Справа № 309/1337/16-ц
Провадження № 2/309/268/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 червня 2021 року м. Хуст

Хустський районний суд Закарпатської області

у складі: головуючого - судді Лук`янової О.В.

за участю: секретаря судового засідання Гаклик Л.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Хуст цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення вартості ремонту автомобіля,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач, посилаючись на те, що:

-відповідач по справі є його рідним батьком, з яким його матір перебувала у зареєстрованому шлюбі з 1991 року по 2010 рік.;

-коли йому було 14 років - в 2010 році його батько покинув сім`ю та став проживати з іншою жінкою, а він залишився проживати зі своєю матір`ю, яка його утримувала;

-в грудні 2014 року він досяг повноліття;

-перед його днем народження - на початку листопада 2014 року його батько, який тривалий час проживав та працював в м.Москві РФ, зателефонував йому з приводу того, що хочу подарувати йому на день народження автомобіль марки «Mercedes Vito 120 CDI», державний номерний знак НОМЕР_1 ;

-при цьому його батько зазначив, що він може вільно користуватися автомобілем, як власним, а коли відповідач приїде в Україну з РФ, то оформить автомобіль на його ім`я офіційно;

-також відповідач сказав, що документи на автомобіль та ключі від нього йому передасть двоюрідний брат батька;

-дійсно 4 листопада 2014 року їм зателефонував двоюрідний брат його батька - ОСОБА_3 і вони з матір`ю приїхали в м.Хуст, додому до його бабусі - матері батька - ОСОБА_4 , де знаходиться гараж його батька;

- ОСОБА_3 в присутності його бабусі та матері передав йому технічний паспорт від автомобіля, ключі та сам автомобіль, вигнавши його з гаражу;

-в той же день був укладений договір страхування вказаного автомобіля на ім`я його матері, оскільки він на день укладення договору був неповнолітнім;

-оскільки тоді автомобіль знаходився в несправному технічному стані, він одразу за допомогою свого вітчима ОСОБА_5 відігнав автомобіль на СТО, де почав здійснювати його ремонт;

-автомобіль перебував на ремонті з 11 листопада 2014 року по середину лютого 2015 року;

-на автомобілі було замінено ряд деталей та агрегатів, після чого він в лютому 2015 року, взявши у вітчима ОСОБА_5 54690грн.32коп., оплатив його ремонт;

-з того часу до лютого 2016 року він вільно користувався автомобілем, обслуговував його, здійснював необхідний ремонт, в 2015 році та в 2016 році вже від свого імені укладав договори цивільно-правової відповідальності;

-враховуючи вік автомобіля, а також отримані в ДТП в РФ пошкодження, з травня по грудень 2015 року ним витрачено на ремонт автомобіля ще 55866грн.;

-всього на ремонт автомобіля: придбання запасних частин та агрегатів, їх установку ним витрачено 110557грн.19коп.;

-з невідомих йому причин його батько звернувся до Хустського районного суду Закарпатської області з позовом про витребування майна із чужого незаконного володіння, про що була винесена відповідна ухвала від 18.02.2016 про вилучення автомобіля;

-оскільки договір дарування автомобіля так і не був оформлений, він був змушений повернути його відповідачу, але вважає, що він був добросовісним набувачем автомобіля, власними коштами відремонтував його, тобто за час користування автомобілем здійснив поліпшення майна,

звернувся до суду з позовом та просить: стягнути з відповідача на його користь 110557грн. у відшкодування вартості ремонту автомобіля марки «Mercedes Vito 120 CDI», державний номерний знак НОМЕР_1 .

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_6 заявлений позов підтримала та підтвердила обставини, викладені в ньому. В судове засідання 25 червня 2021 року позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_6 не з`явилися. Представник позивача ОСОБА_6 подала до суду клопотання /а.с.205/, в якому просила заявлені позовні вимоги задовольнити та закінчити розгляд справи в її відсутності та в відсутність позивача ОСОБА_1 ..

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_7 позовні вимоги не визнала, просила в задоволенні позову відмовити. Пояснила, що відповідач не дарував позивачу автомобіль марки «Mercedes Vito 120 CDI», а тільки дозволив йому керувати автомобілем, щоб навчитися їздити. Автомобіль знаходився в доглянутому стан та не потребував ніякого ремонту. В судове засідання 25 червня 2021 року позивач ОСОБА_1 та його представники ОСОБА_7 та ОСОБА_8 не з`явилися, подавши до суду заяви /а.с.181, 201/, в яких просили в задоволенні позову відмовити та закінчити розгляд справи в їх відсутність та в відсутність відповідача ОСОБА_2 ..

Ніяких інших заяв та клопотань від учасників справи до суду не надходило.

Процесуальні дії /забезпечення доказів, зупинення і поновлення провадження по справі тощо/ у справі не проводилися.

Ухвалою Хустського районного суд Закарпатської області від 05.05.2016 позов було забезпечено шляхом накладення арешту на транспортний засіб марки «Mercedes Vito 120 CDI», д.н.з. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_2 .

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України: у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

За таких обставин суд проводить судове засідання 25 червня 2021 року у відсутності позивача, представника позивача, відповідача та представників відповідача, без фіксування судового процесу.

Суд, вислухавши думки представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_6 та представника відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_7 , допитавши свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_9 пояснила, що вона є матір`ю відповідача ОСОБА_2 та бабкою позивача ОСОБА_1 .. Її син - відповідач ОСОБА_2 дійсно дозволив позивачу ОСОБА_1 керувати своїм автомобілем марки «Mercedes Vito 120 CDI», який стояв в її гаражу, але за першою вимогою повернути його. Автомобіль виїхав із гаражу власним ходом, але потім, коли позивач ОСОБА_1 керував цим автомобілем більше одного року, він неодноразово говорив їй, що автомобіль перебуває в ремонті, що він вкладав у нього гроші.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_10 пояснив, що володіє юридичною особою ПП «Автокомплекс Старт», а продавець ОСОБА_11 , який реалізовував позивачу ОСОБА_1 запчастини на автомобіль «Mercedes Vito», орендує у нього певну площу та здійснює торгівлю автомобільним запчастинами, але він платить ОСОБА_11 заробітну плату. Також він пояснив суду, що деякі запчастини, які були придбані в нього, такі як масло, фільтри масла, фільтри повітря, фільтри очистки повітря в салоні автомобіля - є такими, що заміняються регулярно, внаслідок експлуатації автомобіля.

В судовому засіданні було встановлено, що позивач ОСОБА_1 є сином відповідача ОСОБА_2 /а.с.17/, якому належить на праві власності автомобіль марки «MERCEDES-BENZ VITO 120 CDI», державний номерний знак НОМЕР_1 , 2007 року випуску /а.с.5/.

Згідно страхового полісу АІ №7846215 від 03.11.2014 на автомобіль марки «MERCEDES-BENZ VITO», д.н.з. НОМЕР_1 , було укладено договір страхування на ім`я ОСОБА_12 - матері позивача ОСОБА_1 /а.с.8, 17/.

Як вбачається з накладних реалізації товарів позивачем ОСОБА_1 /як покупцем/ у ПП ОСОБА_10 /в особі продавця ОСОБА_11 / були придбані різні запчастини для ремонту автомобіля марки «Mercedes VITO/VIANO», на загальну суму 110556грн.99коп. /а.с.9-16/.

Відповідно до ухвали Хустського районного суду Закарпатської області від 18 лютого 2016 року: автомобіль марки «Mercedes Vito 120 CDI», державний номерний знак НОМЕР_1 , 2007 року випуску, який належить ОСОБА_2 , було вилучено у ОСОБА_1 , ОСОБА_5 /вітчима позивача ОСОБА_1 / та ОСОБА_14 /матері позивача ОСОБА_1 / /а.с.7/.

Відповідно до ч.3 ст.390 ЦК України: добросовісний або недобросовісний набувач має право вимагати від власника майна відшкодування необхідних витрат на утримання, збереження майна, здійснених ним з часу, з якого власникові належить право на повернення майна.

Відповідно до ч.1 ст.82 ЦПК України: обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

Факт користування позивачем ОСОБА_1 автомобілем «Mercedes Vito 120 CDI», д.н.з. НОМЕР_1 , зі згоди власника майна - відповідача ОСОБА_2 з 4 листопада 2014 року по 18 лютого 2016 року в судовому засіданні сторони не заперечували. Також в судовому засіданні представники сторін ні разу не заперечували факт того, що державний номерний знак автомобіля «Mercedes Vito 120 CDI», власником якого є ОСОБА_2 та яким користувався позивач ОСОБА_1 , саме « НОМЕР_1 », а не « НОМЕР_2 » /як вказано тільки в позовній заяві/. На підставі цього суд дійшов висновку, що в позовній заяві /двічі/ позивач ОСОБА_1 допустився технічної описки при написанні державного номерного знаку автомобіля «Mercedes Vito 120 CDI», яким він користувався, - « НОМЕР_2 », замість правильного « НОМЕР_1 ».

В судовому засіданні сторони по справі не заперечували того факту, що предметом позову є грошові кошти, які були витрачені на ремонт та утримання автомобіля марки «Mercedes Vito 120 CDI», д.н.з. НОМЕР_1 , а лише вказували на необхідність /доцільність/ або недоцільність такого ремонту та утримання. Отже, суд констатує, що предметом ремонту /та придбання запчастин на нього/ був автомобіль марки «Mercedes Vito 120 CDI», д.н.з. НОМЕР_1 .

На переконання суду автомобіль марки «Mercedes Vito 120 CDI», д.н.з. НОМЕР_1 , 2007 року випуску, потребував ремонту, оскільки перші накладні на запчастини датовані 16 листопада 2014 року, 20 листопада 2014 року та 20 листопада 2014 року /а.с.10-11/.

Суд приходить до висновку, що задовольнити стягнення вартості ремонту автомобіля слід лише в частині необхідних запчастин, які були необхідні для ремонту та утримання автомобіля в належному стані.

На переконання суду для належного утримання та ремонту автомобіля були необхідні наступні запчастини:

-згідно накладної №ПП00017888 від 10.12.2014: шарова опора 2 шт., загальною вартістю 783грн.12коп.; опора амортизатора, вартістю 385грн.00коп.; гальмівний шланг 2 шт., загальною вартістю 356грн.00коп. /а.с.10/;

-згідно накладної №ПП00017887 від 16.11.2014: форсунка паливна 6 шт., загальною вартістю 34020грн.00коп. /а.с.11/;

-згідно накладної №ПП00017885 від 20.11.2014: масляний насос автоматичної коробки передач /в каталозі запчастин №/, вартістю 10626грн.00коп. /а.с.11/;

-згідно накладної №ПП00018472 від 12.02.2015: амортизатор передній 2 шт., загальною вартістю 4122грн.26коп.; датчик АБС лівий задній, вартістю 1427грн.04коп.; датчик АБС правий задній, вартістю 1358грн.75коп. /а.с.13/;

-згідно накладної №ПП00018473 від 06.02.2015: акумулятор, вартістю 4311грн.72коп. /а.с.13/;

-згідно накладної №ПП00018470 від 08.05.2015: клапан ЕГР, вартістю 9288грн.00коп. /а.с.14/;

-згідно накладної №ПП00018465 від 17.07.2015: тяга стабілізатора ліва, вартістю 572грн.31коп.; тяга стабілізатора права, вартістю 572грн.31коп.; підвісний підшипник, вартістю 1056грн.50коп.; підвісний підшипник передній, вартістю 1206грн.75коп. /а.с.15/;

-згідно накладної №ПП00018466 від 25.06.2015: комплект ступиці, вартістю 7301грн.87коп.; резина стабілізатора 2 шт., загальною вартістю 169грн.20коп. /а.с.15/.

Загальна вартість запчастин, що підлягає відшкодуванню становить 77556грн.83коп..

Всі інші запчастини, а саме: масло, фільтри масла, фільтри повітря, фільтри очистки повітря в салоні автомобіля, тощо, на думку суду, є такими, що підлягають заміні внаслідок експлуатації автомобіля позивачем ОСОБА_1 , тобто вартість яких відшкодуванню не підлягає.

Окремо суд зазначає, що запчастини, які були придбані згідно накладної №ПП00018462 від 09.12.2015 /а.с.9/, на думку суду, так само підлягали заміні через тривалу /більше 13 місяців/ експлуатацію автомобіля позивачем ОСОБА_1 , тобто вартість яких теж відшкодуванню не підлягає.

З огляду на вищевказане, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенню в розмірі 77556грн.83коп. /сімдесят сім тисяч п`ятсот п`ятдесят шість гривень вісімдесят три копійки/. В задоволенні інших позовних вимог слід відмовити.

Згідно квитанції №111 від 19 квітня 2016 року /а.с.2/ - позивач при зверненні до суду сплатив документально підтверджені судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 1106грн.00коп..

Відповідно до ст.141 ЦПК України: судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Тобто з відповідача на користь позивача слід стягнути 775грн.87коп. судового збору.

Керуючись ст.12, 13, 81, 82, 141, 258-259, 263-265, 268, 273, 354-355 ЦПК України, ст.390 ч.3 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 /місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП, серія та номер паспорту невідомі/ до ОСОБА_2 /місце проживання: АДРЕСА_2 ; паспорт НОМЕР_3 / про стягнення вартості ремонту автомобіля, - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 вартість ремонту автомобіля в розмірі 77556грн.83коп..

В іншій частині позовних вимог, - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 775грн.87коп..

Повне судове рішення складено 3 серпня 2021 року.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та /або/ обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду повністю або частково - у відповідності до п.п.15.5 п.15 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, - до Закарпатського Апеляційного суду через Хустський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи /вирішення питання/ без повідомлення /виклику/ учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч.2 ст.358 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Хустського

районного суду: Лук`янова О.В.