім випадків, коли він пом`якшує або скасовує цивільну відповідальність особи. Якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності.

Відповідно до статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Згідно з пунктами 2, 3 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 58 Конституції України (справа про зворотню дію в часі законів та інших нормативно-правових актів) від 09 лютого 1999 року № 1-рп/99 за загальновизнаним принципом права, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у частині першій статті 58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час якого вони настали або мали місце. Проте надання зворотної сили в часі нормативно-правовим актам може бути передбачено шляхом прямої вказівки про це в законі або іншому нормативно-правовому акті. Заборона зворотної дії в часі законів та інших нормативно-правових актів є однією з важливих складових принципу правової визначеності.

На вказані норми звернуто увагу судів в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду по справі № 616/979/19(провадження № 61-16815св20).

Так, суд відзначає, що в Законі України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо створення економічних передумов для посилення захисту права дитини на належне утримання» № 2475-VIII від 03.07.2018 відсутня пряма вказівка про його зворотню дію в часі.

Крім того, суд вважає, що в даному випадку спірні правовідносини виникли з моменту ухвалення судом рішення про стягнення аліментів, а тому застосуванню підлягає ч.1 ст.194 СК України в редакції, яка діяла до прийняття ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо створення економічних передумов для посилення захисту права дитини на належне утримання» № 2475-VIII від 03.07.2018.

Разом із тим, суд вважає необґрунтованим посилання скаржника на те, що стягнення аліментів має бути проведено з моменту відкриття виконавчого провадження, з огляду на те, що повернення виконавчого документа стягувачу не припиняє обов`язку боржника утримувати дитину, однак матеріали виконавчого провадження не місять відомостей про належне виконання боржником свого обов`язку до повторного пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Крім того, суд вважає, що скасування довідки не є належним способом захисту прав боржника.

У зв`язку із викладеним, суд вважає, що права боржника підлягають судовому захисту шляхом зобов`язання державного виконавця Автозаводського відділу державної виконавчої служби у місті Кременчуці Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), в провадженні якого перебуває виконавче провадження 57913782 провести перерахунок заборгованості ОСОБА_1 по сплаті аліментів на користь ОСОБА_2 на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відповідно до положень ст.194 Сімейного кодексу України в редакції, яка існувала на момент ухвалення Автозаводським районним судом м.Кременчука рішення про стягнення аліментів.

Отже, скарга ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.258-261, 447-453 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_1 на дії головного державного виконавця Автозаводського відділу державної виконавчої служби у місті Кременчуці Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Загребельного А.Ю. задовольнити частково.

Зобов`язати державного виконавця Автозаводського відділу державної виконавчої служби у місті Кременчуці Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), в провадженні якого перебуває виконавче провадження 57913782 провести перерахунок заборгованості ОСОБА_1 по сплаті аліментів на користь ОСОБА_2 на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відповідно до положень ст.194 Сімейного кодексу України в редакції, яка існувала на момент ухвалення Автозаводським районним судом м.Кременчука рішення про стягнення аліментів.

В іншій частині вимог відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу подається до Полтавського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Д.Д.Андрієць