Справа № 766/4800/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 квітня 2021 року суддя Херсонського міського суду Херсонської області Булах Є.М., розглянувши заяву ОСОБА_1 ( НОМЕР_1 , місце реєстрації проживання: АДРЕСА_1 ; місце фактичного проживання: АДРЕСА_2 , адреса для листування: АДРЕСА_3 ), в інтересах якого діє адвокат Булгакова Олена Анатоліївни (місцезнаходження: АДРЕСА_4 ) про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 , представник позивача адвокат Булгакова Олена Анатоліївни до ТзОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс», треті особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личук Тарас Володимирович, приватний виконавець Виконавчого округу м. Києва Фесик Марія Олексіївна, Акціонерне товариство «Комерційний Банк «ПриватБанк», Комунальне некомерційне підприємство «Херсонська міська клінічна лікарня ім.. Є.Є. Карабелеша» Херсонської міської ради про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, -

в с т а н о в и в:

25 березня 2021 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом до відповідача про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у якому просить:

- задовольнити заяву ОСОБА_1 та його представника адвоката Булгакової Олени Анатоліївни, про забезпечення позову;

- забезпечити позов ОСОБА_1 та його представника ОСОБА_2 до відповідача про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню;

- постановити ухвалу, якою у рамках вжиття заходів забезпечення позову зупинити примусове стягнення за виконавчим написом та встановити заборону на здійснення будь-яких дій відносно виконання виконавчого напису приватного нотаріуса;

- задовольнити клопотання ОСОБА_1 та його представника ОСОБА_2 про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження, та постановити ухвалу про проведення розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін;

- відстрочити позивачу ОСОБА_1 до моменту розгляду справи по суті сплату судового збору при зверненні до суду у сумі 908 гривень за його позовною заявою;

- задовольнити клопотання позивача та його представника про витребування доказів судом;

- визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личуком Т.В. 07.10.2020 року за №4129;

- вирішити питання про розподіл судових витрат.

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 26 березня 2021 року відстрочено позивачу сплату судового збору, позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) осіб.

02 квітня 2021 року представник позивача за ордером ОСОБА_2 подала заяву про забезпечення позову, у якій просить:

-задовольнити клопотання ОСОБА_1 та його представника - адвоката Булгаковой Олени Анатоліївни про відстрочення сплати судового збору за подання заяви про забезпечення позову;

-відстрочити позивачу ОСОБА_1 до моменту розгляду даної цивільної справи по суті сплату судового збору при зверненні до суду у сумі 454,00 грн. з заявою про забезпечення позову;

-задовольнити заяву ОСОБА_1 та його представника адвоката Булгаковой Олени Анатоліївни, про забезпечення позову у цивільній справі про визнання виконавчого напису від 07 жовтня 2020 року №4129 таким, що не підлягає виконанню;

-постановити ухвалу, якою у рамках вжиття заходів забезпечення позову зупинити примусове виконання виконавчого напису, вчиненого 07 жовтня 2020 року приватним нотаріусом Івано-Франківського МНО Івано-Франківської області Личуком Т.В., зареєстрованого в реєстрі за №4129, про стягнення на користь ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором №15001 від 28 грудня 2012 року, укладеним між ПАТ «АСТРА БАНК» та ОСОБА_1 , в сумі 103 360, 24 грн., в т. ч. 300 грн. за оформлення самого виконавчого напису, який перебуває на примусовому виконанні у приватного виконавця Виконавчого округу м. Києва Фесик М.О., виконавче провадження № 64289620. Встановити заборону будь-кому на здійснення будь-яких дій відносно виконання виконавчого напису приватного нотаріуса Івано-Франківського МНО Івано-Франківської області Личука Т.В. від 07.10.2020р. за № 4129;

-не застосовувати зустрічне забезпечення, оскільки відсутні підстави для його застосування;

-ухвалою суду допустити зазначений захід забезпечення позову до негайного виконання. Копію ухвали направити для негайного виконання та вжиття відповідних заходів приватному виконавцю та сторонам у справі. Роз`яснити, що у відповідності до ч. 4 ст. 157 ЦПК України, особи, винні в невиконанні несуть відповідальність, встановлену законом.

В обґрунтування необхідності забезпечити позов заявник зазначає, що між сторонами існує спір про визнання виконавчого напису №4129, виданого 07.10.2020 р. приватним нотаріусом Івано-Франківського МНО Івано-Франківської області Личуком Т.В., про стягнення з позивача на користь ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» заборгованості за кредитним договором №15001 від 28 грудня 2012 року, укладеного ПАТ «АСТРА БАНК» та ОСОБА_1 , в сумі 103 360, 24 грн., в т. ч. 300 грн. за оформлення самого виконавчого напису, та який перебуває на примусовому виконанні у приватного виконавця Виконавчого округу м. Києва Фесик М. О., виконавче провадження №64289620, таким, що не підлягає виконанню.

Згідно постанови приватного виконавця Виконавчого округу м. Києва Фесик М.О. про арешт коштів боржника від 26.01.2021 року №64289620 накладено арешт на рахунки ОСОБА_1 в АТ КБ «ПриватБанк», та більш того, на підставі постанови приватного виконавця Виконавчого округу м. Києва Фесик М.О. про звернення стягнення на заробітну плату та інші доходи боржника від 11.02.2021р. у ВП №64289620 розпочалося фактичне стягнення.

У зв`язку з цим, вважає необхідним забезпечити позов шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується у судовому порядку, з метою забезпечення прав та можливості в майбутньому виконання рішення суду, так як існує загроза втрати грошових коштів та утруднення їх повернення, у разі задоволення позовних вимог, а також зупинення стягнення на підставі виконавчого напису до вирішення спору по суті не призведе до обмеження прав відповідача, а слугуватиме заходом запобігання можливих порушень прав позивачки.

Відповідно до Журналу реєстрації вхідної кореспонденції суду заява з протоколом передачі справи раніше визначеному складу суду від 02.04.2021 року передана головуючому судді 12.04.2021 року.

У відповідності до ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

У зв`язку з перебуванням судді Булах Є.М. на навчанні у період з 05.04.2021 року по 09.04.2021 року включно, питання про забезпечення позову суддя вирішує після закінчення навчання.

Вирішуючи питання про забезпечення позову встановлено, що разом із поданою заявою ОСОБА_1 заявлено клопотання про відстрочення сплати судового збору, в обґрунтування якого вказує, що у зв`язку із виконанням виконавчого напису постановою приватного виконавця накладено арешт на заробітну позивача, у зв`язку із чим останній не може користуватися грошовими коштами, що перераховані йому роботодавцем, крім того, позивач є внутрішньо переміщеною особою із зони АТО/ООС, з огляду на бойові дії вимушений був покинути місце свого постійного проживання, з огляду на зазначені обставини та докази надані на підтвердження вказаного просив відстрочити сплату судового збору до ухвалення у справі рішення суду.

Вирішуючи заявлене клопотання виходжу з наступного.

Відповідно до положень пункту 1 частини першої статті 8 Закону України «Про судовий збір», частини першої статті 136 ЦПК України, враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за умови, що розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік.

Пунктом 3 частини першої статті 8 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за умови що предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Відповідно до частини другої статті 8 Закону України «Про судовий збір» та частини третьої статті 136 ЦПК України суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цих статей.

Касаційний цивільний суд у складі Верховного Суду у постанові від 11.03.2020 року у справі № 585/2357/19 дійшов висновку, що при вирішенні питання про відстрочення, розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення сторони від сплати судового збору майновий стан сторони (належні стороні майнові права та обов`язки) має визначатися судом у світлі конкретних обставин певної справи, включаючи спроможність заявника сплатити судовий збір та стадію, на якій перебуває розгляд справи на певний момент. Якщо залежно від рівня майнового стану сторона позбавлена можливості сплатити судовий збір, то такі обставини є підставою на відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення сторони від сплати судового збору.

Судові процедури повинні бути справедливими, особа не може бути безпідставно позбавлена права на апеляційне оскарження рішення суду, оскільки це буде порушенням права на справедливий суд, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція).

У пункті 55 рішення у справі «Креуз проти Польщі» («Kreuz v. Poland») від 19 червня 2001 року ЄСПЛ підкреслив, що обмеження, накладене на доступ до суду, буде несумісним із пунктом 1 статті 6 Конвенції, якщо воно не переслідує законної мети або коли не існує розумної пропорційності між застосованими засобами та законністю цілі, якої прагнуть досягти.

У п. 59 рішення ЄСПЛ також вказав, що інтереси справедливого здійснення правосуддя можуть виправдовувати накладення фінансових обмежень на доступ особи до суду. Положення пункту 1 статті 6 Конвенції про виконання зобов`язання забезпечити ефективне право доступу до суду не означає просто відсутність втручання, але й може вимагати вчинення позитивних дій у різноманітних формах з боку держави; не означає воно й беззастережного права на отримання безкоштовної правової допомоги з боку держави у цивільних спорах і так само це положення не означає надання права на безкоштовні провадження у цивільних справах.

Вимога про сплату державного мита є стримуючою мірою для потенційних позивачів від пред`явлення безрозсудних і необґрунтованих позовів. Для того, щоб гарантувати справедливий баланс між підтримкою нормального функціонування судової системи і захистом інтересів заявника при поданні позову до суду, внутрішньодержавні суди звільняють від сплати державного мита заявників, які можуть підтвердити свій поганий фінансовий стан (рішення ЄСПЛ у справі «Шишков проти Росії» («Shishkov v. Russia») від 20 лютого 2014 року, пункт 111).

Оцінюючи фінансовий стан особи, яка звертається до суду з вимогою про звільнення її від сплати судового збору, зменшення його розміру, надання відстрочки чи розстрочки в його сплаті, національні суди повинні встановлювати наявність у такої особи реального доходу (розмір заробітної плати, стипендії, пенсії, прибутку тощо), рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів, можливості розпорядження ними без значного погіршення фінансового стану (рішення ЄСПЛ «Kniat v. Poland» від 26 липня 2005 року, пункт 44; рішення ЄСПЛ «Jedamski and Jedamska v. Poland» від 26 липня 2005 року, пункти 63, 64).

Постановою про арешт коштів боржника від 26.01.2021 року винесеною приватним виконавцем виконавчого округу М. Києва Фесик М.О. при примусовому виконання виконавчого провадження №64289620 підтверджується, що на грошові кошти та розрахункові рахунки, що належать ОСОБА_1 накладено арешт. Крім того, постановою приватного виконавця від 11.02.2021 року звернуто стягнення на заробітну плату та інші доходи ОСОБА_1 .

Факти про працевлаштування ОСОБА_1 у КЗ «Херсонська міська клінічна лікарня ім.. Є,Є, Карабелеша» Херсонської міської ради та перебування на обліку ОСОБА_1 як внутрішньо переміщеної особи на вирішення питання про відстрочення від сплати судового збору за подання позову до суду хоч і не мають доказового значення, однак сприймаються, як відомості, що обґрунтовують перебування позивача у несприятливих умовах.

За таких обставин, з метою забезпечення права громадян на доступ до правосуддя вважаю, що клопотання ОСОБА_1 про відстрочення сплати судового збору підлягає задоволенню.

Розглянувши заяву про забезпечення позову, дослідивши матеріали справи в межах заявленої заяви, суд прийшов до наступних висновків.

Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи чи інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, держави та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Для належної реалізації завдань цивільного судочинства слугує, зокрема те, що відповідно до ст. 124 Конституції України судові рішення є обов`язковими до виконання на всій території України.

Таким чином, порушене, невизнане, оспорюване право особи буде захищене та відновлене тільки після реального виконання рішення суду, яким спір буде вирішено по суті.

Відповідно до ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження» відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Згідно до п. 6 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку.

З Постанови Пленуму Верховною суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22 грудня 2006 року за №9 вбачається, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Отже, цивільний процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питання про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи взагалі стане не можливим виконання рішення у разі задоволення позову. Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути ухваленим тільки у відповідності до заявлених позовних вимог.

Заходи забезпечення позову повинні застосовуватися лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може привести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.

З`ясувавши обставини викладені заявником та дослідивши матеріали заяви, встановлено, що при зверненні до суду із заявою про забезпечення позову, останній на підтвердження зазначеного про примусове виконання виконавчого напису долучив копії постанов приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Фесик М.О. про арешт коштів боржника від 26.01.2021 року та про звернення стягнення на заробітну та інші доходи боржника, за змістом якої звернено стягнення на дохід ОСОБА_1 , який останній отримує за місцем працевлаштування у КНП «Херсонська міська клінічна лікарня ім. Є.Є. Карабелеша» ХМР.

За таких обставин, враховуючи, що предметом позовних вимог ОСОБА_1 про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню є виконавчий документ, який за законом зобов`язує виконавчі органи вчиняти виконавчі дії щодо виконання виконавчого напису нотаріуса та виходячи із сукупності вказаних позивачем подій, суд сприймає за ймовірну можливість здійснювати і у подальшому державним виконавцем дій вказаних позивачем, з огляду на що заява про забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису №4129, вчиненого 07 жовтня 2020 року приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личук Т.В. про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Еліт фінанс» 103 360, 24 грн., підлягає задоволенню.

Суд зауважує, що п. 6 ч. 1 ст. 150 ЦПК України передбачено можливість зупинення стягнення за виконавчим документом, як вид забезпечення позову. З урахуванням того, що саме виконавчий документ є предметом розгляду цивільної справи, яка перебуває у провадженні Херсонського міського суду Херсонської області, вважаю, що забезпечення позову у спосіб визначений п. 6 ч. 1 ст. 150 ЦПК України на час розгляду та вирішення справи буде належним та не порушує прав та інтересів інших осіб.

Згідно пункту 2 частини першої статті 34 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі зупинення судом стягнення на підставі виконавчого документа, як наслідок, зупиненню підлягає і виконання постанови від 26.01.2021 року про арешт коштів боржника по ВП №64289620 та постанови про звернення стягнення на заробітну плату та інші доходи боржника від 11.02.2021 року по ВП №64289620.

Суд констатує, що обраний захід забезпечення позову є співмірним з заявленими позовними вимогами.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню.

За приписами ч. 1 ст. 156 ЦПК України за клопотанням учасника справи суд може допустити заміну одного заходу забезпечення позову на інший.

Роз`яснити, що за приписами ч. 1 ст. 158 ЦПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Керуючись ст. ст. 149, 150, 153, 258, 259, 260, 261, 353-355 ЦПК України, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання ОСОБА_1 та його представника адвоката Булгакової Олени Анатоліївни про відстрочення сплати судового збору за подання до суду заяви про забезпечення позову задовольнити.

Відстрочити ОСОБА_1 сплату судового збору за подання до суду заяви про забезпечення позову ОСОБА_1 до ухвалення судового рішення у справі.

Заяву ОСОБА_1 ( НОМЕР_1 , місце реєстрації проживання: АДРЕСА_1 ; місце фактичного проживання: АДРЕСА_2 , адреса для листування: АДРЕСА_3 ), в інтересах якого діє адвокат Булгакова Олена Анатоліївни (місцезнаходження: АДРЕСА_4 ) про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 , представник позивача адвокат Булгакова Олена Анатоліївни до ТзОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс», треті особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личук Тарас Володимирович, приватний виконавець Виконавчого округу м. Києва Фесик Марія Олексіївна, Акціонерне товариство «Комерційний Банк «ПриватБанк», Комунальне некомерційне підприємство «Херсонська міська клінічна лікарня ім.. Є.Є. Карабелеша» Херсонської міської ради про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню задовольнити.

Зупинити стягнення на підставі виконавчого напису №4129, вчиненого 07 жовтня 2020 року приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личук Т.В. про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Еліт фінанс» 103 360, 24 грн., підлягає задоволенню.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Копію ухвали направити для негайного виконання та вжиття відповідних заходів державному (приватному) виконавцю та сторонам у справі.

Суд роз`яснює, що у відповідності до ч. 4 ст. 157 ЦПК України, особи, винні в невиконанні ухвали про забезпечення позову, несуть відповідальність, встановлену законом.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення(проголошення) до Херсонського апеляційного суду в порядку ст. 355 ЦПК України. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Відповідно до п.3 розділу XII «Прикінцеві положення» ЦПК України, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення. Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Відповідно до вимог ст. 153 ЦПК України, подання апеляційної скарги не зупиняє виконання ухвали про забезпечення позову.

Ухвала складена та підписана 12.04.2021 року.

Суддя Є.М. Булах