УХВАЛА

12 серпня 2021 року суддя Шевченківського районного суду м. Києва Саадулаєв А.І., розглянувши питання про відкриття провадження за позовом

позивач: ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ),

відповідач: Державне підприємство «Український інститут інтелектуальної власності» (, місцезнаходження: м. Київ, вул. Глазунова, 1),

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Первинна профспілкова організація Державного підприємства «Український інститут інтелектуальної власності» (, місцезнаходження: м. Київ, вул. Глазунова, 1),

предмет позову: визнання наказу незаконним, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку.

встановив:

До Шевченківського районного суду м. Києва 09.08.2021 року надійшла вказана позовна заява, яка протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.08.2021 року передана на розгляд судді Саадулаєва А.І.

Предметом позову є:

1.Визнання незаконним наказу №231-п про звільнення ОСОБА_1 .

2.Поновлення ОСОБА_1 на посаді інженера з комп`ютерних систем.

3. Стягнення з Державного підприємства «Український інститут інтелектуальної власності» на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 06.07.2021 до моменту поновлення на роботі.

Як вбачається із матеріалів позовної заяви, позивачем при звернення до суду не сплачено судового збору та зроблено посилання на наявність підстав для звільнення від сплати судового збору, передбачених п.1 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Щодо визнання наказу незаконним та стягнення середнього заробітку, суддя звертає увагу на наступне.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначено Законом України «Про судовий збір».

Відповідно до ст. 1 вказаного Закону, судовим збором є збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.

Водночас статтею 5 Закону України «Про судовий збір» установлено пільги щодо сплати судового збору, згідно з пунктом 1 частини першої якої від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

За змістом приписів статей 94, 116, 117 Кодексу законів про працю України та статей 1, 2 Закону України від 24 березня 1995 року № 108/95-ВР «Про оплату праці» середній заробіток за час вимушеного прогулу за своєю правовою природою є спеціальним видом відповідальності роботодавця та не входить до структури заробітної плати.

Пільга щодо сплати судового збору, передбачена пунктом 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», згідно з якою від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі, не поширюється на вимоги позивачів про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні (або за час вимушеного прогулу) під час розгляду таких справ в усіх судових інстанціях.

Відповідно до ч.6 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Аналогічна норма викладена у ч. 4 ст. 263 ЦПК України, яка встановлює вимоги щодо законності і обґрунтованості судового рішення.

Враховуючи вказані приписи законодавства, судом враховано та застосовано постанову Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі № 910/4518/16 (провадження № 12-301гс18), ухвалу Верховного Суду від 22 липня 2019 року у справі № 488/769/17 (провадження № 61-12866 ск 19).

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою або фізичною особою - підприємцем, сплачується судовий збір у розмірі 1 відсотка ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. За подання позовної заяви немайнового характеру сплачується судовий збір у розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відтак, враховуючи положення Закону України «Про судовий збір» щодо ставок судового збору, позивачу необхідно сплатити судовий збір за позовну вимогу про стягнення середнього заробітку, яку потрібно визначити залежно від ціни позову, яку позивач має зазначити самостійно, крім того, сплатити судовий збір за позовну вимогу немайнового характеру у розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Зважаючи на зазначене позивачу, з урахуванням ціни позову, необхідно сплатити судовий збір за позовну вимогу про стягнення середнього заробітку та позовну вимогу про визнання наказу незаконним, на рахунок за реквізитами: отримувач коштів: УК у Шевчен.р-ні/Шевченк.р-н/22030101; код отримувача (код за ; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); код банку отримувача МФО: 899998; рахунок отримувача: UA0026011; код класифікації доходів бюджету: 22030101.

Враховуючи вказані приписи законодавства, позивач звільнений від сплати судового збору лише за позовні вимоги про поновлення на роботі.

Відповідно до положень статті 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

З огляду на викладене та керуючись ст.ст. 4, 6, 9 Закону України «Про судовий збір», ст.ст. 133, 175, 177, 185, 259-261 ЦПК України,

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Державного підприємства «Український інститут інтелектуальної власності», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Первинна профспілкова організація Державного підприємства «Український інститут інтелектуальної власності», про визнання наказу незаконним, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку - залишити без руху і надати позивачу строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Роз`яснити позивачу, що у разі не усунення недоліків у встановлені строки, позовна заява буде вважатися неподаною і повернута.

Ухвала окремо від рішення суду може бути оскаржена в апеляційному порядку в частині визначення розміру судових витрат.

Ухвала суду може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Києва.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку ст. 261 ЦПК України.

Суддя: