Провадження № 2/679/329/2021
Справа № 679/608/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 серпня 2021 року м.Нетішин

Нетішинський міський суд Хмельницької області в складі:

головуючого судді Базарника Б.І.,

за участю секретаря судового засідання Дмітрієвої О.В.,

позивачки ОСОБА_1 ,

представника позивачки ОСОБА_2 ,

представника відповідача ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Нетішин цивільну справу № 679/608/21 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про поділ майна, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_4 про поділ майна.

В обґрунтування позову посилається на те, що 25 липня 2009 року між нею та відповідачем зареєстрований шлюб в Нетішинському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області, актовий запис № 146, що стверджується приєднуваним до заяви свідоцтва про шлюб.

Від шлюбу в них є двоє дітей - дочка ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , син ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Зазначає, що між нею та відповідачем є спір про рухоме майно, придбане в період шлюбу - легковий автомобіль Ford Explorer, рік випуску 2012, номерний знак НОМЕР_1 . Вартість автомобіля становить 420 000 грн.

Враховуючи наведене, просить ухвалити рішення яким поділити майно подружжя, виділивши ОСОБА_4 легковий автомобіль Ford Explorer, рік випуску 2012, номерний знак НОМЕР_2 та стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію в розмірі ? вартості автомобіля.

Ухвалою Нетішинського міського суду Хмельницької області від 12.05.2021 року роз`єднано позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про розірвання шлюбу та поділ майна, позов в частині вимог про поділ майна виділено в окрему справу.

Позивачка ОСОБА_1 в судовому засіданні позов підтримала та просила його задовольнити, з врахуванням експертизи проведеної експертом.

Представник позивачки ОСОБА_2 в судовому засіданні просив позов задовольнити з підстав наведених у ньому.

Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився.

Представник відповідача ОСОБА_3 просив відмовити у задоволенні позову.

Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи , суд вважає , що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідно до листа в.о. начальника територіального сервісного центру №6845 від 22.01.2020 року №31/22/5-41 транспортний засіб Ford Explorer, 2012 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 зареєстровано за ОСОБА_4 (а.с.21).

Як вбачається із висновку експерта №000112/2020 експертного автотоварознавчого дослідження з оцінки транспортного засобу від 16.12.2020 року, середня ринкова вартість транспортного засобу: Ford Explorer, 2012 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 , становить 548492,00 грн. (а.с.57-97).

Оцінюючи обґрунтованість позовних вимог, суд враховує наступне.

Главою 8 Сімейного кодексу України регулюється право спільної сумісної власності подружжя.

Згідно із ст.60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Відповідно до ч.ч.1,3 ст.65 СК України дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою. Для укладення одним із подружжя договорів, які потребують нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, а також договорів стосовно цінного майна, згода другого з подружжя має бути подана письмово.

Згідно із ч.1 ст.69 СК України, дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Відповідно до ч.1 ст.70 Сімейного кодексу України, у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Статтею 71 СК України встановлено, що майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Речі для професійних занять присуджуються тому з подружжя, хто використовував їх у своїй професійній діяльності. Вартість цих речей враховується при присудженні іншого майна другому з подружжя. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених Цивільним кодексом України. Присудження одному з подружжя грошової компенсації можливе за умови попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду.

Сутність поділу полягає в тому, що кожному з подружжя присуджуються в особисту власність конкретні речі, а також здійснюється розподіл майнових прав та обов`язків. При здійсненні поділу в судовому порядку суд має виходити з презумпції рівності часток. При винесенні рішення суд має керуватися «обставинами, що мають істотне значення», якими можуть бути, насамперед, ступінь трудової та (або) фінансової участі кожного з подружжя в утриманні спільного майна, зроблених поліпшення, доцільність та обґрунтованість укладених правочинів, спрямованих на розпорядження спільним майном, наявність або відсутність вчинення одним з подружжя дій, що порушують права другого з подружжя, суперечать інтересам сім`ї, матеріальне становище співвласників тощо. Поділ спільного сумісного майна подружжя здійснюється з визначення кола об`єктів спільної сумісної власності подружжя і встановлення їхньої вартості. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи (абзац перший пункту 22 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21 грудня 2007р. №11).

Зі змісту п.п.23, 24 постанови Пленуму ВСУ від 21.12.2007 №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» вбачається, що вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу можуть бути будь-які види майна, незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. До складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов`язаннями, що виникли в інтересах сім`ї.

Відповідно до п.30 постанови Пленуму ВСУ від 21.12.2007 №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», рівність прав кожного із подружжя на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності (якщо інше не встановлено домовленістю між ними) та необхідність взаємної згоди подружжя на розпорядження майном, що є об`єктом права його спільної сумісної власності, передбачено ч.1 ст.63, ч.1 ст.65 Сімейного кодексу.

При цьому суд враховує правові позиції ВСУ з аналогічних спорів, в яких ВСУ роз`яснює, що у процесі розгляду спорів про поділ майна подружжя необхідно враховувати такі обставини: час придбання майна; кошти, за які таке майно було придбано (джерело придбання); мета придбання майна, яка дозволяє визначити правовий статус сумісної власності подружжя.

За роз`ясненнями, викладеними у п.25 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», вирішуючи питання про поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, зокрема неподільної речі, суди мають застосовувати положення частин 4, 5 ст.71 СК щодо обов`язкової згоди одного з подружжя на отримання грошової компенсації та попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду. За відсутності такої згоди присудження грошової компенсації може мати місце з підстав, передбачених ст.365 ЦК, за умови звернення подружжя (одного з них) до суду з таким позовом (ст.11 ЦК) та попереднього внесення на депозитний рахунок суду відповідної грошової суми. У разі коли жоден із подружжя не вчинив таких дій, а неподільні речі не можуть бути реально поділені між ними відповідно до їх часток, суд визнає ідеальні частки подружжя в цьому майні без його реального поділу і залишає майно у їх спільній частковій власності.

Отже, судом встановлено, що спірний автомобіль марки Ford Explorer, 2012 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 , був придбаний сторонами в період перебування у зареєстрованому шлюбі та згідно зі ст.60 СК України вважається спільним сумісним майном подружжя, а тому суд дійшов висновку про те, що позивачка має право на грошову компенсацію 1/2 частини вартості спірного транспортного засобу.

Всупереч вимог ст.ст.12,81 ЦПК України, відповідачем будь-яких належних та допустимих доказів придбання спірного автомобіля за свої особисті кошти суду не надано.

Крім того, суд звертає увагу на те, що відповідачем в ході розгляду справи не спростовано оцінку вартості автомобіля, надану позивачкою, та будь-яких доказів на підтвердження іншої ринкової вартості автомобіля суду з боку відповідача надано не було.

Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги те, що обставини, на які посилається позивачка, як на підставу своїх позовних вимог про поділ спільного майна подружжя, шляхом стягнення з відповідача на користь позивачки ? частини вартості спільного майна подружжя знайшли своє підтвердження у судовому засіданні, оскільки, ґрунтуються на достатніх, належних та допустимих доказах, тому суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

У відповідності до вимог ст.141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути судовий збір в розмірі 3150 грн.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 15, 43-44, 47-49, 141, 247, 258-259, 263-265, 268, 352, 354 ЦПК України , суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про поділ майна задовольнити повністю.

Поділити майно подружжя, виділивши ОСОБА_4 легковий автомобіль Ford Explorer, рік випуску 2012, номерний знак НОМЕР_2 та стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію в розмірі 274246 (двісті сімдесят чотири тисячі двісті сорок шість) гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 3150 (трьох тисяч сто п`ятдесяти) гривень 00 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Хмельницького апеляційного суду або через Нетішинський міський суд Хмельницької області (відповідно до п.п. 15.5 п. 15 ч. 1 Перехідних положень ЦПК України в редакції Закону №2147-VІІІ від 03 жовтня 2017 року) протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 18.08.2021 року.

Сторони у справі №679/608/21

Позивачка: ОСОБА_1 (адреса місця проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 );

Відповідач: ОСОБА_4 (адреса місця проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 ).

Суддя Б.І.Базарник