П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 серпня 2021 року м. Київ

Справа №752/20811/19-ц

Провадження № 22-ц/824/2951/2021

Резолютивна частина постанови оголошена 11 серпня 2021 року

Повний текст постанови складено 16 серпня 2021 року

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Стрижеуса А.М.,

суддів: Поливач Л.Д., Шкоріної О.І.

секретаря: Журавльова Д.Д.

учасники справи:

позивач ОСОБА_1

відповідачі ОСОБА_2 , Товариство з обмеженою відповідальністю «Нові-Медіа», Товариство з обмеженою відповідальністю «Ньюз Паблішінг», ОСОБА_3 , ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Ньюз Паблішінг», подану адвокатом Захарченком Юрієм Олександровичем, на рішення Печерського районного суду м. Києва від 27 жовтня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 ча до ОСОБА_5 , Товариство з обмеженою відповідальністю «Нові-Медіа», Товариство з обмеженою відповідальністю «Ньюз Паблішінг», ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про захист честі, гідності та ділової репутації,-

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2019 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Голосіївського районного суду міста Києва з позовом до ОСОБА_2 , ТОВ «Нові-Медіа», ТОВ «Ньюз Паблішінг» про захист честі, гідності та ділової репутації, визнання інформації недостовірною та її спростування, відповідно до якої просив:

1. Визнати недостовірною та такою, що принижує честь, гідність та ділову репутацію, інформацію, поширену ОСОБА_2 щодо головного лікаря Національного Інституту раку ОСОБА_1 , яка опублікована на веб сайті «ВЕСТИ»та у газеті «ВЕСТИ», Всеукраинский выпуск», а саме твердження:

- «ІНФОРМАЦІЯ_9»;

- «ІНФОРМАЦІЯ_11»;

- «ІНФОРМАЦІЯ_12».

2. Визнати недостовірною та такою, що принижує честь, гідність та ділову репутацію інформацію, поширену ІНФОРМАЦІЯ_1 на веб сайті « ІНФОРМАЦІЯ_2 », який належить ТОВ «Нові-Медіа»в мережі Інтернет за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3 під авторством ОСОБА_9 та ОСОБА_10 у статті «ІНФОРМАЦІЯ_6»щодо ОСОБА_1 .

3. Визнати недостовірною та такою, що принижує честь, гідність та ділову репутацію інформацію, поширену ІНФОРМАЦІЯ_1 у газеті «ВЕСТИ», Всеукраинский выпуск», № НОМЕР_1), засновником та видавцем якої є ТОВ «Ньюз Паблішінг», у статті під авторством ОСОБА_9 та ОСОБА_10 « ІНФОРМАЦІЯ_4 »щодо ОСОБА_1 .

4. Зобов`язати ТОВ «Нові-Медіа»(Код , адреса: 01601, м.Київ, пл. Спортивна, буд. 1А) у строк 10 календарних днів з дня набрання законної сили судовим рішенням спростувати поширену ним ІНФОРМАЦІЯ_13 року недостовірну інформацію шляхом опублікування на головній сторінці веб-сайту «Вести»повідомлення про ухвалене у цій справі судове рішення та відповіді ОСОБА_1 розміром не менше 14 000 знаків.

5. Зобов`язати ТОВ «Ньюз Паблішінг»у строк 10 днів з дня набрання законної сили судовим рішенням спростувати поширену ним ІНФОРМАЦІЯ_13 року недостовірну інформацію шляхом опублікування на першій сторінці газети «ВЕСТИ», Всеукраинский выпуск» повідомлення про ухвалене у цій справі судове рішення та розмістити відповідь ОСОБА_1 розміром не менше 14 000 знаків на сторінках 6-7 накладом не менше 200 тис. примірників.

Позовні вимоги мотивовані тим, що вказана інформація містить недостовірні відомості, які ганьблять честь, гідність та ділову репутацію позивача. Крім того, поширена інформація носить стверджувальний характер, викладена у формі фактичних тверджень та є негативною, оскільки створює негативну соціальну оцінку позивача в очах оточуючих.

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 27 жовтня 2020 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Товариство з обмеженою відповідальністю «Нові-Медіа», Товариство з обмеженою відповідальністю «Ньюз Паблішінг», ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про захист честі, гідності та ділової репутації - задоволено.

Визнано недостовірною та такою, що принижує честь, гідність та ділову репутацію ОСОБА_1 інформацію, поширену ОСОБА_2 , яка опублікована на веб-сайті «ВЕСТИ», що належить Товариству з обмеженою відповідальністю «Нові-Медіа» в мережі Інтернет за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_14» у статті ОСОБА_3 та ОСОБА_4 «ІНФОРМАЦІЯ_6» та у газеті «ВЕСТИ», Всеукраинский выпуск", № НОМЕР_1), засновником та видавцем якої є ТОВ «Ньюз Паблішінг», у статті ОСОБА_3 та ОСОБА_4 «ІНФОРМАЦІЯ_4», а саме твердження:

- «ІНФОРМАЦІЯ_15.»

- «ІНФОРМАЦІЯ_16»;

- «ІНФОРМАЦІЯ_12».

Визнано недостовірною та такою, що принижує честь, гідність та ділову репутацію ОСОБА_1 інформацію, викладену у статті ОСОБА_3 та ОСОБА_4 «ІНФОРМАЦІЯ_6» та поширену ІНФОРМАЦІЯ_1 на веб-сайті «ВЕСТИ», який належить Товариству з обмеженою відповідальністю «Нові-Медіа» в мережі Інтернет за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_14, а саме твердження:

- «ІНФОРМАЦІЯ_17 ».

- «ІНФОРМАЦІЯ_18».

- «ІНФОРМАЦІЯ_19 ».

- «ІНФОРМАЦІЯ_20 ».

Визнано недостовірною та такою, що принижує честь, гідність та ділову репутацію ОСОБА_1 інформацію, викладену у статті ОСОБА_3 та ОСОБА_4 «ІНФОРМАЦІЯ_4» та поширену ІНФОРМАЦІЯ_1 у газеті «ВЕСТИ», Всеукраинский выпуск», № НОМЕР_1), засновником та видавцем якої є ТОВ «Ньюз Паблішінг», а саме:

- «ІНФОРМАЦІЯ_21».

- «ІНФОРМАЦІЯ_22».

- «ІНФОРМАЦІЯ_23 ».

- «ІНФОРМАЦІЯ_20 ».

Зобов`язано Товариство з обмеженою відповідальністю «Нові-Медіа» не пізніше місяця з дня набрання законної сили судовим рішенням спростувати інформацію, поширену ІНФОРМАЦІЯ_1 на веб-сайті «ВЕСТИ», який належить Товариству з обмеженою відповідальністю «Нові-Медіа» в мережі Інтернет за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_14 у статті ОСОБА_3 та ОСОБА_4 « ІНФОРМАЦІЯ_6 », а саме твердження:

- «ІНФОРМАЦІЯ_21».

- «ІНФОРМАЦІЯ_24».

- «ІНФОРМАЦІЯ_26 ».

- «ІНФОРМАЦІЯ_20 ».

шляхом розміщення на веб-сайті « ІНФОРМАЦІЯ_2 » вступної та резолютивної частини рішення суду. Текст спростування повинен бути розміщений під назвою «ІНФОРМАЦІЯ_27» у тому ж самому розділі і таким самим шрифтом, що спростовувана інформація, не допускаючи при цьому власних коментарів.

Зобов`язано Товариство з обмеженою відповідальністю «Ньюз Паблішінг» у строк не пізніше місяця з дня набрання законної сили судовим рішенням спростувати поширену ним ІНФОРМАЦІЯ_1 у газеті «ВЕСТИ», Всеукраинский выпуск», № НОМЕР_1), недостовірну інформацію у статті ОСОБА_3 та ОСОБА_4 « ІНФОРМАЦІЯ_4 », а саме твердження:

- «ІНФОРМАЦІЯ_21».

- «ІНФОРМАЦІЯ_28».

- «ІНФОРМАЦІЯ_29 ».

- «ІНФОРМАЦІЯ_30 », на тих самих сторінках газети і таким самим шрифтом, що спростовувана інформація, не допускаючи при цьому власних коментарів.

Стягнуто на користь ОСОБА_1 з ОСОБА_2 з Товариства з обмеженою відповідальністю «Нові-Медіа», Товариства з обмеженою відповідальністю «Ньюз Паблішінг», ОСОБА_3 , ОСОБА_4 по 768 грн. 40 коп. судового збору.

Не погоджуючись з рішенням суду, адвокатом Захарченком Ю.О., який діє в інтересах ТОВ«Ньюз Паблішінг», подано апеляційну скаргу, в якій він просить рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити, посилаючись на те, рішення суду винесене з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, недоведеністю обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими, невідповідності висновків суду обставинам справи та таким що винесено з порушенням норм процесуального права та з неправильним застосуванням норм матеріального права.

В судовому засіданні представник ТОВ «Ньюз Паблішінг» адвокат Захарченко Ю.О., ОСОБА_3 підтримали доводи апеляційної скарги.

ОСОБА_1 та його представник адвокат Коломієць В.А. проти доводів апеляційної скарги заперечували, посилаючись на законність та обґрунтованість рішення суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Розглянувши справу в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіривши обґрунтованість та законність оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд в складі колегії суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Як убачається з матеріалів справи та встановлено судом, ІНФОРМАЦІЯ_13 року на веб сайті «ВЕСТИ», який належить ТОВ «Нові-Медіа» в мережі Інтернет за адресою: «ІНФОРМАЦІЯ_31" під авторством ОСОБА_9 та ОСОБА_10 було опубліковано для вільного доступу статтю «ІНФОРМАЦІЯ_6, в якій міститься інформація стосовно позивача (а.с. 25-34), а саме твердження:

- «ІНФОРМАЦІЯ_32».

- «ІНФОРМАЦІЯ_23»;

- «ІНФОРМАЦІЯ_12».

ІНФОРМАЦІЯ_13 року у газеті «ВЕСТИ», Всеукраинский выпуск», № НОМЕР_1), засновником та видавцем якої є ТОВ «Ньюз Паблішінг», опубліковано статтю «ІНФОРМАЦІЯ_4». Авторами статті зазначено ОСОБА_9 та ОСОБА_13 . Наклад вказаного числа газети 200 000 (двісті тисяч) примірників в якій міститься інформація стосовно позивача (а.с. 35-37).

Тексти статей, розміщених на веб сайті «ВЕСТИ» та у газеті «ВЕСТИ» під різними заголовками, є ідентичними.

У зазначених статтях наведена також пряма мова ОСОБА_2 , уповноваженого з антикорупційної діяльності Національного Інституту раку щодо головного лікаря Національного Інституту раку ОСОБА_1 .

Зокрема у статтях зазначено такі фактичні твердження:

1. «ІНФОРМАЦІЯ_21».

2. ІНФОРМАЦІЯ_33.

3. «ІНФОРМАЦІЯ_34.

4. «ІНФОРМАЦІЯ_20 ».

Поширення вказаної інформації також підтверджується даними експертного висновку за результатами проведеної фіксації і дослідження змісту веб-сторінки, у мережі Інтернет, газети № НОМЕР_2 від ІНФОРМАЦІЯ_35 року (а.с. 38-65).

Авторами статті є ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , що підтверджуєтесь роздруківками публікацій.

Засновником Газети «ВЕСТИ», Всеукраинский выпуск» є ТОВ «Ньюз Паблішінг», що підтверджується інформацією, опублікованою на останній сторінці цієї газети та відомостями з офіційного веб сайту Державного підприємства «Преса» (режим доступу: ІНФОРМАЦІЯ_36).

Відповідно до довідки з відомостями про власника веб-сайту від 03.09.2019 № 118/2019-Д, наданою дочірним підприємством «Центр компетенції адресного простору мережі інтернет»Консорціуму «Український центр підтримки номерів і адрес» ТОВ «Нові-Медіа» та/або Медіа холдінг Вєсті Україна ЛТД є власниками веб-сайту vesti-ukr.com (т.1 а.с.13-22).

Згідно з п. 19 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 1 від 27 лютого 2009 року вирішуючи питання про визнання поширеної інформації недостовірною, суди повинні визначати характер такої інформації та з`ясовувати, чи є вона фактичним твердженням, чи оціночним судженням.

Відповідно до ч. 2 ст. 30 Закону України «Про інформацію» оціночними судженнями, за винятком наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, зокрема з огляду на характер використання мовно-стилістичних засобів (вживання гіпербол, алегорій, сатири). Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості.

Таким чином, відповідно до ст. 277 ЦК України не є предметом судового захисту оціночні судження, думки, переконання, критична оцінка певних фактів і недоліків, які, будучи вираженням су`єктивної думки і поглядів відповідача, не можна перевірити на предмет їх відповідності дійсності (на відміну від перевірки істинності фактів) і спростувати, що відповідає прецедентній судовій практиці Європейського суду з прав людини при тлумаченні положень ст. 10 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Зі змісту поширеної інформації вбачається, що оскаржувана інформація містить фактичні дані, а не оціночні судження.

Текстовий матеріал публікації «ІНФОРМАЦІЯ_6» містить інформацію про те, що Національна поліція підозрює головного лікаря Інституту раку ОСОБА_1 в причетності до злочинної діяльності. Зазначену інформацію містить такий текстовий сегмент: «… ІНФОРМАЦІЯ_37».

Відповідно до ст. 42 КПК підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому статтями 276-279 цього Кодексу, повідомлено про підозру, особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, або особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок невстановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Так, відповідно до пункту 14 частини 1 статті 3 КПК України притягнення особи до кримінальної відповідальності починається з моменту повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального правопорушення.

Використані в оскаржуваній інформації фрази «підозрює» свідчать про те, що позивачу повідомлено про підозру у вчиненні зазначених в публікації злочинів.

Суд першої інстанції вірно погодився з доводами позивача, що оскаржувана інформація, яка міститься в статтях «ІНФОРМАЦІЯ_6», про те, що Національна поліція підозрює головного лікаря Інституту раку ОСОБА_1 в причетності до злочинної діяльності виражена у формі фактологічного твердження відповідачів про те, що позивач є підозрюваним за вчинення злочину та причетний до злочинної діяльності.

Достовірність цієї інформації спростовується відсутністю повідомлення про підозру, обвинувального вироку відносно ОСОБА_1 , що підтверджується відповідями прокурора у кримінальному провадженні № 0000108 від 01.02.2019 - прокурора відділу прокуратури міста Києва Галюка І.В. та старшого слідчого СУ ГУ НП у м. Києві Хорого К., що на даний час у кримінальному провадженні ОСОБА_1 повідомлення про підозру не складалося і вказана особа перебуває у статусі свідка (т.1 а.с. 83-85).

Інформацію про те, що медичну комісію, яка формує технічні завдання для закупівлі лікувальних засобів, очолював в Інституті раку головний лікар інституту, виражено у формі фактологічного твердження.

Проте підтвердження вказаних доводів відсутні та спростовуються наявними в матеріалах справи посадовою інструкцією головного лікаря Національного Інституту раку, положенням про тендерний комітет та наказом (т.1 а.с.74-82).

Відповідно до ч. 2 ст. 302 ЦК України фізична особа, яка поширює інформацію, зобов`язана переконатися в її достовірності.

Згідно з п. 2 ч. 3 ст. 26 Закону України «Про друковані засоби масової інформації (пресу) в Україні» журналіст зобов`язаний подавати для публікації об`єктивну і достовірну інформацію.

Отже, незалежно від джерела отримання інформації при її поширенні відповідачі були зобов`язані переконатись в її достовірності, а право нерозголошення джерела отримання інформації не перешкоджає відповідачам довести її достовірність шляхом надання підтверджуючих документів, які суду надано не було.

Крім того, суд першої інстанції вірно погодився з доводами позивача про те, текстовий матеріал публікації «ІНФОРМАЦІЯ_6» містить інформацію про те, що ОСОБА_16 використовує свої зв`язки з працівниками СБУ, щоб вплинути на хід слідства, що в цій публікації викладений не у формі суджень, вираження особистої думки автора статті, а тверджень, проте дані обставини щодо існування зв`язків ОСОБА_1 з працівниками СБУ жодним доказом не підтверджені.

Згідно з висновком лінгвістичної експертизи, поширена інформація може бути принизливою для честі й гідності ОСОБА_17 та завдавати шкоди його діловій репутації, а саме:

«… ІНФОРМАЦІЯ_38» .

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що поширена недостовірна інформація є негативною, адже формує в суспільстві думку про недоброчесність позивача та його причетність до протиправної діяльності. Відповідачі поширили недостовірну інформацію про те, що позивач є корупціонером, злочинцем, який здійснює комерційні оборудки, що вже є негативним за наслідками того образу особи, який вона формує у суспільстві.

Враховуючи те, що ОСОБА_1 є ІНФОРМАЦІЯ_39, поширена відповідачами недостовірна інформація набула широкого розголосу, є вагомою для багатьох громадян, і тим самим суттєво принижує честь та ділову репутацію позивача серед широкого кола осіб.

При цьому, до поширеної інформації не може бути застосовано положення Декларації про свободу політичних дебатів у засобах масової інформації, схваленої 12.02.2004 року на 872-му засіданні Комітету Міністрів Ради Європи та рекомендацій Резолюції 1165 (1998) Парламентської асамблеї Ради Європи про право на недоторканість приватного життя щодо права поширювати негативну інформацію та критикувати публічних осіб.

Суд дійшов такого висновку на підставі встановлених обставин справи та характеру недостовірної інформації, що свідчить про те, що поширена інформація не є громадською критикою з приводу того, як публічна особа виконує чи виконувала свою функцію, а є фактичними твердженнями того, що особа підозрюється у вчиненні злочинів, які не відповідають дійсності.

Крім цього, при розгляді справи позивачу не надано більшого захисту своїх прав порівняно з іншими особами, а право на захист своїх прав здійснюється позивачем в загальному порядку передбаченому чинним законодавством.

Всебічно та повно оцінивши докази в їх сукупності та кожного доказу окремо суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що відповідачами була поширена недостовірна інформація про позивача, внаслідок чого порушені його немайнові права на повагу до честі та гідності, недоторканості ділової репутації.

Відповідно до статті 275 ЦК України захист особистого немайнового права здійснюється у спосіб, встановлений главою 3 ЦК України, а також іншими способами відповідно до змісту цього права, способу його порушення та наслідків, що їх спричинило це порушення.

Відповідно до статті 32 Конституції України судовий захист права спростовувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сім`ї та права вимагати вилучення будь-якої інформації, а також право на відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої збиранням, зберіганням, використанням та поширенням такої недостовірної інформації.

Відповідно до п. 25 Постанови Пленуму Верховного Суду України №1 від 27 лютого 2009 року «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» спростування має здійснюватися у такий самий спосіб, у який поширювалася недостовірна інформація. У разі, якщо спростування недостовірної інформації неможливо чи недоцільно здійснити у такий же спосіб, у який вона була поширена, то воно повинно проводитись у спосіб, наближений (адекватний) до способу поширення, з урахуванням максимальної ефективності спростування та за умови, що таке спростування охопить максимальну кількість осіб, що сприйняли попередньо поширену інформацію.

Крім того, визначаючи спосіб спростування відомостей, суд відповідно до вимог статті 37 Закону України про пресу та положень іншого відповідного законодавства може зобов`язати редакцію (видавництво) опублікувати спростування в спеціальній рубриці або на тій самій шпальті й тим самим шрифтом, що й спростовуване повідомлення: у газеті - не пізніше місяця з дня набрання рішенням законної сили, в інших періодичних виданнях - у запланованому найближчому випуску.

З урахуванням наведеного суд першої інстанції дійшов вірного висновку про зобов`язання ТОВ «Нові-Медіа» не пізніше місяця з дня набрання законної сили судовим рішенням спростувати інформацію, поширену ІНФОРМАЦІЯ_1 на веб-сайті «ВЕСТИ», який належить ТОВ «Нові-Медіа» в мережі Інтернет за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_14 у статті ОСОБА_3 та ОСОБА_4 «ІНФОРМАЦІЯ_40 », а саме твердження:

- «ІНФОРМАЦІЯ_17 ».

- «ІНФОРМАЦІЯ_18».

- «ІНФОРМАЦІЯ_25 ».

- «ІНФОРМАЦІЯ_20 » шляхом розміщення на веб-сайті « ІНФОРМАЦІЯ_2 » вступної та резолютивної частини рішення суду. Текст спростування повинен бути розміщений під назвою «ІНФОРМАЦІЯ_27» у тому ж самому розділі і таким самим шрифтом, що спростовувана інформація, не допускаючи при цьому власних коментарів.

Також суд дійшов висновку про зобов`язання ТОВ «Ньюз Паблішінг» у строк не пізніше місяця з дня набрання законної сили судовим рішенням спростувати поширену ним ІНФОРМАЦІЯ_1 у газеті «ВЕСТИ», Всеукраинский выпуск», № НОМЕР_1), недостовірну інформацію у статті ОСОБА_3 та ОСОБА_4 « ІНФОРМАЦІЯ_4 », а саме твердження:

- «ІНФОРМАЦІЯ_17 ».

- «ІНФОРМАЦІЯ_41».

- «ІНФОРМАЦІЯ_25 ».

- «ІНФОРМАЦІЯ_20 » шляхом розміщення вступної та резолютивної частини рішення суду, у газеті «ВЕСТИ», Всеукраинский выпуск» накладом не менше 200 000 примірників. Текст спростування повинен бути розміщений під назвою «ІНФОРМАЦІЯ_42», на тих самих сторінках газети і таким самим шрифтом, що спростовувана інформація, не допускаючи при цьому власних коментарів.

Виходячи з наявних у матеріалах справи та досліджених судом першої інстанції письмових доказів, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що обставини, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими при вирішенні справи, доведені.

Висновки суду щодо наявності підстав для відмови в задоволенні позовних вимог, відповідають обставинам справи та положенням матеріального закону, судом надано належну оцінку всім наданим матеріалам справи.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду та не впливають на їх правильність, а тому не можуть бути прийняті до уваги.

Порушень норм матеріального та процесуального права, які призвели б до неправильного вирішення справи, колегією суддів не встановлено.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, апеляційний суд в складі колегії суддів приходить до висновку про законність та обґрунтованість постановленого по даній справі рішення та відсутність підстав для його скасування та задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст.268, 374, 375, 381, 382, 383, 384, 390 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Ньюз Паблішінг», подану адвокатом Захарченком Юрієм Олександровичем - залишити без задоволення.

Рішення Печерського районного суду м. Києва від 27 жовтня 2020 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 30 днів до Верховного Суду з дня складення повної постанови шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Суддя-доповідач: А.М. Стрижеус

Судді: Л.Д. Поливач

О.І. Шкоріна