Провадження № 22-з/801/48/21
Доповідач:Стадник І. М.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

09 квітня 2021 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з цивільних справ:

Стадника І.М. (судді-доповідача), Міхасішина І.В., Сопруна В.В.

розглянувши заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми попередньої оплати,

встановив:

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 07 грудня 2020 року позов задоволено. Стягнуто з фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму попередньої оплати 93 184,00 грн.

Вирішено питання про стягнення з ФОП ОСОБА_2 на користь держави судового збору в сумі 931,84 грн в зв`язку з тим, що позивач звільнена від його сплати.

Додатковим рішенням від 23 грудня 2020 року суд стягнув з ФОП ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 10 000 грн.

Постановою Вінницького апеляційного суду від 19 березня 2021 року апеляційну скаргу представника відповідача - адвоката Чернілевської Руслани Віталіївни залишено без задоволення, а рішення Вінницького міського Вінницької області від 07 грудня 2020 року - без змін.

26 березня 2021 року до суду апеляційної інстанції надійшла заява ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у вказаній справі. Заява ОСОБА_1 мотивована тим, що судом апеляційної інстанції не вирішено питання про судові витрати, які вона понесла у вигляді витрат на правничу допомогу у розмірі 4 000 грн.

Вивчивши заяву та дослідивши докази подані до неї, а також матеріали цивільної справи колегія суддів приходить до наступного.

Відповідно пункту 3 частини першої статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу (частини перша - друга статті 133 ЦПК України).

Відповідно до ч. 1, п. 2 ч.2 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Статтею 137 ЦПК України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно із ч. 1 статті 134 ЦПК України, разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи.

Як вбачається із матеріалів справи ухвалою Вінницького апеляційного суду від 18 січня 2021 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою представника відповідача фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 адвоката Чернілевської Р.В. на рішення суду першої інстанції.

Ухвалою від 27 січня 2021 року закінчено підготовчі дії, справу призначено до розгляду в порядку письмового провадження відповідно до вимог статей 7, 369 ЦПК України, про що повідомлено учасників справи.

26 січня 2021 року до апеляційного суду від ОСОБА_1 надійшов відзив на апеляційну скаргу, у якому позивач просила залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін. Будь-яких інших заяв чи клопотань указаний відзив не містив (а.с. 92-93).

19 березня 2021 року Вінницьким апеляційним судом за результатами розгляду апеляційної скарги представника відповідача - адвоката Чернілевської Руслани Віталіївни залишено без задоволення, а рішення Вінницького міського Вінницької області від 07 грудня 2020 року - без змін.

Відповідно до частини 8 статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Статтею 246 ЦПК України встановлено, що якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу.

Велика Палата Верховного Суду у додатковій постанові від 19 лютого 2020 року у справі N 755/9215/15-ц (провадження N 14- 382цс19) зробила висновок, що «вимога частини восьмої статті 141 ЦПК України щодо строку та порядку подання доказів про розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, має застосовуватися і до справ, що розглядаються в спрощеному провадженні, де судові дебати відсутні».

Із змісту заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу та доданих до неї доказів слідує, що остання понесла витрати на правничу допомогу в суді апеляційної інстанції у розмірі 4 000,00 грн, зокрема, здійснення адвокатом правового аналізу документів та складення відзиву.

За змістом статей 10-13 ЦПК України при вирішенні цивільного спору, у тому числі і при вирішенні питання щодо розподілу судових витрат, суд керується Конституцією України, законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, застосовує інші правові акти, враховує завдання цивільного судочинства, забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами, особливості предмета спору та ціну позову, складність справи, її значення для сторін та час, необхідний для розгляду справи, покладення доведення обставин, які мають значення для справи, саме сторонами, права яких є рівними, як і покладення саме на кожну сторону ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій та з урахуванням меж заявлених вимог та заперечень та обсягу поданих доказів.

При розгляді справи судом учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань (частина перша статті 182 ЦПК України).

Тобто саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони.

Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Принцип змагальності знайшов свої втілення, зокрема, у положеннях частин п`ятої та шостої статті 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявність підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх не співмірності (постанова Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 в справі N 755/9215/15-ц).

Разом з тим, до ухвалення судового рішення судом апеляційної інстанції, позивач заяву про стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу з розміром витрат, які вона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи не заявляла, відповідних доказів не подавала та про те, що відповідні докази будуть подані протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, не вказувала.

При цьому і відзив на апеляційну скаргу будь-яких відомостей про те, що позивач понесла витрати у зв`язку з його складенням, не містив.

Тобто, заява позивача про ухвалення додаткового рішення про стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу, понесених за надані адвокатом послуги могли б бути предметом вирішення апеляційним судом під час ухвалення рішення в цій справі, за умови, якщо б вона була заявлена в межах розгляду справи, але до того, як суд ухвалить рішення.

Оскільки позивач подала вказану заяву і відповідні документи вже після того, як суд апеляційної інстанції постановив у письмовому провадженні судове рішення у даній справі, то підстави для її розгляду відсутні.

Враховуючи викладене та керуючись ст. ст. 133, 134, 137, 141, 182, 270 ЦПК України, суд,

ухвалив:

Заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення про стягнення судових витрат у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми попередньої оплати -залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її складення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий І.М. Стадник

Судді І.В. Міхасішин

В.В.Сопрун