Ухвала

18 серпня 2021 року

м. Київ

справа № 540/544/18

провадження № 61-13979св19

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Крата В. І.,

суддів: Антоненко Н. О., Дундар І. О. (суддя-доповідач), Краснощокова Є. В., Русинчука М. М.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - товариство з обмеженою відповідальністю «Карлівське сільгосппідприємство «ЛОС»,

розглянув у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Карлівське сільгосппідприємство «ЛОС» про роз`яснення постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 26 травня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Карлівське сільгосппідприємство «ЛОС» про стягнення орендної плати,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2018 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Карлівське сільгосппідприємство «ЛОС» (далі - ТОВ «КСП «ЛОС») про стягнення орендної плати.

Рішенням Машівського районного суду Полтавської області від 15 березня 2019 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Стягнуто з ТОВ «КСП «ЛОС» на користь ОСОБА_1 заборгованість з виплати орендної плати за 2015 рік з урахуванням індексу інфляції в розмірі 855,11 грн, 3 % річних в сумі 49,54 грн та пеню в сумі 4 651,48 грн, а всього 5 556,13 грн.

У задоволенні інших позовних вимог відмовлено.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Постановою Полтавського апеляційного суду від 19 червня 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а рішення Машівського районного суду Полтавської області від 15 березня 2019 року залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 26 травня 2021 року касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково.

Рішення Машівського районного суду Полтавської області від 15 березня 2019 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 19 червня 2019 року в частині позовних вимог ОСОБА_1 до ТОВ «Карлівське сільгосппідприємство «ЛОС» про стягнення орендної плати за 2015 рік з урахуванням індексу інфляції, стягнення інфляційних втрат, 3 % річних змінено в мотивувальній частині, виклавши в редакції цієї постанови та резолютивну частину рішення суду першої інстанції викладено в такій редакції: Стягнути з ТОВ «Карлівське сільгосппідприємство «ЛОС» на користь ОСОБА_1 заборгованість з виплати орендної плати за 2015 рік в розмірі 835,29 грн, інфляційні втрати в сумі 285,67 грн, 3 % річних в сумі 64,95 грн та пеню в сумі 4651,48 грн, а всього 5837,39 грн. У задоволенні інших позовних вимог про стягнення орендної плати за 2015 рік з урахуванням індексу інфляції, стягнення інфляційних втрат, 3 % річних та пені - відмовлено. Стягнуто з ТОВ «Карлівське сільгосппідприємство «ЛОС» на користь ОСОБА_1 витрати по оплаті судового збору в сумі 1197,98 грн та витрати на правову допомогу в сумі 2213,17 грн.

У червні 2021 року ТОВ «Карлівське сільгосппідприємство «ЛОС» звернулося із заявою про роз`яснення постанови Верховного Суду від 26 травня 2021 року.

Заява мотивована тим, що в рішеннях суду касаційної інстанції та в рішенні суду першої інстанції не було визначено чи входить до складу вказаної суми податок з доходів фізичних осіб та інші податкові відрахування, а саме 18 % ПДФО, 1,5 % військового збору, чи навпаки, дана сума є сталою та підлягає стягненню в межах постановленої частини.

На підставі викладеного, просять роз`яснити постанову, а саме:

вказати (передбачивши) чи підлягає вказана сума визначена згідно постанови Верховного Суду в розмірі 9248,54 грн (до якої входить заборгованість з виплати орендної плати за 2015 рік в розмірі 835,29 грн, інфляційні втрати в сумі 285,67 грн, 3 % річних в сумі 64,95 грн та пеню в сумі 4651,48 грн, а всього 5837,39 грн та витрати по оплаті судового збору в сумі 1197,98 грн та витрати на правову допомогу в сумі 2213,17 грн) сплаті ТОВ «Карлівське сільгосппідприємство «ЛОС» в повному обсязі, чи дана сума повинна оплатитися шляхом віднімання, оскільки вже сплачено суму в розмірі 5 783,23 грн згідно платіжного доручення № 230 на виконання рішення Машівського районного суду Полтавської області від 15 березня 2019 року,

а також вказавши (передбачивши) доцільність та необхідність включення податок з доходів фізичних осіб та інші податкові відрахування, до якого входить: 18 % ПДФО, 1,5 % військового збору.

Згідно частин першої, другої статті 271 ЦПК України за заявою учасників справи, державного виконавця, приватного виконавця суд роз`яснює судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення. Подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо судове рішення ще не виконане або не закінчився строк, протягом якого рішення може бути пред`явлене до примусового виконання.

Як свідчить тлумачення частин першої та другої статті 271 ЦПК України роз`яснення рішення суду можливе тоді, коли воно є незрозумілим, і це ускладнює його реалізацію. При здійсненні роз`яснення судового рішення, суд викладає більш повно і зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін до рішення по суті і не торкаючись тих питань, які не були предметом судового розгляду. Якщо фактично порушується питання про зміну рішення, або про внесення до нього нових даних, або про роз`яснення мотивів прийняття рішення, або фактично про встановлення чи зміну способу і порядку виконання рішення, суд відмовляє в роз`ясненні рішення.

При цьому не підлягають роз`ясненню судові рішення, ухвалені судом у межах наданих йому повноважень з процесуальних питань, які вказують на вчинення тієї чи іншої процесуальної дії.

В ухвалі Великої Палати Верховного Суду від 14 травня 2019 року в справі № 904/2526/18 (провадження № 12-272гс18) зазначено, що «роз`яснення судового рішення - це засіб виправлення недоліків судового акта, який полягає в усунення неясності судового документа. Тобто йдеться про викладення судового рішення у більш ясній і зрозумілій формі. Необхідність такого розяснення випливає з обставин неоднозначного розумінння рішення суду з метою його виконання. Здійснюючи розяснення судового рішення, суд викладає більш повно і зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін до рішення по суті і не торкаючись тих питань, які не були предметом судового розгляду. Якщо фактично порушуються питання про зміну рішення, або про внесення до нього нових даних, або про роз`яснення мотивів прийняття рішення, або фактично про встановлення чи зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд відмовляє в роз`ясненні рішення. Частиною другою статті 245 ГПК України встановлено, що подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо судове рішення ще не виконане або не закінчився строк, протягом якого рішення може бути пред`явлене до примусового виконання. Із зазначеної норми вбачається, що роз`ясненню підлягають не всі судові рішення, а лише ті, які підлягають виконанню, порядок здійснення якого визначено Законом України від 02 червня 2016 року № 1404-VIII«Про виконавче провадження».

В ухвалі Великої Палати Верховного Суду від 06 жовтня 2020 року в справі № 233/3676/19 (провадження № 14-65цс20) вказано, що «необхідність роз`яснення судового рішення може бути зумовлена його нечіткістю в резолютивній частині, коли воно є неясним та незрозумілим для осіб, стосовно яких воно ухвалене, або які будуть здійснювати його виконання. Тобто це стосується випадків, коли рішення містить положення, які викликають суперечки щодо його розуміння та під час його виконання. Отже, в ухвалі про роз`яснення судового рішення суд викладає більш повно та зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не змінюючи при цьому суті рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду. Водночас суд, роз`яснюючи рішення, не вносить зміни в існуюче рішення. Разом із цим Велика Палата Верховного Суду звертає увагу на те, що відповідно до частини другої статті 271 ЦПК України подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо судове рішення ще не виконане або не закінчився строк, протягом якого рішення може бути пред`явлене до примусового виконання. Зі змісту цієї норми убачається, що роз`яснення підлягають не всі судові рішення, а лише ті, які підлягають виконанню, зокрема, у порядку, визначеному Законом України «Про виконавче провадження».

Постанова Верховного Суду, про роз`яснення якої подано заяву, не допускає кількох варіантів тлумачення, ця постанова є мотивованою, чіткою і зрозумілою, тому відсутні підстави для роз`яснення судового рішення.

Керуючись статтями 260, 271 ЦПК України Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви товариства з обмеженою відповідальністю «Карлівське сільгосппідприємство» «ЛОС» про роз`яснення постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 26 травня 2021 року відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий В. І. Крат

Судді: Н. О. Антоненко

І. О. Дундар

Є. В. Краснощоков

М. М. Русинчук