Справа № 161/6635/21 Головуючий у 1 інстанції: Рудська С. М.
Провадження № 22-ц/802/999/21 Категорія: 68 Доповідач: Шевчук Л. Я.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 серпня 2021 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді Шевчук Л.Я.,

суддів - Матвійчук Л.В., Осіпука В.В.,

секретар с/з Савчук Т.Ф.,

з участю:

представника позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення додаткових витрат на дитину, за апеляційною скаргою відповідача ОСОБА_4 рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 17 травня 2021 року,

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2021 року ОСОБА_3 звернулася в суд із зазначеними позовними вимогами, які обґрунтувала тим, що вони із відповідачем ОСОБА_4 перебували в зареєстрованому шлюбі, у них ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася дочка ОСОБА_5 . На підставі судового рішення із відповідача в її користь стягуються аліменти на утримання неповнолітньої дитини дочки ОСОБА_5 в розмірі 800 грн.

Позивачка також зазначала, що аліментів, які сплачує відповідач на утримання дитини, не вистачає оскільки їх дочка має проблеми зі здоров`ям та потребує регулярного лікування. У 2019-2021 роках за рекомендаціями лікарів для лікування дитини були придбані медичні препарати на загальну суму 4304,56 грн. Також нею були понесені витрати на придбання спортивного інвентаря для занять в басейні у розмірі 85 грн. Разом витрати на медичні обстеження, медичні призначення (масаж), спортінвентар та ліки склали 7459,56 грн. Крім того, у зв`язку із виключними обставинами, спричиненими спалахом пандемії коронавірусу та переведення дітей на дистанційне навчання, нею було придбано ноутбук марки Lenovo з мишкою безпровідною вартістю 12200 грн, а в грудні 2020 року додатково придбано гарнітур Air Pods 2 з чохлом за ціною 4199 грн. Позивачка вважає, що 1/2 частина понесених витрат на придбання ноутбука з приналежностями (мишка, гарнітура) в сумі 16399 грн, витрат на медичні обстеження, медичні призначення та витрат на придбання ліків у розмірі 7459,56 грн мають бути стягнуті з відповідача ОСОБА_4 в її користь як додаткові витрати на дитину.

Посилаючись на зазначені обставини, позивачка просила стягнути з відповідача в її користь додаткові витрати на дитину в розмірі 11 928,28 грн та судові витрати по справі.

Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 17 травня 2021 року позов ОСОБА_3 задоволено частково.

Постановлено стягнути з ОСОБА_4 в користь ОСОБА_3 додаткові витрати на дитину в розмірі 7032,50 грн.

Стягнуто з ОСОБА_4 в дохід держави судовий збір в розмірі 908 грн.

Не погоджуючись із постановленим судовим рішенням, відповідач ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить рішення суду в частині стягнення з відповідача в користь позивачки додаткових витрат на дитину у розмірі 6100,00 грн скасувати та ухвалити нове судове рішення про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_3 .

В судовому засіданні представник відповідача апеляційну скаргу підтримав і просив скаргу задовольнити, представник позивачки апеляційну скаргу заперечила, просили скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Апеляційну скаргу відповідача слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін з таких підстав.

Судом встановлено, що позивачка ОСОБА_3 та відповідач ОСОБА_4 перебували у зареєстрованому шлюбі з 29 серпня 2008 року по ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народилася дочка ОСОБА_5 .

Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 18 вересня 2015 року постановлено стягувати із ОСОБА_4 в користь ОСОБА_3 аліменти на утримання малолітньої дочки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 в розмірі 800 грн щомісячно, починаючи з 13 серпня 2015 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с.5-6).

Дочка сторін по справі проживає разом зі своєю матір`ю позивачкою у справі ОСОБА_3 і перебуває на її утриманні.

ОСОБА_3 звернулася в суд із позовом до ОСОБА_4 про стягнення в її користь додаткові витрати на дитину.

За положеннями статті 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення.

Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

У своїй постанові від 13 вересня 2017 року Верховний Суд у справі №6-1489цс17 зробив правовий висновок про те, що при вирішенні питання щодо розміру коштів, які підлягають стягненню на додаткові витрати, суди повинні враховувати, в якій мірі кожен з батьків зобов`язаний брати участь у цих витратах з огляду на матеріальне та сімейне становище сторін та інші інтереси і обставини, що мають істотне значення. У випадках, коли матеріальне становище батьків не дозволяє забезпечити повну оплату додаткових витрат, вони можуть бути компенсовані лише частково.

Отже, за змістом статті 185 СК України обов`язок брати участь у додаткових витратах на дитину обумовлюються особливими обставинами, які можуть бути зумовлені не лише хворобою, а й фактами позитивними, бажаними, зокрема розвитком здібностей дитини.

Додаткові витрати, зумовлені особливими обставинами, можуть бути присуджені судом у вигляді конкретної суми. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення.

Судом першої інстанції встановлено, що позивачкою ОСОБА_3 понесені додаткові витрати на дитину в розмірі 14065 грн, з яких: 1350 грн витрати на медичні обстеження та консультації; 150 грн - витрати на відвідування дитиною басейну; 365 грн витрати на корекцію постави та 12200 грн - витрати на придбання ноутбука і безпровідної мишки.

Половину вартості понесених позивачкою витрат в розмірі 7032,50 грн суд стягнув з відповідача в користь позивачки.

Відповідач оскаржує рішення суду в частині стягнення з нього витрат, понесених позивачкою на придбання ноутбука в розмірі 6100 грн, оскільки вважає, що витрати на придбання ноутбука не можуть бути визнаними додатковими витратами на дитину.

При цьому колегія суддів погоджується з висновками місцевого суду про те, що понесені позивачкою витрати на придбання ноутбука слід віднести до додаткових витрат на дитину з огляду на таке.

Так, у зв`язку із запровадженням в Україні карантинних заходів, пов`язаних із пандемією коронавірусної хвороби COVID-19, шкільні навчальні заклади були переведені на онлайн навчання.

Вказані вище обставини є загальновідомими, а тому за положенями частини 3 статті 82 ЦПК України доказування не підлягають.

Свої позовні вимоги про стягнення з відповідача в її користь половини вартості придбаного ноутбука ОСОБА_3 обґрунтувала тим, що купівля ноутбука зумовлена особливими обставинами, а саме: запровадженням в Україні карантинних заходів, пов`язаних з пандемією коронавірусної хвороби, внаслідок чого їх дитина навчалася у шкільному навчальному закладі онлайн, тобто онлайн навчання у школі відбувалося з використанням комп`ютерної техніки.

Позивачка ОСОБА_3 на придбання ноутбука та безпровідної мишки витратила грошові кошти в розмірі 12200 грн, що підтверджується видатковою накладною № 3692 від 23 вересня 2020 року (а.с.16).

За таких обставин суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про стягнення з відповідача в користь позивачки половину понесених останньою витрат на придбання ноутбука, оскільки такі витрати викликані особливими обставинами, а тому такі витрати є додатковими у розумінні статті 185 СК України і підлягають стягненню з відповідача в користь позивачки.

Колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги відповідача про те, що витрати на придбання ноутбука не викликані особливими обставинами.

Інші доводи апеляційної скарги не впливають на правильність рішення суду першої інстанції, яке постановлено з додержанням норм матеріального і процесуального права, підстав для його скасування колегія суддів не вбачає.

Керуючись статтями 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_4 залишити без задоволення.

Рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 17 травня 2021 року у цій справі залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий

Судді