Справа № 2-2903/10
Провадження № 6/638/146/21
УХВАЛА

Іменем України

19 липня 2021 року м. Харків

Дзержинський районний суд м.Харкова у складі:

головуючого судді Шишкіна О.В.,

за участю секретаря судового засідання Котяш Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Харкові заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова установа «Європейська Факторингова Компанія Розвитку» про поновлення пропущеного строку пред`явлення виконавчого листа до виконання та видачу дублікату виконавчого листа по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» правонаступником якого є ПАТ «Дельта-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

в с т а н о в и в:

Представник заявника звернувся до суду із заявою про поновлення пропущеного строку пред`явлення виконавчого листа до виконання та видачу дублікату виконавчого листа по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» правонаступником якого є ПАТ «Дельта-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Свою заяву обґрунтовує тим, що на виконання заочного рішення Дзержинського районного суду м.Харкова від 22.11.2010 року Дзержинським ВДВС Харківського МУЮ відкрито виконавче провадження №22817133 та постановою від 06.08.2012 року виконавчі документи повернуто органу, що їх видав, у зв`язку із апеляційним оскарженням рішення суду. Ухвалою від 26.07.2012 року у справі №2-2903/10 Апеляційний суд Харківської області апеляційну скаргу відхилив, а рішення Дзержинського районного суду м.Харкова від 02.04.2010 року залишив без змін. Відповідно до договору купівлі-продажу прав вимоги від 08.12.2011 року право вимоги по кредитному договору №18-7YU/06-2006A від 16.06.2006 року перейшло до ПАТ «Дельта Банк». 11.05.2019 року між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «Фінансова установа «Європейська факторингова компанія розвитку» за результатами відкритих торгів, оформлених протоколом електронного аукціону №UA-EA-2019-03-26-000009-b від 17.04.2019 року, укладений договір №1369/К про відступлення права вимоги, згідно яким 11 05.20.19 року відбулася заміна кредитора у зобов`язанні шляхом відступлення банком прав вимоги за кредитним договором № укладеним 21.06.2006 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 . У зв`язку із ліквідацією ПАТ «Дельта Банк», процедури інвентаризації, оцінки майна банку, кадровими змінами, складною та довготривалою процедурою передачі документів від структурних підрозділів банку пропущено строки на пред`явлення виконавчого листа до виконання. Актом перевірки матеріалів кредитної справи встановлено, що виконавчий лист не передавався заявнику.

Згідно Акту повторної перевірки матеріалів кредитної справи ОСОБА_1 від 02.04.2020 виявлено відсутність у матеріалах справи наступних документів:

- Виконавчий лист виданий на підставі Заочного рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 02.04.2010 по справі №2-2903/10 відповідно до якого стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованість за кредитним договором №0 від 21.06.2006 в сумі 19666 доларів США 04 цента, що по курсу НБУ станом на 22.10.2009 становить 157190 (сто п`ятдесят сім тисяч сто дев`яносто) грн. 65 коп.

На підтвердження викладених у заяві обставин, щодо відсутності виконавчого листа, надано Акт повторної перевірки матеріалів кредитної справи.

Також, в підтвердження доказів того, що оригінал виконавчого листа, а також постанову про повернення виконавчих документів стягувачу ПАТ «Дельта Банк» не передавало до ТОВ «ФІНАНСОВА УСТАНОВА «ЄФКР» надано виписку з Акту приймання-передачі кредитних, судових та наглядових справ за кредитами, а також копію Акту приймання передачі документів виконавчого провадження.

Оскільки на сьогоднішній день оригінал вказаного виконавчого листа та постанови про повернення виконавчого документа стягувачеві відсутні у стягувача та виконавчий документ не перебуває на виконанні в органах виконавчої служби України - вказаний виконавчий лист про стягнення заборгованості на думку заявника було втрачено під час пересилки. Надати докази ким конкретно і коли було втрачено виконавчий лист та чи проводилась з цього приводу відповідна перевірка ТОВ «ФІНАНСОВА УСТАНОВА «ЄФКР» не може з об`єктивних причин, оскільки на той момент стягувачем не було та не отримувало процесуальні та інші документи, що стосуються стягнення заборгованості. Серед наданих від ПАТ «Дельта Банк» до ТОВ «ФІНАНСОВА УСТАНОВА «ЄФКР» документів та інформації відсутні документи та аргументи, які б заявник міг додати до заяви як доказ втрати виконавчого документу при пересилці чи за інших обставин.

Представник заявника ТОВ «ФІНАНСОВА УСТАНОВА «ЄФКР» в судове засідання не з`явився, розгляд заяви просив провести без його участі.

В судове засідання відповідач не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся. Відповідно до ч. 3 ст. 442 ЦПК України їх неявка не перешкоджає розгляду заяви.

Суд, дослідивши заяву ТОВ «ФІНАНСОВА УСТАНОВА «ЄФКР» та додані до неї документи, дійшов наступного висновку.

Відповідно до п.п. 17.4 п.17 ч. 1 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиного державного реєстру виконавчих документів, у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягував або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Відповідно до ч. 1ст. 433 ЦПК України у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Заочним рішенням Дзержинського районного суду м.Харкова від 02.04.2010 року позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» задоволено та присуджено до стягнення з ОСОБА_1 заборгованість по договору про надання споживчого кредиту №0 від 21.06.2006 року в сумі 19666,04 дол. США та заборгованість по додатковій угоді про встановлення ліміту овердрафту №1 від 21.06.2006 року до договору про відкриття карткового рахунку та видачу платіжної картки та видачу платіжної картки № EIMXP 215716 від 21.06.2006 року в сумі 10628,37 грн. Ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 26.07.2012 року апеляційну скаргу представника відповідача відхилено та рішення Дзержинського районного суду м.Харкова залишено без змін.

Ухвалою суду від 28.10.2019 замінено стягувача Публічне акціонерне товариство УкрСиббанк» у виконавчих листах виданих Дзержинським районним судом м.Харкова по справі №2-2903/10 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованості за кредитним договором №00 від 21.06.2006 року в сумі 19666 доларів США 04 цента, що по курсу НБУ станом на 22.10.2009 року становить 157190 грн 65 коп.; стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованості по додатковій угоді про встановлення ліміту овердрафту №1 від 21.06.2006 року по договору про відкриття карткового рахунку та видачу платіжної картки №EIMXP 215716 від 21.06.2006 року в сумі 10628 грн 37 коп.; стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «УкрСиббанк» сплачене державне мито за подання позовної заяви в сумі 1678 грн 19 коп. та сплачені витрати на ІТЗ судового процесу в розмірі 120 грн 00 коп. на його правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Установа «Європейська Факторингова Компанія Розвитку» (м.Київ, вул.Глибочицька, 40 х, код за ).

Постановою державного виконавця Дзержинського відділу ДВС Харківського міського управління юстиції від 06.08.2012 у виконавчому провадженні ВП № 22817133 при примусовому виконанні виконавчого листа №2-2903/10 від 25.06.2010 на підставі ч. 1 ст. 48, ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий лист повернуто органу, що його видав.

02.04.2020 складено Акт повторної перевірки матеріалів кредитної справи ОСОБА_1 , відповідно до якого комісією ТОВ «Фінансова установа «ЄФКР» здійснено повторну перевірку матеріалів кредитної справи ОСОБА_1 (позичальника за кредитним договором), переданої від АТ «Дельта Банк» і Новому кредитору - ТОВ «Фінансова установа «ЄФКР» відповідно до договору № 1369/К про відступлення права вимоги від 11.05.2019 року і виявлено відсутність у матеріалах справи наступних документів:

- Виконавчий лист виданий на підставі Заочного рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 02.04.2010 по справі №2-2903/10 відповідно до якого стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованість за кредитним договором №0 від 21.06.2006 в сумі 19666 доларів США 04 цента, що по курсу НБУ станом на 22.10.2009 становить 157190 (сто п`ятдесят сім тисяч сто дев`яносто) грн. 65 коп.

Відповідно до даних АСВП станом на 02.04.2020 виконавчих проваджень по стягненню заборгованості з ОСОБА_1 на виконання зазначеного рішення немає. ПАТ «Дельта Банк» не передавало до ТОВ «ФІНАНСОВА «УСТАНОВА «ЄФКР» .оригінал/копію виконавчого листа на виконання зазначеного повернення виконавчих документів стягувачу.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України, судове рішення є обов`язковими до виконання, держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Згідно із статтею 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд.

Складовою справедливого судового розгляду, згідно даної Конвенції та практики Європейського суду з прав людини, є своєчасне та повне виконання судових рішень, з метою запобігання заподіяння шкоди одній із сторін.

Як зазначається у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Войтенко проти України» неможливість для заявника домогтися виконання судового рішення, винесеного на його користь, становить втручання у право на мирне володіння майном.

У справі «Чіжов проти України» Європейський суд з прав людини зазначив, що позитивний обов`язком держави є організація системи виконання рішень таким чином, щоб переконатися, що неналежне зволікання відсутнє та що система ефективна і законодавчо, і практично, а нездатність державних органів ужити необхідних заходів для виконання рішення позбавляє гарантії § 1 ст. 6 Конвенції.

Виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції (ст.431 ЦПК).

Відповідно до ч. 1 ст. 431 Цивільного процесуального кодексу України, виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 433 Цивільного процесуального кодексу України, у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

3аява про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа, виданого судом, подається до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Близькі за змістом приписи містяться також в ч. 6 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження», відповідно до яких, стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Пунктом 17.4. Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Водночас, у справі № 2-836/11 Велика Палата Верховного Суду у своїй Постанові від 21.08.2019 р. сформувала правовий висновок, згідно якого приписи п. 17.4 Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України не забороняють суду одночасно розглянути та вирішити поставлені у заяві стягувана питання про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання та про видачу дубліката такого документа у разі його втрати або розглянути питання про видачу дубліката втраченого виконавчого документа після того, як суд поновив строк для пред`явлення цього документа до виконання.

Суд при вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа, виданого на підставі судового рішення, повинен з`ясувати питання чи втрачено оригінал виконавчого листа, чи не виконано рішення, чи не втратило воно законної сили, а відтак дійти висновку про наявність чи відсутність підстав для видачі дубліката виконавчого листа.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини (правова позиція ВСУ у справі № 6-608цс15) право на виконання рішення, яке виніс суд, є невід`ємною частиною «права на суд», на ефективний захист сторони у справі, а отже, і відновлення справедливості, передбачає зобов`язання адміністративних органів виконувати рішення (наприклад, пункт 41 рішення у справі «Горнсбі проти Греції» від 19 березня 1997 року). З огляду на зазначене, видача дублікату є дією адміністративних органів і суду, яка спрямована на усунення перепон у завершенні судового провадження та на виконання судового рішення про задоволення вимог кредитора.

Відповідно до п. 17.4 Перехідних положень чинного ЦПК України у разі втрати виконавчого документа, суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановлюється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви. Ухвала про видачу чи відмову у видачі дубліката виконавчого документа може бути оскаржена в апеляційному та касаційному порядку.

При вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа у зв`язку з його втратою заявник повинен повідомити суду обставини, за яких виконавчий лист втрачено, подавши відповідні докази. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання. Дублікат виконавчого листа видається на підставі матеріалів справи та судового рішення, за яким був виданий втрачений виконавчий лист.

Дослідженням матеріалів справи встановлено, що виконавчий лист знаходився на виконанні у державного виконавця і на підставі постанови було прийнято рішення повернути його до Дзержинського районного суду м. Харкова. Однак як вбачається з наявної в матеріалах даної справи доповідної записки діловода Дзержинського районного суду м. Харкова А.С. Бондаренко від 23.04.2020 року, цивільна справа №2-2903/10 за позовом ПАТ «Укрссибанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості знищена за вичерпанням строків зберігання, зберігаються виключно процесуальні документи.

Враховуючи, що оригінал виконавчого листа, який згідно з постановою державного виконавця Дзержинського відділу ДВС Харківського міського управління юстиції від 06.08.2012 у виконавчому провадженні ВП № 22817133 повернуто саме органу, що його видав, тобто виконавчий лист повинен зберігатися в матеріалах справи № 2-2903/10, яка наразі є знищеною, суд вважає встановленим той факт, що оригінал виконавчого листа №2-2903/10 від 25.06.2010 втрачено.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6Конвенціїпрозахист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Як вбачається з усталеної практики Європейського суду з прав людини право на виконання рішення, яке виніс суд, є невід`ємною частиною «права на суд», та ефективний захист сторони у справі, а отже, і відновлення справедливості, передбачає зобов`язання адміністративних органів виконувати рішення (пункт 41 рішення від 19 березня 1997 року в справі «Горнсбі проти Греції»).

Виконання судового рішення відповідно до змісту рішення Конституційного Суду України № 5-рп/2013 від 26 червня 2013 року по справі № 1-7/2013 є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави; невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд справи судом.

Стаття 6 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) гарантує право на справедливий судовий розгляд та закріплює принцип верховенства права, на якому будується демократичне суспільство, і найважливішу роль судової системи в здійсненні правосуддя. Проте, право на справедливий суд було б позбавлено сенсу, якщо б допускало невиконання остаточних судових рішень, які набрали законної сили.

Із усталеної практики Європейського суду з прав людини вбачається, що невід`ємною частиною «права на суд» та фундаментальним аспектом верховенства права є принцип правової визначеності (певності), який включає дотримання принципу остаточності судового рішення.

У розумінні практики Європейського суду частина 1 статті 6 Конвенції передбачає не лише доступ до правосуддя і встановлення порядку судового розгляду, а й гарантує виконання судових рішень з метою запобігання заподіяння шкоди одній із сторін.

У справі «Півень проти України» ЄСПЛ констатував порушення статті 6 Конвенції та зазначив, що невиконання судового рішення не може буде виправдано недоліками законодавства, які унеможливлюють його виконання. У цій справі Європейський суд дійшов висновку про відсутність у законодавстві України нормативної бази щодо завдань, покладених на органи виконавчої влади, і констатував порушення пункту 1 статті 6 Конвенції.

За змістом пункту 1 статті 6, статті 13 Конвенції, статті 1 Першого протоколу до Конвенції кожен має право на розгляд його справи упродовж розумного строку судом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб правового захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Відтак, невиконання судових рішень, які набрали законної сили, є неприпустимим і, виходячи з обставин цієї конкретної справи, не може бути виправданим.

Підпунктом 17.4 пункту 17 Перехідних положень ЦПК України передбачено, що до дня початку функціонування Єдиного державного реєстру виконавчих документів, у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви. За видачу стягувачу дубліката виконавчого документа справляється судовий збір у розмірі 0,03 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Ухвала про видачу чи відмову у видачі дубліката виконавчого документа може бути оскаржена в апеляційному та касаційному порядку.

Аналізуючи зміст даної норми, єдиною підставою для видачі судом дублікату виконавчого листа є його втрата.

Дублікат - це документ, що видається замість втраченого оригіналу та має силу первісного документу. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання.

При вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа у зв`язку з його втратою заявник повинен повідомити суду обставини, за яких виконавчий лист було втрачено, надавши відповідні докази. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання. Дублікат виконавчого листа видається на підставі матеріалів справи та судового рішення, за яким був виданий втрачений виконавчий лист.

При розгляді питання про видачу дубліката перевіряється чи не виконано рішення, чи не втратило воно законної сили. У випадку часткового виконання змінювати у дублікаті загальну суму не можна. Це враховується в ході подальшого виконавчого провадження.

Згідно із частиною першою статті 433ЦПК України у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Згідно зі статтею 22 Закону «Про виконавче провадження», в редакції чинній на час набрання рішенням законної сили, виконавчі документи можуть бути пред`явлені до виконання протягом одного року.

Статтею 23 Закону № 606-XIV (у відповідній редакції) строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються пред`явленням виконавчого документа до виконання; частковим виконанням рішення боржником; наданням судом, який видав виконавчий документ, відстрочки або розстрочки виконання рішення. Після переривання строку пред`явлення виконавчого документа до виконання перебіг строку поновлюється. Час, що минув до переривання строку, до нового строку не зараховується. У разі повернення виконавчого документа стягувану у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення виконавчого документа до виконання після переривання встановлюється з дати його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв`язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника, з моменту закінчення дії відповідної заборони.

05 жовтня 2016 року набрав чинності Закон від 02 червня 2016 року № 1404-VIII «Про виконавче провадження».

Тлумачення пункту 5 Розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону від 02 червня 2016 року №1404-VIII свідчить, що він застосовується тільки до виконавчих документів, строк пред`явлення до виконання яких не сплив на час набрання чинності Законом від 02 червня 2016 року № 1404-VIII. Для пункту 5 Розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» не передбачено зворотної дії в часі і можливості застосування норм Закону від 02 червня 2016 року №1404-VIII до виконавчих документів, строк пред`явлення до виконання яких сплив на час набрання ним чинності.

Згідно із пунктом 1 частиною 1 статті 23Закону України «Про виконавче провадження» строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються у разі пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Частиною другої статті 24 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення строку пред`явлення до суду, який видав виконавчий документ, або до суду за місцем виконання.

Стягувачам, які пропустили строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено (частина перша статті 371 ЦПК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Тобто, якщо строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання не сплив або суд його поновив, то заява про видачу дубліката цього документа, який втрачений, вважається поданою у межах встановленого для пред`явлення його до виконання строку. Натомість, коли строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання сплив, і суд його не поновив, то за результатами розгляду заяви про видачу дубліката виконавчого документа суд відмовляє у задоволенні цієї заяви.

Такого ж висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 21 серпня 2019 року у справі № 2-836/11 (провадження№ 14-308цс19).

Суд виходить з того, що дублікат виконавчого документа видається замість втраченого оригіналу, лише за наявності достатніх доказів того, що виконавчий документ дійсно втрачено.

При вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа у зв`язку з його втратою заявник повинен подати докази на підтвердження втрати виконавчого листа, та поважність причин пропуску строку для пред`явлення його до виконання.

Як на підставу для поновлення пропущеного строку на пред`явлення виконавчого листа до виконання товариство посилалось на те, що після укладення 11.05.2019 року між Банком та Заявником Договору №1369/К про відступлення прав вимоги за 269 кредитними договорами, проходила також довготривала процедура передачі оригіналів кредитних справ боржників, яка включає в себе також процедуру звірки за Актами прийому-передачі документації, виявлення наявності чи відсутності оригіналів відповідних документів, в т.ч. оригіналів виконавчих листів, та проходив аналіз строку на їх пред`явлення, що також стало однією з підстав пропуску строків на пред`явлення виконавчого листа до виконання.

Однак, вказане не є поважною причиною для поновлення пропущеного строку, оскільки заявник, як і первісний стягувач, дії якого є обов`язковими для правонаступника, які є юридичними особами, зобов`язані забезпечити належну організацію роботи всіх своїх підрозділів, у тому числі, і щодо контролю за судовими та виконавчими документами при їх виконанні в органах державної виконавчої служби.

Підставою для відмови у видачі дублікатів виконавчих листів є закінчення строку, встановленого для пред`явлення їх до виконання.

Враховуючи викладені вище обставини, суд дійшов висновку про відсутність поважних причин пропуску пред`явлення виконавчого листа до виконання, а тому не знаходить підстав для поновлення строку пред`явлення виконавчого листа до виконання,.

Виходячи з викладеного, суд вважає, що заявник звернувся із даною заявою поза межами строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання, оскільки поважних причин для поновлення якого не встановлено, також заявником не надано доказів, які б свідчили про добросовісну реалізацію ним своїх процесуальних прав, зокрема учинення ним усіх можливих та залежних від нього дій, спрямованих на своєчасний контроль за виконанням судового рішення, у зв`язку з чим підстав для задоволення заяви відсутні.

Оскільки підстави для поновлення пропущеного строку пред`явлення виконавчого документа до виконання та видачі дублікату виконавчого листа відсутні, суд відмовляє заявнику у задоволенні заяви.

Керуючись ст.433 ЦПК України, п.п. 17.4 п.17 ч. 1 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова установа «Європейська Факторингова Компанія Розвитку» про поновлення пропущеного строку пред`явлення виконавчого листа до виконання та видачу дублікату виконавчого листа по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» правонаступником якого є ПАТ «Дельта-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду через Дзержинський районний суд м. Харкова протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.В. Шишкін