Шаргородський районний суд
У Х В А Л А

18 серпня 2021 року

м. Шаргород

Справа №152/968/21

провадження № 2/246/348/21

Суддя Шаргородського районного суду Вінницької області Соколовська Т.О., розглянувши та перевіривши на відповідність вимогам ЦПК України позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Шаргородської міської ради про визнання недійсним та скасування свідоцтва про право власності на земельну ділянку,

встановив:

09.08.2021 ОСОБА_1 звернулася до Шаргородського районного суду Вінницької області з вказаною позовною заявою до ОСОБА_2 , Шаргородської міської ради про визнання недійсним та скасування свідоцтва про право власності на земельну ділянку в якій просить:

1. скасувати рішення №467 від 19.10.2020 30 сесії 7 скликання Лозівської сільської ради в частині затвердження технічної документації та передачі безоплатно у приватну власність земельних ділянок ОСОБА_2 , а саме: кадастровий номер :03:003:0179 площею 0,25 га, кадастровий номер :032:00№:0180 площею 0,2513 га, кадастровий номер :03:003:0181 площею 0,3774 га;

2. визнати недійсними та скасувати реєстрацію за ОСОБА_2 права власності на земельні ділянки кадастровий номер :03:003:0179 площею 0,25 га, кадастровий номер :032:00№:0180 площею 0,2513 га, кадастровий номер :03:003:0181 площею 0,3774 га.

Згідно з ч. 1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст.13 ч.1 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

За приписами ч.1 ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Доступ до правосуддя в контексті пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та прецедентної практики Європейського суду з прав людини не може бути абсолютним і підлягає державному регулюванню й обмеженню. Кожна держава встановлює правила судової процедури, зокрема й процесуальні заборони та обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух. Доступ до правосуддя здійснюється шляхом точного, послідовного і неухильного дотримання процесуального алгоритму, що передбачений ЦПК.

Згідно з положеннями цивільного процесуального законодавства, позовна заява за формою та змістом повинна відповідати статті 175 ЦПК України, а також вимогам статті 177 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ст.187 ЦПК України, суддя, отримавши позовну заяву, перевіряє, чи відповідає вона вимогам, викладеним у ст. ст.175, 177 ЦПК України, чи немає підстав для залишення її без руху, повернення чи відмови у відкритті провадження і за відсутності таких підстав відкриває провадження у справі.

Перевіривши позовну заяву на відповідність вимогам ЦПК України, вважаю, що вказана позовна заява підлягає залишенню без руху, оскільки подана без додержання вимог, викладених у статтях 175, 177 ЦПК України.

Відповідно до ч.3 ст.175 ЦПК України, позовна заява повинна містити: 1) найменування суду першої інстанції, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти; 3) зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються; 4) зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів зміст позовних вимог щодо кожного з них; 5) виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; 6) відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору; 7) відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися; 8) перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви; 9) попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи; 10) підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

У позовній заяві ОСОБА_1 вимоги ч.3 ст.175 ЦПК України не дотримані.

Згідно з п.4 ч.3 ст.175 ЦПК України, позивач повинен у позовній заяві зазначити зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні.

Під змістом позовних вимог цивільне процесуальне законодавство розуміє вказівку позивача на спосіб судового захисту.

Пред`являючи позов, позивач повинен, насамперед, зазначити у позовній заяві предмет позову (що конкретно вимагає позивач), далі він сам повинен визначитися, виходячи із принципу змагальності, зі способом судового захисту змістом позовних вимог, що є одним із основних елементів позову, який має своє нормативне закріплення у п.4 ч.3. ст.175 ЦПК України, а далі у заяві, за п.5 ч.3 ст.175 ЦПК позивач повинен зазначити підстави позову (обставини, з яких випливає право вимоги позивача та якими він обґрунтовує свої вимоги).

Звертаючись до суду, позивач повинен визначитися як з матеріальним, так і з процесуальним законом, який повинен застосовуватися до даних правовідносин, оскільки від правильної правової кваліфікації правовідносин залежить формування позивачем предмета доказування та подальше вирішення позовних вимог.

Обов`язок правильно формулювати свої позовні вимоги до суду, визначати зміст (спосіб судового захисту) та предмет покладається на позивача.

Вказані вимоги цивільного процесуального законодавства України позивачем ОСОБА_1 не дотримано, а саме: позовну заяву подано про визнання недійсним та скасування свідоцтва про право власності на земельну ділянку, натомість у прохальній частині позову ОСОБА_1 просить: «скасувати рішення №467 від 19.10.2020 30 сесії 7 скликання Лозівської сільської ради в частині затвердження технічної документації та передачі безоплатно у приватну власність земельних ділянок ОСОБА_2 , а саме кадастровий номер :03:003:0179 площею 0,25 га, кадастровий номер :032:00№:0180 площею 0,2513 га, кадастровий номер :03:003:0181 площею 0,3774 га; визнати недійсними та скасувати реєстрацію за ОСОБА_2 права власності на земельні ділянки кадастровий номер :03:003:0179 площею 0,25 га, кадастровий номер :032:00№:0180 площею 0,2513 га, кадастровий номер :03:003:0181 площею 0,3774 га. Із змісту позовної заяви вбачається, що ОСОБА_1 оспорюються рішення органу місцевого самоврядування, яким безпідставно позбавлено її частини земельної ділянки, якою вона правомірно користується багато років. Разом з тим ОСОБА_1 в позовній заяві не ставиться вимога про визнання рішення органу місцевого самоврядування недійсним, як того вимагає ст. 155 ЗК України, на яку вона посилається у позовній заяві.

Отже, вказані позивачем предмет, підстава, зміст позовних вимог не узгоджуються між собою та з правовим обґрунтуванням позову.

Позивачу ОСОБА_1 необхідно уточнити зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні, з посиланням на відповідні норми матеріального права.

Відповідно до ч. 5 ст. 177 ЦПК України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

До заяви про визнання акта чи договору недійсним додається також копія (або оригінал) оспорюваного акта чи договору або засвідчений витяг з нього, а у разі відсутності акта чи договору у позивача - клопотання про його витребовування (ч. 6 ст. 177 ЦПК України).

У позовній заяві ОСОБА_1 зазначені вимоги ст.177 ЦПК України не дотримані.

Зокрема, ОСОБА_1 просить скасувати рішення №467 від 19.10.2020 30 сесії 7 скликання Лозівської сільської ради в частині затвердження технічної документації та передачі безоплатно у приватну власність земельних ділянок ОСОБА_2 , а саме кадастровий номер :03:003:0179 площею 0,25 га, кадастровий номер :032:00№:0180 площею 0,2513 га, кадастровий номер :03:003:0181 площею 0,3774 га. Поряд з цим копію оскаржуваного рішення органу місцевого самоврядування до позовної заяви не долучено, не надано доказів того, що позивач зверталася до Шаргородської міської ради з запитом на отримання вказаних вище доказів та не змогла отримати їх самостійно.

Відповідно до ч. 1 ст. 84 ЦПК України учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений у частинах другій та третій статті 83 цього Кодексу.

Згідно ст.81 ч.5 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Позивач повинен подати докази разом з поданням позовної заяви (ст.83 ч.2 ЦПК України).

За правилами ст.184 ЦПК України у випадках, коли щодо отримання доказів у сторін, які беруть участь у справі, є складнощі, суд за їх клопотанням зобов`язаний витребувати такі докази.

ОСОБА_1 клопотань про витребування доказів не заявляла, про причини неподання доказів разом з позовною заявою не вказала, доказів, які підтверджують здійснення всіх залежних від неї дій, спрямованих на самостійне отримання доказів до позовної заяви не долучила.

У порушення п.п.7, 8, 10 ч.3 ст.175 ЦПК України, позивачем ОСОБА_1 також не зазначено відомостей про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися; не зазначено щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових доказів, копії яких додано до заяви; відсутнє підтвердження про те, що не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Крім того, за приписами ч. 4 ст.177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно з ч.4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

У відповідності до Закону України «Про судовий збір» від 04.08.2011 визначено правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору.

Згідно ч. 1 ст. 3 ЗУ «Про судовий збір» судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.

Згідно з положеннями ч. 1 та підпункту 1 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, у якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

За приписами ст.4 ЗУ «Про судовий збір» ставка судового збору за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою, ставка судового збору становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Статтею 7 Закону України "Про державний бюджет України на 2021 рік" передбачено, що з 1 січня 2021 року прожитковий мінімум для працездатних осіб на одну особу в розрахунку на місяць становить 2270 грн.

Як вбачається із позовної заяви, позовна заява містить дві вимоги немайнового характеру, ставка судового збору по яких становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб 908 грн. за кожну вимогу (908 х 2 = 1816 грн).

При подачі позовної заяви до суду судовий збір в повному обсязі позивачем не сплачено, клопотання про відстрочення сплати судового збору не заявлено.

Європейський суд з прав людини вказав, що інтереси справедливого здійснення правосуддя можуть виправдовувати накладення фінансових обмежень на доступ особи до суду.

Положення п. 1 ст. 6 Конвенції про виконання зобов`язання забезпечити ефективне право доступу до суду не означає просто відсутність втручання, але й може вимагати вчинення позитивних дій у різноманітних формах з боку держави; не означає воно й беззастережного права на отримання безкоштовної правової допомоги з боку держави у цивільних спорах, так само це положення не означає надання права на безкоштовні провадження у цивільних справах (п. 59 рішення ЄСПЛ від 19 червня 2001 року у справі «Креуз проти Польщі»). Вимога про сплату державного мита є стримуючою мірою для потенційних позивачів від пред`явлення безрозсудних і необґрунтованих позовів. Для того, щоб гарантувати справедливий баланс між підтримкою нормального функціонування судової системи і захистом інтересів заявника при поданні позову до суду, внутрішньодержавні суди звільняють від сплати державного мита заявників, які можуть підтвердити свій поганий фінансовий стан (п. 111 рішення ЄСПЛ від 20 лютого 2014 року у справі «Шишков проти Росії»).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Креуз проти Польщі» від 19 червня 2001 року зазначено, що вимога сплати зборів цивільними судами у зв`язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права доступу до суду.

Виходячи з наведеного, ОСОБА_1 повинна сплатити судовий збір на загальних підставах.

Відповідно до ст.185 ч.1, ч.2 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

За вказаних обставин, позовну заяву слід залишити без руху та надати позивачу строк для усунення її недоліків.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 133, 136, 175 - 177, 185 260 ЦПК України, ст. 8 Закону України «Про судовий збір»,-

постановив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Шаргородської міської ради про визнання недійсним та скасування свідоцтва про право власності на земельну ділянку залишити без руху.

Повідомити позивача ОСОБА_1 про необхідність виправити зазначені недоліки протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення заяви без руху.

Попередити позивача ОСОБА_1 , що якщо недоліки позовної заяви не будуть усунуті у зазначений строк, позовна заява вважатиметься неподаною і буде повернута їй.

Копію ухвали судді невідкладно надіслати позивачу ОСОБА_1 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Ухвала постановлена та підписана 18.08.2021.

Суддя: Т.О. Соколовська