УХВАЛА

08 квітня 2021 року

м. Київ

справа № 205/3672/20

провадження № 61-4861ск21

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Петрова Є. В. (суддя-доповідач), Калараша А. А., Ткачука О. С.,

розглянув касаційну скаргу Новокодацького відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (м. Дніпро) на рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 01 грудня 2020 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 02 березня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Новокодацького відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (м. Дніпро), Головного управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області, треті особи: ОСОБА_2 , Державне підприємство «СЕТАМ», акціонерне товариство «Перший український міжнародний банк», приватний нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Повєткіна Надія Миколаївна, про стягнення грошових коштів, внесених за наслідками проведених прилюдних торгів, визнаних судом недійсними,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Новокодацького відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (м. Дніпро) (далі - Новокодацький ВДВС), Головного управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області (далі - ГУ ДКС України у Дніпропетровській області), в якому просив стягнути з Новокодацького ВДВС на його користь грошові кошти у сумі 169 575,00 грн, внесені на оплату за домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом списання ГУ ДКС України у Дніпропетровській області коштів з рахунків ДВС, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень - за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду;стягнути з Новокодацького ВДВС на його користь інфляційні нарахування в сумі 51 720,38 грн; стягнути з відповідачів судові витрати та витрати на правову допомогу в розмірі 5 000,00 грн.

Рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 01 грудня 2020 року позовні вимоги задоволено частково. Стягнуто з Новокодацького ВДВС на користь ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 169 575,00 грн, внесені на оплату за придбання житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , згідно акту державного виконавця про проведені прилюдні торги від 19 грудня 2016 року, шляхом списання ГУ ДКС України у Дніпропетровській області коштів з рахунків державної виконавчої служби, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень, за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду.

Стягнуто з Новокодацького ВДВС на користь ОСОБА_1 інфляційні нарахування в сумі 7 055,36 грн.

В задоволенні позову в іншій частині відмовлено. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 02 березня 2021 року апеляційну скаргу Новокодацького відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (м. Дніпро) залишено без задоволення, рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 01 грудня 2020 року залишено без змін.

23 березня2021 року Новокодацьким відділом державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (м. Дніпро) через засоби поштового зв`язку до Верховного Суду подано касаційну скаргу на постанову Дніпровського апеляційного суду від 03 березня 2021 року.

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, колегія суддів дійшла висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки касаційна скарга подана на судове рішення у малозначній справі, що не підлягає касаційному оскарженню.

Згідно зі статтею 129 Конституції України та статей 2, 17 ЦПК України однією з основних засад цивільного судочинства є забезпечення апеляційного перегляду справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, враховуючи те, що провадження здійснюється судом після розгляду справи судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції.

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, зазначених у цій же статті ЦПК України.

Відповідно до пункту 1 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами визнаються справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом на 01 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев`ята статті 19 ЦПК України).

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 176 ЦПК України у позовах про стягнення грошових коштів ціна позову визначається сумою, яка стягується, чи оспорюваною сумою за виконавчим чи іншим документом, за яким стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку.

Ціна позову у даній справі становить 221 295,38 грн, яка станом на 01 січня 2021 року не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2 270,00х100=227 000,00).

Разом з тим, у касаційній скарзі заявник посилається на підпункти «а», «в» пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, проте вказані посилання є безпідставними й не спростовують визначення цієї справи як малозначної.

Посилання на інші випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України за наявності яких судові рішення у малозначній справі підлягають касаційному оскарженню, касаційна скарга та додані до неї матеріали не містять.

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судові рішення, що не підлягають касаційному оскарженню.

Зазначене відповідає Рекомендаціям № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07 лютого 1995 року, який рекомендував державам-членам вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини «с» статті 7 цієї Рекомендації скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися відносно тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу. Від особи, яка подає скаргу, слід вимагати обґрунтування причин, з яких її справа сприятиме досягненню таких цілей.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) від 23 жовтня 1996 року; «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) від 19 грудня 1997 року).

З урахуванням наведеного, оскільки заявникподав касаційну скаргу на судові рішення у малозначній справі, що не підлягають касаційному оскарженню, у відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити.

Керуючись статтею 129 Конституції України, статтею 176 ЦПК України, пунктом 1 частини шостої, частиною дев`ятою статті 19, пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Новокодацького відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (м. Дніпро) на рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 01 грудня 2020 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 02 березня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Новокодацького відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (м. Дніпро), Головного управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області, треті особи: ОСОБА_2 , Державне підприємство «СЕТАМ», акціонерне товариство «Перший український міжнародний банк», приватний нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Повєткіна Надія Миколаївна, про стягнення грошових коштів, внесених за наслідками проведених прилюдних торгів, визнаних судом недійсними.

Копію ухвали разом з доданими до скарги матеріалами повернути особі, яка подавала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Є. В. Петров

А. А. Калараш

О. С. Ткачук