П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 серпня 2021 року місто Київ

справа № 369/8230/20

провадження №22-ц/824/7586/2021

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: судді-доповідача - Шкоріної О.І., суддів - Поливач Л.Д., Стрижеуса А.М.,

сторони:

позивач -Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "АРКС"

відповідач - ОСОБА_1

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 11 березня 2021 року, ухвалене у складі судді Дубас Т.В.,

у справі за позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АРКС" до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди в порядку суброгації,-

В С Т А Н О В И В:

У липні 2020 року ПрАТ "Страхова компанія "АРКС" звернулося з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди в порядку суброгації.

Свої позовні вимоги обґрунтовував тим, що між ПрАТ "СК "АРКС" та ОСОБА_2 було укладено договір добровільного комплексного страхування неземного транспорту №309493а9кг, відповідно до умов якого було застраховано транспортний засіб «Ravon R2» державний номерний знак НОМЕР_1 .

14 грудня 2019 року сталася ДТП , за участю транспортного засобу «Ravon R2» д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_3 та транспортного засобу «Volkswagen T4» д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 , внаслідок чого було пошкоджено транспортний засіб «Ravon R2» д.н.з. НОМЕР_1 , що був застрахований позивачем. Постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 11 лютого 2020 року у справі № 369/343/20 ОСОБА_1 визнано винним в ДТП.

Згідно з умовами договору, на підставі страхового акту № АRX 2536340 розмір виплати за пошкоджений транспортний засіб склав 68 504,48 грн., який позивачем було сплачено за відновлюваний ремонт пошкодженого транспортного засобу на рахунок СТО, згідно платіжного доручення №635 154 від 23 січня 2020 року.

Позивач просив стягнути з відповідача 68 504,48 грн. суму шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та судовий збір в сумі 2102,00 грн.

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 11 березня 2021 року задоволені позовні вимоги ПрАТ "СК "АРКС" до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди в порядку суброгації.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПрАТ "СК "АРКС" суму сплаченого страхового відшкодування в розмірі 68 504,48 грн. та судовий збір в розмірі 2102 грн.

Не погоджуючись з таким рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати повністю або частково та ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити його, зменшити розмір відшкодування шкоди, завданої фізичною особою, залежно від її матеріального становища.

Вважає, що рішення прийнято судом першої інстанції з порушенням норм матеріального та процесуального права

Апеляційну скаргу обґрунтовував тим, що 14 грудня 2019 року о 17 год. 50 хв. трапилася дорожньо-транспортна пригода за його участю. Він, керуючи автомобілем «Volksvagen Т4» д.н. НОМЕР_3 , із включеними аварійним сигнальними ліхтарями, здійснював буксирування транспортного засобу «трактор Т25» з присадибної ділянки на проїжджу частину вул. Житомирська в с. Михайлівка- Рубежівка (з`єднання транспортних засобів було виконано буксирувальним тросом довжиною 4 метри). Переконавшись у відсутності транспорту з обох сторін (безпечності маневру приблизно по 500-600 метрів в обидві сторони дороги, яка належним чином освітлена), пересік осьову лінію дороги та виїхав на смугу зустрічного руху (враховуючи радіус повороту), та за якусь мить по смузі зустрічного руху, враховуючи обмеження швидкості у населеному пункті, зокрема до 50 км/год, на великій швидкості (орієнтовно 100 км/год), минаючи його транспортний засіб, у буксирувальний трос влетів автомобіль «Ravon R2» д.н. НОМЕР_1 під керуванням громадянина ОСОБА_3 , що призвело до пошкодження транспортних засобів «Volksvagen Т4» д.н. НОМЕР_4 та «Ravon R2» д.н. НОМЕР_1 .

Після вказаної дорожньо-транспортної пригоди ним було викликано наряд патрульної поліції. Працівники поліції склали протокол про адміністративне правопорушення лише відносно нього, з чим він не погоджується, оскілки вважає вину учасників ДТП обопільною.

Постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 11 лютого 2020 року у справі №369/343/20, залишеною без змін постановою Київського апеляційного суду від 28 вересня 2020 року, його визнано винним у ДТП та накладено адміністративний штраф за порушення пп. 10.2. ПДР України.

Оскільки протокол про адміністративне правопорушення на другого учасника ДТП складено не було, а він не погоджувався з ситуацією, яка склалася, він звернувся з заявою до експертної установи про проведення автотехнічного дослідження по матеріалам справи. Згідно висновку Київського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України №12-1/21 від 24 липня 2020 року в дорожній ситуації в діях водія автомобіля «Ravon R2» д.н. НОМЕР_1 ОСОБА_3 експертом, з технічної точки зору, вбачаються невідповідності вимогам п.п.12.2,12.3, 12.4 ПДР України, а в діях водія автомобіля «Volksvagen Т4» д.н. НОМЕР_5 ОСОБА_1 , експертом, з технічної точки зору, вбачаються невідповідності вимогам п.10.2 ПДР України. Разом з тим, ні суд першої інстанції, ні суд апеляційної інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно нього, зазначений висновок до уваги не взяли.

На підставі положень ч. 4 ст. 1193 ЦК України просить зменшити розмір відшкодування шкоди, завданої фізичною особою, залежно від її матеріального становища, оскільки його матеріальне становище вкрай важке, єдиним джерелом сімейного доходу є його пенсія та пенсія дружини.

Просить врахувати його вислугу перед державою, стан його здоров`я, соціальний статус, реальне фінансове становище його сім`ї, а також відсутність будь якого умислу при даній ДТП, та зменшити розмір відшкодування шкоди, завданої фізичною особою, залежно від її матеріального становища наскільки це можливо, а суму яку буде визначено до стягнення присудити до виплати у відсотковому співвідношенні шляхом відрахування від його пенсії.

У відзиві на апеляційну скаргу представник позивача ПрАТ "СК "АРКС" - Завадко Д.О. заперечував проти доводів апеляційної скарги, просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення суду залишити без змін. В поясненнях зазначив, що вина ОСОБА_1 встановлена постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 11 лютого 2020 року, яка набрала законної сили. Відповідач ОСОБА_1 клопотання про зменшення розміру відшкодування шкоди в суді першої інстанції не заявляв, а тому таке клопотання не може бути розглянуто судом апеляційної інстанції.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 28 квітня 2021 року відкрито апеляційне провадження у справі та витребувано справу №369/8230/20 з Києво-Святошинського районного суду Київської області /а.с. 129/.

10 червня 2021 року справа №369/8230/20 надійшла до Київського апеляційного суду з Києво-Святошинського районного суду Київської області /а.с.149/.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 11 червня 2021 року в складі колегії суддів справу призначено до розгляду в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Справу розглянуто в порядку ст. 369 ЦПК України без повідомлення учасників справи.

Згідно ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого у справі судового рішення, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 11 лютого 2020 року відповідача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 340 (триста сорок) гривень. Зі змісту вказаної постанови суду вбачається, що 14 грудня 2019 приблизно о 16 годині 50 хвилин водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом "Volkswagen T4", д.н.з. НОМЕР_2 , по вул. Житомирська в с. Михайлівка-Рубежівка, Києво-Святошинський район, Київська область, здійснюючи буксирування при виїзді з двору будинку, не надав переваги в русі автомобілю "Ravon R2", д.н.з. НОМЕР_1 , який рухався по вул. Житомирська, в результаті чого відбулося зіткнення з транспортним засобом "Ravon R2", д.н.з. НОМЕР_1 , в результаті зіткнення транспортні засоби отримали механічні пошкодження, своїми діями водій ОСОБА_1 порушив п.10.2 ПДР України.

Постановою Київського апеляційного суду від 28 вересня 2020 року залишено без змін постанову Києво-Святошинського районного суду Київської області від 11 лютого 2020 року.

2 грудня 2019 року між власником автомобіля "Ravon R2", д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_2 та АТ "СК "АРКС" було укладеного договір добровільного страхування наземного транспортного засобу №309493а9кг, предметом якого є майнові інтереси страхувальника, що не суперечать закону, пов`язані з володінням, користуванням і розпорядженням наземним транспортним засобом та іншим майном.

14 грудня 2019 року ОСОБА_2 звернулася до позивача із заявою про подію та на виплату страхового відшкодування за договором добровільного страхування наземного транспортного засобу.

Відповідно до розрахунку страхового відшкодування, страхового акту № ARX 2536340 від 22 січня 2020 року, розмір страхового відшкодування склав 68 504,48 грн., яке АТ "СК "АРКС" було сплачено за відновлювальний ремонт пошкодженого транспортного засобу на рахунок СТО згідно платіжного доручення № 635 154 від 23 січня 2020 року.

Таким чином до АТ "СК "АРКС" перейшло право вимоги на отримання від ОСОБА_1 компенсації матеріальної шкоди, заподіяної власнику автомобіля "Ravon R2" д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_2 внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 14 грудня 2019 року о 16-50 год. с. Михайлівка-Рубежівка, Києво-Святошинський район, Київська область.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив із того , що ДТП, в якій пошкоджено застрахований автомобіль, сталася з вини відповідача, що підтверджується постановою про вчинення адміністративного правопорушення, позивач виплатив страхувальнику страхове відшкодування за укладеним з ним договором страхування, а тому наявні правові підстави для стягнення з відповідача, як особи відповідальної за заподіяння шкоди, на користь страховика суми виплаченого страхового відшкодування.

Колегія суддів погоджується з такими висновками з огляду на наступне.

Згідно ч. 1 ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Згідно ст. 1166 ЦК України шкода, завдана майну особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

За положеннями ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, використання якого створює підвищену небезпеку, якщо ця особа не доведе, що шкода виникла внаслідок непереборної сили або з умислу потерпілого.

Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України).

З огляду на те, що шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується винуватцем ДТП, а такою особою є ОСОБА_1 , та з урахуванням того, що ПрАТ "СК "АРКС", згідно договору добровільного страхування наземного транспортного засобу, виплатила потерпілому страхове відшкодування у межах фактичних витрат, суд обґрунтовано стягнув із відповідача матеріальну шкоду в сумі 68 504,48 грн.

Доводи апеляційної скарги в тій частині, що у дорожньо-транспортній пригоді винен також водій іншого автомобіля, який допустив порушення п.п. п.п.12.2,12.3, 12.4 ПДР України, не можуть бути прийняті в якості підстав для скасування оскаржуваного рішення, оскільки вина ОСОБА_3 належними та допустимими доказами не підтверджується, навпаки вина ОСОБА_4 встановлена постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 11 лютого 2020 року у справі про адміністративне правопорушення і ця обставина не підлягає доведенню у цій справі (ч.4 ст. 82 ЦПК України).

Посилання ОСОБА_1 на те, що судом не було застосовано до вказаних правовідносин ч. 4 ст. 1193 ЦК України колегією суддів відхиляються, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 4 ст. 1193 ЦК України суд може зменшити розмір відшкодування шкоди, завданої фізичною особою, залежно від її матеріального становища, крім випадків, коли шкоди завдано вчиненням злочину.

Згідно роз`яснень, які містяться у п. 7 Постанови № 4 від 1 березня 2013 року Пленуму Верховного Суду України «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», правила частини четвертої статті 1193 ЦК України про можливість зменшення розміру відшкодування шкоди, завданої фізичною особою, залежно від її матеріального становища, крім випадків, коли шкоди завдано вчиненням злочину, застосовуються у виняткових випадках, якщо відшкодування шкоди у повному розмірі неможливе або поставить відповідача у тяжке матеріальне становище.

На підтвердження свого стану здоров`я ОСОБА_1 надав довідку про результати визнання у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності у відсотках №0013883 від 26 жовтня 2017 року, відповідно до якої ОСОБА_1 встановлено ступінь втрати професійної працездатності 70%, захворювання пов`язане з проходженням служби в ОВС; довідку до акту огляду МСЕК серії АВ 0977959 від 25 жовтня 2018 року, якою ОСОБА_1 з 1 листопада 2018 року довічно встановлено ІІ групу інвалідності; виписку №1679 із заключення лікарсько-консультативної комісії від 25 жовтня 2018 року в якій зазначено, що ОСОБА_1 за станом здоров`я потребує частково стороннього догляду (постійно).

На підтвердження скрутного майнового стану відповідачем надано довідку про отримання допомоги на ім`я ОСОБА_5 , якій з 22 грудня 2017 року по 29 жовтня 2020 року призначено допомогу (компенсацію) фізичній особі, яка надає послуги особі з інвалідністю ІІ групи ОСОБА_1 .

Крім того, відповідачем надано суду копію витягу з наказу ГУ МВС України в м.Києві від 22 грудня 2007 року № 910, яким ОСОБА_1 звільнено з органів внутрішніх справ у відставку Збройних сил України (із зняттям з вій1ськового обліку за п.65 п.п. "а" (за віком). Вислуга на день звільнення у календарному обчисленні складає 25 років 5 місяців 2 дні.

Статтею 356 ЦПК України визначено, що докази, які підлягають оцінці чи дослідженню судом апеляційної інстанції та обґрунтування поважності причин неподання доказів до суду першої інстанції, мають бути зазначені в апеляційній скарзі.

Відповідно до ч.3 ст.367 ЦПК України докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Оскільки, відповідачем не наведено обґрунтування неможливості подання цих доказів до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього, такі документи не можуть бути прийняті судом апеляційної інстанції.

Таким чином, підстав для зменшення розміру відшкодування шкоди в порядку ч.4 ст. 1193 ЦК України, судом не встановлено.

Отже, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та їх правильність не впливають.

Відповідно до п. 9 ч.1 ст.5 Закону України " Про судовий збір" від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються особи з інвалідністю I та II груп, законні представники дітей з інвалідністю і недієздатних осіб з інвалідністю.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_1 є інвалідом ІІ групи, що підтверджується довідкою до акту огляду МСЕК серії АВ 0977959 від 25 жовтня 2018 року.

Таким чином, суд першої інстанції не взяв до уваги наведені обставини та норми права, не урахував, що відповідач звільнений від сплати судового збору, як особа з інвалідністю ІІ групи, а тому безпідставно поклав на нього обов`язок з відшкодування ПрАТ "СК "АРКС" судового збору за подання позовної заяви. У зв`язку з чим рішення в цій частині підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення в цій частині про необхідність компенсації ПрАТ "СК "АРКС" судового збору за подання позовної заяви в розмірі 2102 грн. за рахунок держави.

За таких обставин рішення суду в частині вирішення питання щодо судового збору підлягає скасуванню, а апеляційна скарга - частковому задоволенню.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України,

суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 11 березня 2021 року скасувати в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АРКС" судового збору в розмірі 2102 грн. та ухвалити в цій частині нове судове рішення.

Компенсувати Приватному акціонерному товариству "Страхова компанія "АРКС" судовий збір за подання позовної заяви в розмірі 2102 грн. за рахунок держави в порядку визначеному Кабінетом Міністрів України.

В іншій частині рішення залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя-доповідач: О.І. Шкоріна

Судді: Л.Д. Поливач

А.М. Стрижеус