Провадження № 2/679/354/2021
Справа № 679/686/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 серпня 2021 року м. Нетішин

Нетішинський міський суд Хмельницької області в складі:

судді Гавриленко О.М.,

секретар судового засідання Панчук В.О.,

номер справи 679/686/21,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження в залі суду в м. Нетішин цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

за участю представників сторін:

представника позивача ОСОБА_3 ,

представника відповідача ОСОБА_4 ,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів.

В обґрунтування позову позивач зазначила, що вона з 17 листопада 2015 року перебувала в шлюбі з ОСОБА_2 , зареєстрованого 17 листопада 2015 року в Франківському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, про що складено відповідний актовий запис №770. Рішенням Нетішинського міського суду Хмельницької області від 05 березня 2019 року у справі №679/1578/18 шлюб між ними розірвано.

Від шлюбу вони мають спільну дитину - доньку ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позивач у позові вказує, що з відповідачем після розірвання шлюбу проживає окремо, донька проживає з нею та перебуває на її утриманні.

ОСОБА_1 в позові зауважує, що в 2019 році вона із відповідачем домовлялась про добровільну сплату останнім аліментів в розмірі 4000 гривень. Вказана домовленість декілька місяців була дотримана відповідачем, однак згодом відповідач почав сплачувати аліменти в розмірі 3000 грн, а пізніше в розмірі 2000 гривень, що, на думку позивача, не є необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, а тому в інтересах дитини вона змушена звертатись до суду із даним позовом.

Також позивач у позові вказує, що ОСОБА_2 на утриманні інших дітей або непрацездатних батьків не має. Відповідач станом на сьогодні працює в Республіці Польща де середня заробітна плата у 2021 році становить 2250 злотих, що згідно курсу НБУ станом на 27 травня 2021 року становить 16897 гривень 28 копійок.

Отже, на переконання позивача, стан здоров`я та матеріальне становище відповідача дозволяє утримувати свою малолітню доньку. Тому вважає позивач, що з відповідача на її користь необхідно стягнути аліменти на дитину в твердій грошовій сумі в розмірі 4000 гривень, що дорівнює 1/4 розміру його заробітку, та що, на її думку, є необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

На підставі наведеного, посилаючись на ст. ст. 180 -184, 191 Сімейного кодексу України, позивач просить стягнути з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі в розмірі 4000 гривень щомісяця із проведенням щомісячної індексації стягнутої суми, починаючи стягнення з дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття.

28 липня 2021 року представник відповідача надіслала до суду відзив на позовну заяву в якому зазначила, що позовні вимоги позивача до відповідача є необґрунтованими та безпідставними. Зазначає представник, що відповідач після розірвання шлюбу з позивачем не переставав піклуватись про дитину, зокрема, забезпечувати її матеріально та дбати про її розвиток. Він добровільно за домовленістю з позивачем надсилав кошти на дитину. Періодично дитина перебуває у нього за місцем його проживання на повному його утриманні. Під час побачень з дитиною він жодним чином не порушував прав дитини, однак позивач з часом почала йому перешкоджати брати участь у вихованні та спілкуванні з дитиною. Однак не зважаючи на це він продовжує виконувати свій батьківський обов`язок та надсилав для дитини кошти в сумі, що перевищує мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину 2500 гривень.

Зауважує представник відповідача у відзиві на тому, що відповідач не має наміру ухилятися від виконання своїх батьківських обов`язків та має намір в подальшому надсилати кошти для дитини в сумі 2500 гривень. Звертає представник відповідача увагу і на те, що обов`язок щодо забезпечення дитини покладений на обох батьків, а тому частину витрат на дитину також має нести і мати. Поряд з цим, вказує предстаник у відзиві, позивач у позові не зазначає жодних доказів того, чому їй необхідно саме стягувати з відповідача 4000 гривень та скільки вона витрачає в місяць на дитину коштів.

Вказує представник відповідача у відзиві і на те, що останній офіційно не працевлаштований, лише періодично їздить на заробітки до Польщи, а тому має нерегулярний дохід.

На підставі наведеного представник відповідача просить стягнути з ОСОБА_2 на користь позивача аліменти на дитину в сумі 2500 гривень.

Представник відповідача 10 серпня 2021 року надіслала заяву про проведення судового засідання в режимі відеоконференції.

13 серпня 2021 року представник позивача подав до суду клопотання про приєднання доказів до матеріалів справи.

17 серпня 2021 року представник відповідача подала до суду додаткові пояснення в яких зазначила, що усі докази на підтвердження проходження медичного лікування дитиною представник позивача надав за серпень 2021 року і мають одноразовий характер, а не регулярний, і на переконання представника відповідача, такі є додатковими витратами. Інші докази, які вказують на здійснені позивачем витрат на дитину, то такі витрати повністю покриваються сплаченими добровільно відповідачем щомісячними платежами. Звернула також представник відповідача увагу у поясненнях на те, що сторони повинні нести відповідальність за виховання та утримання дитини у рівній мірі, поряд з цим позивач не надає жодних доказів на підтвердження того, які щомісячні витрати вона здійснює на дитину, поряд з цим відповідач щомісяця надає для позивача кошти на дитину у розмірі прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Завуважила також представник відповідача на тому, що відповідач офіційно не працевлаштований за кордоном та має нерегулярний дохід, оскільки лише один місяць на квартал він там працює, інших доходів він не має.

18 серпня 2021 року представник позивача подав до суду додаткові пояснення в яких зазначив, що надані позивачем докази на підтвердження стану здоров`я дитини свідчать про те, що позивач має значні витрати на лікування дитини і такі витрати носять регулярний характер. Поряд з цим твердження представника відповідача проте, що відповідач має нерегулярний дохів не відповідають дійсності, так як не підтверджені жодними доказами. Звернув також увагу представник позивача на те, що не відповідає дійсності інформація, яка наведена представником відповідача у відзиві на позовну заяву, про те, що відповідач періодично забирає доньку за місцем свого проживання та повністю забезпечує її в цей час, а фотокартки, які надані до відзиву, окрім однієї, коли дитина перебувала у відповідача у період з 30 грудня 2020 року по 14 січня 2021 року, зроблені у період, коли сторони проживали разом.

Будь-яких інших заяв та клопотань від учасників справи не надходило.

Ухвалою судді Нетішинського міського суду Хмельницької області від 09 червня 2021 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрите провадження у справі, розгляд якої постановлено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження.

Ухвалами судді Нетішинського міського суду Хмельницької області від 11 та 16 серпня 2021 року постановлено судове засідання проводити в режимі відеоконференції.

Будь-яких інших процесуальних дій суд не вчиняв.

Позивач та відповідач будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце проведення судового засідання в таке не з`явилися.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги, зазначені у позові з врахуванням додаткових пояснень підтримав повністю, просив такий задоволити з підстав зазначених у них. Поряд з цим, представник позивача додатково зазначив, що позивач на даний час не працює, на обліку, як безробітна не перебуває, має нерегулярний дохід від надання косметичних послуг, має особисте житло. Зазначив представник позивача те, що зі слів ОСОБА_1 йому відомо, що остання витрачає на дитину на місяць приблизно 8000 10000 гривень. Тривалий час дитина сторін хворіє, а саме має проблеми з аденоїдами, водночас, зазначив представник позивача, така хвороба не потребує особливого харчування, дитина відвідує садок, проте потребує систематичного вживання ліків.

Представник відповідача в судовому засіданні позов визнала частково, зокрема просила з ОСОБА_2 стягувати на користь позивача аліменти на дитину в сумі 2500 гривень, при цьому зазначивши, що обґрунтування такої своєї позиції викладено у відзиві на позовну заяву та додаткових поясненнях. Додатково представник відповідача вказала, що усі докази надані позивачем на підтвердження своїх витрат на лікування дитини надані за серпень 2021 року, тоді як позов про стягнення алемнтів нею був поданий до суду в травні 2021 року. Не заперечувала представник відповідача того, що в 2019 році існувала певна домовленість між сторонами щодо сплати аліментів на дитину в сумі 4000 гривень, однак згодом він не міг сплачувати аліменти в такій сумі, що пов`язано з його нерегулярним доходом та карантинними обмеженнями, які перешкоджали йому виїзджати за кордон. На даний час, зазначила предстаник, відповідач також не має таких доходів, щоб сплачувати аліменти в такій сумі та має можливість сплачувати аліменти в сумі 2500 гривень. Ще раз звернула представник відповідача увагу на те, що позивач не довела того, в якому розмірі вона здійснює витрати на дитину на місяць. Окрім того, представник відповідача зауважила, що алергічний реніт, яким дитина хворіла згідно медичних документів, це тимчасова хвороба, а тому усі понесені позивачем по такій хворобі витрати мають одноразовий характер та відносяться до додаткових витрат.

Заслухавши представників сторін, дослідивши та оцінивши докази, встановивши фактичні обставини справи, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог та заперечень, проаналізувавши норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, суд вважає, що позов слід задоволити частково зважаючи на таке.

Судом установлено, що сторони ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Нетішинського міського суду Хмельницької області від 05 березня 2019 року розірвано (арк.спр. 39).

Від спільного проживання у сторін ІНФОРМАЦІЯ_2 народилася дочка ОСОБА_6 , що підтверджується даними свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданим 18 січня 2016 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Нетішинського міського управління юстиції у Хмельницькій області (арк. спр. 4).

Згідно даних довідки про реєстрацію місця проживання особи виконавчого комітету Нетішинської міської ради за №636 від 19 лютого 2021 року, малолітня ОСОБА_6 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 (арк. спр. 6).

Відповідач зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Позивач, вказуючи на наявність підстав для стягнення з відповідача аліментів на дитину, звернулася до суду за захистом свого порушеного права.

Таким чином, спірні правовідносини, що виникли між сторонами з приводу виконання обов`язку утримувати дитину до повноліття регулюються главою 15 Сімейного кодексу України (далі СК України).

Стаття 15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до статей 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття.

Відповідно до положень статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

У відповідності до вимог ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом

Виходячи з аналізу наведених норм закону та встановлених судом обставин, суд вважає, що порушене право позивача, з якою проживає дитина, підлягає захисту шляхом часткового задоволення позову.

При цьому суд частково враховує аргументи позивача, наведені нею на підтвердження обставин, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог, оскільки такі неспростовані відповідачем та підтверджені належними, допустимими та достовірними доказами в розумінні ст.ст. 77-79 ЦПК України.

Оскільки позивач просить суд визначити розмір аліментів на утримання неповнолітньої дитини у твердій грошовій сумі, то суд знаходить такий спосіб стягнення аліментів прийнятним, так як саме позивач наділений правом визначати спосіб стягнення аліментів.

Визначаючи розмір аліментів, що підлягають стягненню, суд враховує розмір прожиткового мінімуму для дитини віком до 6 років, який відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет на 2021 рік» становить, а саме з 01 липня - 2013 гривень, з 01 грудня - 2100 гривень, матеріальний стан відповідача, зокрема те, що він працює неофіційно та має нерегулярний дохід, оскільки лише періодично виїжджає за кордон, про свідчать діні з інформації Державної прикордонної служи від 17 липня 2021 року (арк.спр.86, зворотня сторона) та інших доходів не має, що позивачем під час розгляду справи спростовано не було, те, що відповідач транспортних засобів та нерухомого майна не має, що підтверджується інформації з Регіонального центру ГСЦ МВС у Львівській області №Ж-149/Аз від 12 липня 2021 року та Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 16 червня 2021 року (арк.спр.44,48), ненадання відповідачем доказів його неналежного стану здоров`я, перебування на його утриманні інших осіб, чи інших обставин, які б мали значення при визначенні розміру аліментів, а тому приходить до висновку, що відповідач має можливість сплачувати щомісячно аліменти на дочку у розмірі 2500,00 гривень, що останній підтвердив визнавши позов позивача у цій частині. Суд бере до уваги те, що відповідач добровільно сплачує на користь позивача аліменти на дитину в даному розмірі, про про отримання яких не заперечував представник позивача в судовому засіданні, що підтверджується даними квитанцій згідно яких ОСОБА_2 через ОСОБА_7 для ОСОБА_1 періодично перераховуються кошти, (арк.спр. 41,42). Суд вважає такий розмір аліментів достатнім, зважаючи на потреби дитини в даному віці.

Поряд з цим, суд зауважує, що позивач не надала до суду жодної інформації щодо своїх доходів, а лише вказує на розмір доходу відповідача та на обов`язок останнього утримувати дитину. Водночас, належне утримання дитини, на переконання суду, являється обов`язком не тільки батька, але й матері.

При цьому, суд погоджується з аргументами представника відповідача з приводу того, що належними та допустимими доказами позивач не довела того, що відповідач отримує заробітну плату в розмірі 2250 злотих.

Надаючи оцінку чекам на купівлю ліків №11071, №622330 від 12 серпня 2021 року на суму 1079 гривень 60 копійок та 347 гривень, №41321 від 24 лютого 2021 року на суму 554 гривні 20 копійок, чек №9890 від 30 липня 2021 року на суму 704 гривні, скерування на лабораторне дослідження, бланк замовлення №2619180 від 09 серпня 2021 року, бланк замовлення № від 11 серпня 201 на проведення аналізів та фіскальний чек на проведення даних аналізів на суму 1180 гривень, переписку позивача та відповідача в додатку «Viber», чек за проведену консультацію в лікаря від 09 серпня 2021 року на суму 10000 гривень, виписки по трансакціям від 24 та 26 травня, 01 та 22 червня, 07 та 20 липня, 05, 09 та 11 серпня 2021 року (арк.спр. 64-71, 73-76 ), то такі на переконання суду, є належними доказами, оскільки не містять інформацію щодо предмета доказування. При цьому суд зауважує, що зазначені вище витрати позивача, у разі їх доведення, відносяться до дотаткових витрат, і не беруться до уваги судом при розгляду даної справи, зв`язку з чим суд погоджується з аргументами представника відповідача з даного приводу.

Окремо суд звертає увагу на те, що чеки на купівлю ліків №11071 та №622330 від 12 серпня 2021 року на суму 1079 гривень 60 копійок та 347 гривень, №41321 від 24 лютого 2021 року на суму 554 гривні 20 копійок, чек №9890 від 30 липня 2021 року на суму 704 гривні взагалі не містять інформації про особу, яка їх придбала, а також до таких позивачем не додано призначення лікаря, що саме такі ліки він призначав для дитини позивача.

Не допустими доказами суд вважає фотокарки надані представником відповідача до відзиву на позовну заяву, оскільки такі не містять інформації про те, коли вони були зроблені та за яких обставин (арк.спр. 50-54).

Надаючи оцінку характеристиці відповідача за місцем його проживання, яка підписана його сусідами, про те, що відповідач регулярно за місцем свого проживання проводить час з дочкою, то на переконання суду, такий доказ є недопустимим, оскільки також не містить інформацію щодо предмета доказування. Окрім того такі відомості, які зазначені в характеристиці, на думку суду, мають бути підтверджені певними засобами доказування, зокрема при безпосередньому допиті свідків, і не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування, зокрема їх письмовими поясненнями (арк.спр.40).

Суд при визначені розміру аліментів враховує також стан здоров`я дитини, а саме те, що остання згідно даних консультативного висновку огляду оторалинголога від 08 серпня 2021 року має попередній діагноз алергічний риніт неуточнений, гіпертрофія аденоїдів (арк.спр. 72).

За вказаних обставин суд вважає, що порушене право позивача підлягає захисту шляхом задоволення позову частково.

Згідно ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

На підставі п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів підлягає обов`язковому негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць.

Суд стягує з відповідача в дохід держави судові витрати у відповідності зі ст. 141 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 89, 141, 263-265, 268 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів - задоволити частково.

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , щомісячно аліменти на дитину ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі в розмірі 2500 гривень, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 27 травня 2021 року до досягнення дитиною повноліття.

Розмір аліментів, визначений судом, щорічно підлягає індексації відповідно до закону.

В іншій частині позову відмовити.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави 567 (п`ятсот шістдесят сім) гривень 50 копійок судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Хмельницького апеляційного суду або через Нетішинський міський суд Хмельницької області (відповідно до п.п. 15.5 п. 5 ч. 1 Перехідних положень ЦПК України в редакції Закону №2147-VІІІ від 03 жовтня 2017 року) протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Повне судове рішення складено 18 серпня 2021 року.

Суддя О.М. Гавриленко