Справа № 336/8109/20
Пр. № 2/336/1434/2021
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 квітня 2021 року Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді Щасливої О.В.,

при секретарі Олексієнко С.О.,

з участю позивача адвоката Мельникової А.А.,

відповідача ОСОБА_1 ,

представника відповідача адвоката Васильєвої О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання представника відповідача про зупинення провадження в справі,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Шевченківського районного суду м. Запоріжжя перебуває справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги.

В судовому засіданні представник відповідача заявила клопотання про зупинення провадження у справі до розгляду справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання недійсним договору дарування квартири в частині, а також справи за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, оскільки відповідач оспорює право власності позивача в частині на квартиру АДРЕСА_1 , а від набуття нею права власності на житло залежить розмір її участі в оплаті житлово-комунальних послуг, так як обсяг зобов`язань зі сплати цих послуг власника та користувача, наймача жилого приміщення є різним.

Представник позивача проти задоволення клопотання заперечує, пославшись на те, що наявність або відсутність права власності у позивача на житло не впливає на обов`язок оплачувати спожиті фактично комунальні послуги.

Процесуальних передумов для зупинення провадження в справі немає, між тим інтереси розгляду справи в розумні строки потребують її вирішення.

Вислухавши думку учасників справи, суд не вбачає підстав для задоволення клопотання, виходячи з таких міркувань.

Вичерпний перелік підстав для обов`язкового зупинення провадження в справі встановлений статтею 251 ЦПК України і ній зазначено як підставу для такого зупинення об`єктивну неможливість розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного, цивільного, кримінального чи адміністративного судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі.

З наведеної норми цивільного процесуального законодавства витікає, що встановлення об`єктивно існуючої неможливості розгляду справи до розгляду іншої є підставою для обов`язкового зупинення судового розгляду.

При цьому суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти) , які є предметом судового розгляду.

Як випливає з позову ОСОБА_2 , позивач вимагає повернення Ѕ частини грошових коштів, сплачених ним за отримані протягом періоду з 23 квітня 2020 року по 17 грудня 2020 року житлові послуги.

Споживачем вказаних послуг відповідно до ст. 1 Закону «Про житлово-комунальні послуги» є особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги.

З наведених положень законодавства випливає, що споживачем комунальних послуг є або власник (співвласник) нерухомого майна або інша особа, яка безпосередньо користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу за згодою власника; важливим критерієм при визначенні статусу споживача є фактичне використання житла та послуг, які в це житло постачаються.

Обов`язок споживача оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами, внормований пунктом 2 частини 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги».

Від набуття ОСОБА_1 права власності на частку в праві спільної часткової власності не залежить зміст обов`язку споживача житлово-комунальних послуг, тим більш послуг, які вже фактично спожиті; а предметом доведення в цій справі є факт дійсного споживання нею житлово-комунальних послуг.

Як випливає із змісту постанови Верховного Суду України № 2 від 12.06.2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», визначаючи наявність підстав, за яких провадження у справі підлягає обов`язковому зупиненню, суд повинен, зокрема, враховувати, що така підстава для зупинення провадження у справі, як неможливість розгляду цивільної справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного, цивільного, господарського, кримінального чи адміністративного судочинства, застосовується у тому разі, коли в цій іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав, заявлених у справі вимог, чи умов, від яких залежить можливість її розгляду.

Між тим справи, про які йдеться мова в клопотанні, не є такими, чий розгляд може вплинути на розгляд іншої справи, між ними не існує прямого матеріально-правового зв`язку, а їх одночасне існування зумовлено зверненнями сторін до суду з позовами про розв`язання різних правовідносин.

За вказаних обставин у суду немає перешкод у встановленні фактів, які є предметом судового розгляду, та перевірці їх наданими доказами, а існування кількох справ, учасниками яких є сторони в справі, не є підставою для зупинення провадження в цій справі.

Отже суд, який у своїй діяльності підпорядковується лише закону, не вбачає законних підстав для постановлення рішення про зупинення провадження в справі з означеної підстави, що має наслідком відмову у задоволення клопотання представника відповідача.

Керуючись ст. ст. 251, 253, 273, 352-354 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання про зупинення провадження в справі залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О.В. Щаслива