Справа № 243/2276/21
Провадження № 2/243/1169/2021
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 серпня 2021 року м. Слов`янськ

Слов`янський міськрайонний суд Донецької області в складі:

головуючого судді Фаліна І.Ю.,

за участю:

секретаря судового засідання Олещенко Д.М.,

представника позивача Статіви О.В. ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Слов`янського міськрайонного суду Донецької області цивільну справу за позовною заявою адвоката Статіви Олени Володимирівни в інтересах ОСОБА_2 до Миколаївської міської об`єднаної територіальної громади про встановлення факту проживання зі спадкодавцем та визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за заповітом, -

В С Т А Н О В И В:

До Слов`янського міськрайонного суду Донецької області звернулась адвокат Статіва Олена Володимирівна в інтересах ОСОБА_2 до Миколаївської міської об`єднаної територіальної громади про встановлення факту проживання зі спадкодавцем та визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за заповітом.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер далекий родич позивача ОСОБА_3 . Після смерті останнього відкрилась спадщина у вигляді земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 6,0 умовних гектарів, яка розташована на території Рай-Олександрівської сільської ради. За життя померлий ОСОБА_3 склав заповіт, за яким все майно, що належатиме йому на день смерті він заповідає позивачу ОСОБА_2 . Вказує, що з 2005 року позивач фактично вступив в право користування вказаною земельною ділянкою, оскільки почав використовувати її для ведення сільськогосподарської діяльності, а у вересні 2020 року звернувся до нотаріуса з метою отримання свідоцтва про право на спадщину, однак отримав відмову з посиланням на пропуск ним строку, встановленого ст. 1270 ЦК України. Позивач вважає, що фактично прийняв спадщину після смерті ОСОБА_3 , оскільки проживав останній рік разом з покійним, а отже вступив у спадкові права шляхом використання спірної земельної ділянки.

Позивач та його представник просять суд встановити факт проживання позивача ОСОБА_2 зі спадкодавцем ОСОБА_3 на день смерті останнього та визнати за позивачем право на земельну частку (пай) площею 6,0 умовних гектарів, яка розташована на території Рай-Олександрівської сільської ради Миколаївської міської ОТГ Слов`янського району, Донецької області (землі колишнього КСП «Олександрівське») в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , при цьому позивач та його представник посилаються на наступні норми права.

Положення ст. 1268 ЦК України, які встановлюють, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

ч. 2 ст. 1297 ЦК України - спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно.

Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. (ч. 3 ст. 1296 ЦК України).

Ст. 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» від 05.06.2003 року № 899-IV, яка встановлює, що основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією.

Позивач вказує, що сертифікат про право на спірну земельну ділянку (пай) покійним ОСОБА_3 був втрачений, але таке його право підтверджується державним актом на право колективної власності на землю, додатком до якого є список членів КСП «Олександрівське», які прийняли участь у розпаюванні земель, у вказаному списку ОСОБА_3 зазначений за № 53. Крім того факт отримання останнім відповідного сертифікату підтверджується відповіддю Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області

В судове засідання з`явилась представник позивача ОСОБА_2 адвокат Статіва Олена Володимирівна, яка надала пояснення, аналогічні викладеним в позові та позовні вимоги підтримала в повному обсязі.

Дослідивши подані сторонами документи, заслухавши свідків, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

З копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 виданого повторно 15.12.2020 року вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в сел. Рай-Олександрівка Слов`янського району Донецької області помер ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 .

З копії Державного акту на право колективної власності на землю серії ДНА-3 від 17.12.1995 року виданого КСП «Олександрівське» та додатку до нього у вигляді списку громадян-членів колективного сільськогосподарського підприємства встановлено, що у вказаному додатку під № 53 вказаний ОСОБА_3 .

З листа Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області Міськрайонного управління у Слов`янському районі та м. Слов`янську від 30.10.2020 року № 920/259/20 встановлено, що за ОСОБА_3 18.03.1999 року за номером 524 зареєстровано сертифікат ДН 0228797 на право на земельну частку (пай) розміром 6,0 умовних кадастрових гектарів без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) по колишньому КСП «Олександрівське» Слов`янського району Донецької області.

З копії заповіту від 26.01.2004 року встановлено, що ОСОБА_3 1939 року народження все своє майно, що належатиме йому на день смерті заповів ОСОБА_2 . Заповіт посвідчено секретарем виконавчого комітету Рай-Олександрівської сільської ради Слов`янського району Донецької області Білоусовою Г.І.

З копії акту від 26.10.2020 року № 3940 вбачається, що ОСОБА_2 з 2005 року користується земельною ділянкою, яка належить померлому ОСОБА_3 , вказаний факт підтвердили свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в.о. старости ОСОБА_6 та депутат 26 виборчого округу ОСОБА_9.

Копією постанови державного нотаріуса від 24.09.2020 року, направленої листом від 24.09.2020 року № 550/02-31 підтверджено, що позивачу ОСОБА_2 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку, виділену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва розміром 6,000 га, розташовану на території Рай-Олександрівської сільської ради після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою суду від 11.03.2021 року у Другої Слов`янської державної нотаріальної контори Донецької області витребовувались копії спадкової справи, що відкрилась після смерті ОСОБА_3 . Згідно відповіді нотаріуса спадкова справа до майна останнього не заводилась.

Первинною позовною вимогою ОСОБА_2 є встановлення факту його проживання зі спадкодавцем ОСОБА_3 на день смерті останнього, тобто на ІНФОРМАЦІЯ_1 . Вирішуючи вказане питання суд виходить з наступного.

Ч. 2 ст. 315 ЦПК України встановлено, що у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11.12.2003 року № 1382-IV визначає терміни наступним чином: місце перебування - адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком менше шести місяців на рік; місце проживання - житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає, а також спеціалізовані соціальні установи, заклади соціального обслуговування та соціального захисту, військові частини.

При цьому суд погоджується з позицією представника позивача, що ст.ст. 2, 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» передбачено, що реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. Місцем проживання є адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком понад шість місяців на рік.

Таким чином, відсутність реєстрації місця проживання позивача за місцем проживання спадкодавця не може бути доказом того, що він не проживав зі спадкодавцем, оскільки сама по собі відсутність такої реєстрації згідно зі статтею 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини, встановлені частиною третьою статті 1268 ЦК України, підтверджуються іншими належними і допустимими доказами, які були надані позивачем, та оцінені судом. Вказане узгоджується з правовою позицією, висловленою Касаційним цивільним судом у складі Верховного Суду у постанові від 10.01.2019 року (справа № 484/747/17).

В судовому засіданні було допитано свідків, які надали наступні пояснення щодо обставин справи.

Свідок ОСОБА_7 пояснила, що є знайомою позивача ОСОБА_2 , оскільки є його односелицею, також знала померлого ОСОБА_3 . Померлий ОСОБА_3 проживав один, близьких родичів не мав, однак у період з 2004 по 2005 рік його навідував та проживав з ним близько року його далекий родич ОСОБА_2 , оскільки в останнього були певні сімейні проблеми. З 2005 року по теперішній час земельною ділянкою, що належала померлому користується позивач.

Свідок ОСОБА_8 повідомила суду, що є дружиною позивача, на даний час проживає з ним разом у зареєстрованому шлюбі. ОСОБА_3 був далеким родичом позивача. На початку 2004 року в неї з чоловіком стався сімейний конфлікт, тому він близько року проживав у ОСОБА_3 до моменту його смерті. Після смерті останнього позивач користується його земельною ділянкою, вважаючи її своєю власністю на підставі заповіту.

Свідок ОСОБА_6 повідомила, що у 26 січня 2004 року вона, як посадова особа виконкому селищної ради посвідчувала заповіт ОСОБА_3 на ім`я позивача ОСОБА_2 . Позивача вона знає як особу, що спілкувалась з ОСОБА_3 , є його далеким родичом і у період до 2005 року проживав з останнім за адресою: АДРЕСА_1 та допомагав йому по господарству, оскільки він хворів.

Вищезазначені покази свідків дозволяють суду прийти до висновку про доведеність того факту, що позивач ОСОБА_2 проживав з ОСОБА_3 з січня 2004 року по день смерті останнього - ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Похідною позовною вимогою ОСОБА_2 є вимога визнати за ним право на земельну частку (пай) площею 6,0 умовних гектарів, яка розташована на території Рай-Олександрівської сільської ради Миколаївської міської ОТГ Слов`янського району, Донецької області (землі колишнього КСП «Олександрівське») в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Вирішуючи вказане питання суд виходить з наступного.

Ч. 1 ст. 1270 ЦК України встановлено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї (ч. 2 ст. 1268 ЦК України).

За вищенаведених обставин судом встановлений факт проживання позивача із спадкодавцем ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 станом на час відкриття спадщини, фактів відмови спадкоємця від спадщини судом не встановлено, навпаки, він продовжує з моменту смерті спадкодавця користуватись та обробляти земельну ділянку, а отже право на спірну земельну ділянку слід визнати за ним.

Відсутність у померлого ОСОБА_3 сертифікату на право на спірну земельну частку (пай) внаслідок його втрати останнім не є перешкодою для визнання за ним відповідного права, оскільки матеріалами справи підтверджено, що за ОСОБА_3 18.03.1999 року за номером 524 зареєстровано сертифікат ДН 0228797 на право на земельну частку (пай) розміром 6,0 умовних кадастрових гектарів без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) по колишньому КСП «Олександрівське» Слов`янського району Донецької області.

Таким чином судом з наявних у матеріалах справи доказів та показань свідків встановлено факт проживання позивача з спадкодавцем на день відкриття спадщини, шо у свою чергу дає підстави для визнання за ним права на спірну земельну частку (пай).

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 3, 4, 83, 229, 235, 258-259, 265 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги адвоката Статіви Олени Володимирівни в інтересах ОСОБА_2 до Миколаївської міської об`єднаної територіальної громади про встановлення факту проживання зі спадкодавцем та визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за заповітом - задовольнити.

Встановити факт проживання ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 зі спадкодавцем ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 на день смерті ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , за місцем реєстрації спадкодавця в будинку АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 (ІПН НОМЕР_2 ) право на земельну частку (пай) площею 6,0 умовних гектарів, яка знаходиться на території Рай-Олександрівської сільської ради Миколаївської міської ОТГ Слов`янського району, Донецької області (землі колишнього КСП «Олександрівське») в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Донецького апеляційного суду через Слов`янський міськрайонний суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Повний текст рішення складений та підписаний 17 серпня 2021 року.

Суддя Слов`янського

міськрайонного суду І.Ю. Фалін

Донецької області