Справа №: 671/1674/19

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2021 року Волочиський районний суд

Хмельницької області в складі:

головуючої - судді Бабій О.М.,

з участю: секретаря судового

засідання Кошонько Н.С.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

представника відповідача

ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Волочиську цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2019 року ОСОБА_4 звернулась в суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення 16000 грн. боргу за договором позики, посилаючись на те, що 22 квітня 2019 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 було укладено договір позики, за яким ОСОБА_4 надала в борг ОСОБА_2 16000 грн., що підтверджується розпискою відповідача.

Як зазначено в позові, вказані кошти відповідач зобов`язалась повернути позивачу до 10 травня 2019 року, однак свої зобов`язання не виконала, борг не повернула, у зв`язку з чим позивач просить позов задовольнити.

Представник позивача ОСОБА_5 в суді підтримав позов з викладених у ньому підстав.

Представник відповідача ОСОБА_6 в суді проти позову заперечив, вважає його безпідставним та необґрунтованим з тієї підстави, що насправді між сторонами виникли інші правовідносини і договір позики не був укладений, а написана розписка не є його підтвердженням, оскільки обставини, зазначені в ній, спростовуються матеріалами кримінального провадження № 0000146 за заявою ОСОБА_7 (чоловіка позивача) про викрадення майна. Представник зазначив, що під час досудового розслідування була допитана у якості свідка ОСОБА_2 , яка працювала продавцем у магазині ОСОБА_4 , і вона пояснила, що ОСОБА_4 звинуватила її- ОСОБА_2 у виявленій недостачі коштів та примусила разом із своїм чоловіком- ОСОБА_7 написати розписку про те, що нібито ОСОБА_2 позичила кошти в розмірі 16000 грн. (чого насправді не було). Вказане кримінальне провадження було закрите. Таким чином, як вказує представник відповідача, розписка є нікчемною.

Відповідач ОСОБА_2 в суді пояснила, що протягом певного періоду часу вона працювала в смт. Підволочиську продавцем у магазині ОСОБА_4 та остання звинуватила її- ОСОБА_2 у недостачі коштів, виявленій при ревізії магазину. Позивач разом з чоловіком приїжджали до відповідача та погрожували їй. ОСОБА_2 зазначила, що оскільки була недосвідчена, то злякалась і написала розписку, це відбувалось у машині ОСОБА_8 під їх тиском. Насправді, зі слів відповідача, у недостачі коштів вона не винна, а гроші в борг від позивача не отримувала, тому просила в позові відмовити.

Заслухавши учасників судового процесу, дослідивши докази у справі, суд дійшов висновку, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

В силу абз. 1 ч. 1, ч. 3 ст. 1049; ч. 1 ст. 1050 ЦК Українипозичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Судом встановлено, що 22 квітня 2019 року ОСОБА_2 власноручно написала розписку про те, що вона позичила в ОСОБА_4 кошти на суму 16000 і зобов`язується повернути в повному обсязі до 10 травня 2019 року.

Факт написання вказаної розписки ОСОБА_2 підтвердила в судовому засіданні, заперечивши її зміст обставинами, встановленими в ході розслідування кримінального провадження № 0000146.

Судом досліджені матеріали кримінального провадження № 0000146 та встановлено, що вказане кримінальне провадження, внесене до ЄРДР по факту крадіжки грошових коштів в сумі 16000 грн. в магазині «Алкоголь», належному ОСОБА_4 , за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України постановою начальника СВ Підволочиського ВП ГУНП в Тернопільській області Стеця Т.В. (у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення). Зазначена постанова не оскаржувалась.

Під час досудового розслідування допитана у якості свідка ОСОБА_2 показала, що з березня по квітень 2019 року вона працювала продавцем в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_1 », який знаходиться в АДРЕСА_1 , про що між нею та ОСОБА_4 (власником магазину) був укладений трудовий договір. В квітні 2019 року чоловік ОСОБА_4 - ОСОБА_7 звинуватив її- ОСОБА_2 у тому, що з магазину зникають гроші та товари, на що ОСОБА_2 обурилась та згодом звільнилась за власним бажанням. Після цього без її участі була проведена ревізія в магазині. ОСОБА_4 і ОСОБА_7 двічі приїжджали додому до ОСОБА_2 , повідомивши про недостачу коштів в розмірі 16000 грн. Під їх тиском та погрозами вона- ОСОБА_2 написала розписку, що нібито вона позичила грошові кошти в сумі 16000 грн. в ОСОБА_4 , хоча вона цього не робила. У своїх показаннях вказала, що крадіжку не вчиняла та гроші не позичала.

В матеріалах досудового розслідування містяться письмові пояснення ОСОБА_4 , згідно з якими вона пояснила, що вона є приватним підприємцем та директором магазину « ІНФОРМАЦІЯ_1 », в якому протягом певного періоду часу працювала продавцем ОСОБА_2 , під час роботи якої було виявлено факти того, що ОСОБА_2 забирала кошти з каси, а також не розраховувалась за товари, внаслідок чого виникла недостача на загальну суму 16000 грн., про що стало відомо 18 квітня 2019 року. Зі слів ОСОБА_4 , через декілька днів вона з чоловіком- ОСОБА_7 поїхали у м. Волочиськ до ОСОБА_2 та остання пообіцяла відшкодувати грошові кошти до 10 травня 2019 року, про що написала власноручно розписку від 22 квітня 2019 року, однак грошей так і не повернула.

Таким чином, із показань ОСОБА_2 та письмових пояснень самої ОСОБА_4 вбачається, що розписка була написана ОСОБА_2 за обставин, коли ОСОБА_4 ставила їй в вину виникнення недостачі коштів в магазині, при цьому ОСОБА_4 не зазначає про те, що вона надала ОСОБА_2 в борг 16000 грн., а зазначає у своїх поясненнях про виявлення недостачі в магазині, тим самим спростовуючи зміст розписки ОСОБА_2 про отримання коштів у борг.

Постанова про закриття кримінального провадження № 0000146 оскаржена не була, а показання ОСОБА_2 та письмові пояснення ОСОБА_4 в частині обставин написання розписки (те, що вона була написана не внаслідок надання ОСОБА_4 ОСОБА_2 коштів в борг) узгоджуються між собою та не підтверджують зміст розписки.

За таких обставин, на думку суду, правова природа написаної ОСОБА_2 розписки не відповідає правовій природі договору позики та між сторонами існують інші правовідносини - з приводу звернення ОСОБА_4 про викрадення її майна.

Враховуючи викладене, суд вважає, що позивачем не доведено факт укладення договору позики між сторонами, тому в позові слід відмовити.

На підставі ст. ст. 625, 1046, 1049, 1050 ЦК України та керуючись ст. ст. ст. 4, 12, 13, 80, 81, 89, 141, 247, 259, 263-265, 273, 354 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Хмельницького апеляційного суду через Волочиський районний суд Хмельницької області шляхом подання в тридцятиденний строк з дня його проголошення апеляційної скарги.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відомості про учасників справи:

Позивач:ОСОБА_4 ( АДРЕСА_2 ; ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 )
Відповідач:ОСОБА_2 ( АДРЕСА_3 ; паспорт серія НОМЕР_2 )

Повне судове рішення складено 23 березня 2021 року.

Суддя О.М. Бабій