Провадження № 2/369/1333/21
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2021 року Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі: судді Усатова Д.Д., при секретарі Житар А.А. розглянувши цивільну справу за позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Юність-3» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И В:

10.12.2020 року до Києво-Святошинського районного суду Київської області надійшла вказана позовна заява, в якій позивач просить:

- стягнути з ОСОБА_1 на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Юність-3» заборгованості за обов`язкові платежі по приміщені №36 у розмірі - 4 702,50 гри. (з травня 2019 року по листопад 2020 року (включно);

- стягнути з ОСОБА_1 на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Юність-3» заборгованості за обов`язкові платежі по приміщені № 37 у розмірі - 6 412,50 гри. (з травня 2019 року по листопад 2020 року (включно).

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.12.2020 для розгляду зазначеної позовної заяви визначено суддю Усатова Д.Д.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 14.12.2020 відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

30.04.2021 за вх. № 19264 від представника Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Юність-3» Пархоменко Ю.М. надійшла заява, в якій зазначено, що станом на 21.04.2021 року відповідачем ОСОБА_1 сплачено заборгованість за обов`язкові платежі по приміщенню №36 та прощенню № 37 в повному обсязі, однак судовий збір в розмірі 4 204,00 грн. позивачем не сплачено.

З огляду на вищевикладене представник позивача просив суд прийняти дану заяву до уваги та стягнути з відповідача ОСОБА_1 судовий збір з подання позовної заяви 4 204,00 грн.

Розглянувши вказану заяву, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За змістом ч.ч. 1, 3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Згідно з ч. 1 ст. 43 ЦПК України учасники справи мають право, зокрема, подавати до суду заяви та клопотання.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд закриває провадження у справі якщо встановить, що відсутній предмет спору.

У постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 05.02.2020 у справі № 465/7493/13 (провадження № 61-14215св19) викладено правову позицію, відповідно до якої:

«Закриття провадження у справі - це форма закінчення розгляду справи без прийняття судового рішення у зв`язку з виявленням після порушення провадження у справі обставин, з якими закон пов`язує неможливість судового розгляду справи.

Пунктом 2 частини першої статті 255 ЦПК України встановлено, до суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Суд закриває провадження у справі з наведених підстав у випадку припинення існування предмета спору (наприклад, сплата суми боргу, знищення спірного майна, скасування оспорюваного акта державного чи іншого органу тощо), якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань.

Закриття провадження у справі на підставі зазначеної норми можливе також у разі, коли предмет спору існував на момент виникнення останнього та припинив існування в процесі розгляду справи. Якщо ж він був відсутній і до порушення провадження у справі, то зазначена обставина зумовлює відмову в позові, а не закриття провадження у справі.

Аналогічний висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26 червня 2019 року у справі № 13/51-04».

Суд вважає, що оскільки сам позивач не підтримує позовних вимог унаслідок задоволення їх після пред`явлення позову, то це може свідчити про те, що між сторонами не залишилося неврегульованих питань.

Таким чином, суд приходить до висновку про можливість закриття провадження у справі.

При цьому суд роз`яснює, що згідно з ч. 2 ст. 256 ЦПК України, у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Згідно з ч. 2 ст. 255 ЦПК України, про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з державного бюджету.

Відповідно до ч. 3 ст. 142 ЦПК України у разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача. Однак якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення понесених ним у справі витрат з відповідача.

Судом встановлено, що при подачі позову до суду позивачем Об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку «Юність-3» було сплачено суму судового збору у розмірі 2102,00 грн. за платіжним дорученням № 2767 від 10.11.2020 та 2102,00 грн. за платіжним дорученням № 2768 від 10.11.2020 року.

Згідно з підпунктом 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» (у редакції, чинній на час подання позову до суду) за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана юридичною особою ставка судового збору становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01 січня 2020 року встановлено в розмірі - 2102,00 грн.

При цьому, позивачем при зверненні до суду за вимогою про стягнення заборгованості за обов`язкові платежі у розмірі 11 115,00 грн. сплачено судовий збір у розмірі 2102,00 грн. за платіжним дорученням № 2767 від 10.11.2020 та 2102,00 грн. за платіжним дорученням № 2768 від 10.11.2020 року.

В силу вимог ст. 7 ч. 1 п. 1 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

Відповідно до п. 5 Порядку повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України 03 вересня 2013 року № 787, повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету податків, зборів, пені, платежів та інших доходів бюджетів здійснюється за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, а при поверненні судового збору (крім помилково зарахованого) - за ухвалою суду, яка набрала законної сили.

Відповідно до роз`яснень, викладених у п.п. 5, 44 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» питання щодо повернення сплаченої суми судового збору в будь-якому разі вирішується судом, який вирішував питання, пов`язані з відкриттям провадження у справі, чи розглядав справу, навіть якщо таку сплату помилково здійснено не за місцем розгляду справи. При цьому місце розгляду справи судом визначається відповідно до вимог закону, зокрема статей 107-114, 251, 257, 260, 269, 287, 291, 323, 363, 389-1, 389-7, 392, 400 ЦПК України.

Відповідно до ст. 7 ч. 2 Закону України «Про судовий збір» судовий збір повертається в розмірі переплаченої суми.

Враховуючи викладене сплачений позивачем судовий збір у сумі 2 102,00 грн. підлягає відшкодуванню за рахунок відповідача.

Разом з тим, суд приходить до висновку, що судовий збір було внесено в більшому розмірі, ніж встановлено законом, а тому позивачу Об`єднанню співвласників багатоквартирного будинку «Юність-3» необхідно повернути надмірно сплачений судовий збір в розмірі 2102,00 грн.

З огляду на наведене, керуючись ст.ст. 142, 255, 256, 259-261, 352-354ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Закрити провадження у справі за позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Юність-3» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ; адреса: АДРЕСА_1 ) на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Юність-3» (; адреса: 08162, Київська область, Києво-Святошинський район, смт. Чабани, вул. Юності, 3, комплекс №1) 2102,00 грн. (дві тисячі сто дві гривні) судового збору.

Повернути Об`єднанню співвласників багатоквартирного будинку «Юність-3» (; адреса: 08162, Київська область, Києво-Святошинський район, смт. Чабани, вул. Юності, 3, комплекс №1) надмірно сплачений судовий збір у розмірі 2102,00 грн. (дві тисячі сто дві гривні), сплачений відповідно до квитанції № 2768 від 10.11.2020 року, на розрахунковий рахунок UA0010356, , отримувач платежу: К-Свят УК/м.Вишневе/22030101.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання /ч. 2 ст. 261 ЦПК України/.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо (ч. 1 ст. 355 ЦПК України) або через відповідний суд (п. 15.5 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України) до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення (ч. 1 ст. 354 ЦПК України).

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду (ч. 2 ст. 354 ЦПК України).

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч. 2 ст. 358 ЦПК України (ч. 3 ст. 354 ЦПК України).

Суддя Д.Д.Усатов