Постанова

Іменем України

18 серпня 2021 року

м. Київ

справа № 754/14810/15-ц

провадження № 61-6460св21

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Крата В. І.,

суддів: Антоненко Н. О., Дундар І. О., (суддя-доповідач), Краснощокова Є. В., Тітова М. Ю.,

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідачі: Товариство з обмеженою відповідальністю «Автомобільний центр», ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

особа, яка подавала апеляційну скаргу, - ОСОБА_4 ,

розглянув у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу ОСОБА_4 , яка підписана представником ОСОБА_5 , на постанову Київського апеляційного суду від 23 березня 2021 року у складі колегії суддів: Пікуль А. А., Іванової І. В., Невідомої Т. О.,

ВСТАНОВИВ:

Історія справи

Короткий зміст позовних вимог

У жовтні 2015 року ОСОБА_1 звернулась з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Автомобільний центр» (далі - ТОВ «Автомобільний центр», товариство), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання рішення загальних зборів недійсним.

Позов мотивований тим, що засновниками ТОВ «Автомобільний центр» відповідно до статуту були: громадяни України - ОСОБА_3 (32%), ОСОБА_2 (32%), ОСОБА_6 (28%), Товариство з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «Техбудлізинг» (далі - ТОВ «Лізингова компанія «Техбудлізинг») (8%).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 померла. Позивач є спадкоємцем ОСОБА_6 .

Як убачається з рішення загальних зборів, що оформлене протоколом № 01/2015 від 16 лютого 2015 року порядок денний був наступним: виключення ОСОБА_6 зі складу власників ТОВ «Автомобільний центр» зі сплатою цьому учаснику вартості його вкладу 28% у статутному капіталі товариства у розмірі 1 404 200 грн, виключення ТОВ «Лізингова компанія «Технобудлізинг» зі складу учасників ТОВ «Автомобільний центр» зі сплатою цьому учаснику вартості його вкладу 8% у статутному капіталі товариства у розмірі 401 200 грн, про зменшення статутного капіталу ТОВ «Автомобільний центр», про визначення та перерозподіл статутного капіталу ТОВ «Автомобільний центр», про внесення змін до статуту і затвердження нової його редакції.

Позивач вимушена була звернутися до суду з даним позовом, оскільки у неї виникають сумніви щодо справжності в даному протоколі від 16 лютого 2015 року підпису ОСОБА_2 . Також вона вважає, що рішення загальних зборів прийнято не у відповідності з вимогами до статуту, що порушує її законні прав та інтереси, як спадкоємця, оскільки її не викликали на ці збори і не ставили питання про прийняття або відмову у її прийнятті як спадкоємця до ТОВ «Автомобільний центр», крім того ніяких коштів за частку у статутному капіталі вона не отримувала.

Просила визнати недійсним рішення загальних зборів учасників ТОВ «Автомобільний центр», що оформлене протоколом засідання загальних зборів № 01/2015 від 16 лютого 2015 року.

Короткий судових рішень

Справа неодноразово розглядалась судами різних інстанцій.

Рішенням Деснянського районного суду міста Києва від 16 вересня 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду м. Києва від 31 січня 2017 року, позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено, визнано недійсним рішення загальних зборів учасників ТОВ «Автомобільний центр», що оформлене протоколом засідання загальних зборів №01/2015 від 16 лютого 2015 року, вирішено питання щодо стягнення судового збору.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 31 травня 2017 року касаційну скаргу ТОВ «Автомобільний центр» задоволено частково, рішення Деснянського районного суду м. Києва від 16 вересня 2016 року, ухвалу апеляційного суду м. Києва від 31 січня 2017 року скасовано, справу передано до суду першої інстанції на новий розгляд.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 16 липня 2019 року позовну заяву залишено без розгляду у зв`язку з повторною неявкою позивача в судове засідання.

Постановою Київського апеляційного суду від 03 жовтня 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_7 , який діє від імені та в інтересах ОСОБА_1 , задоволено, скасовано ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 16 липня 2019 року, справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Короткий зміст судових рішень суду першої та апеляційної інстанцій

Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 18 грудня 2019 року, залишеним без змін постановою Київського апеляційного суду від 23 березня 2021 року, позов ОСОБА_1 до ТОВ «Автомобільний центр», ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання рішень загальних зборів недійсним задоволено, визнано недійсним рішення загальних зборів учасників ТОВ «Автомобільний центр», оформлене протоколом загальних зборів № 01/2015 від 16 лютого 2015 року.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що рішенням Господарського суду Запорізької області від 07 серпня 2018 року, яке набрало законної сили 03 грудня 2018 року, у справі № 910/16715/17 було задоволено позовні вимоги ОСОБА_2 та визнано недійсним рішення загальних зборів учасників товариства з обмеженою відповідальністю «Автомобільний центр», оформлене протоком засідання загальних зборів № 01/2015 від 16 лютого 2015 року. Отже рішення загальних зборів учасників ТОВ «Автомобільний центр» № 01/2015 від 16 лютого 2015 року було прийняте за відсутності кворуму (64%) для проведення та прийняття рішень.

Суд апеляційної інстанції погодився з висновками суду першої інстанції та зазначив, що права позивача порушено, оскільки спірним рішенням від 16 лютого 2016 року зі складу учасників ТОВ «Автомобільний центр» виключено ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , і спадкоємцем якої є ОСОБА_1 .

Короткий зміст вимог та доводів касаційної скарги

У квітні 2021 року ОСОБА_4 подав касаційну скаргу за підписом представника ОСОБА_5 , у якій просить скасувати постанову Київського апеляційного суду від 23 березня 2021 року, провадження у справі закрити.

Касаційна скарга мотивована тим, що ухвалою Господарського суду Запорізької області від 18 серпня 2020 року № 908/1574/20 відкрито провадження у справі про банкрутство ТОВ «Автомобільний центр». Ухвала набрала законної сили 18 серпня 2020 року. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 січня 2020 року зазначено, що «відповідно до частини першої статті 7 Кодексу України з процедур банкрутства спори, стороною в яких є боржник, розглядаються господарським судом за правилами, передбаченими Господарським процесуальним кодексом України, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею. Господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник; спори з позовними вимогами до боржника та щодо його майна; спори про визнання недійсними результатів аукціону; спори про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником; спори про повернення (витребування) майна боржника або відшкодування його вартості відповідно; спори про стягнення заробітної плати; спори про поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника; спори щодо інших вимог до боржника. Склад учасників розгляду спору визначається відповідно до Господарського процесуального кодексу України. Господарський суд розглядає спори, стороною в яких є боржник, за правилами, визначеними Господарським процесуальним кодексом України. За результатами розгляду спору суд ухвалює рішення. У разі якщо відповідачем у такому спорі є суб`єкт владних повноважень, суд керується принципом офіційного з`ясування всіх обставин у справі та вживає визначених законом заходів, необхідних для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів, з власної ініціативи (частина друга статті 7 Кодексу України з процедур банкрутства). Аналогічна позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 січня 2020 року у справі № 607/6254/15-ц. Матеріали цієї цивільної справи підлягали передачі на розгляд до господарського суду Запорізької області для розгляду в межах провадження про банкрутство ТОВ «Автомобільний центр» у справі № 908/1574/20.

Рух справи у суді касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 26 квітня 2021 року відкрито касаційне провадження та витребувано справу.

У травні 2021 року матеріали цивільної справи № 754/14810/15-ц надійшли до Верховного Суду.

Ухвалою Верховного Суду від 17 червня 2021 року справу призначено до судового розгляду.

Межі та підстави касаційного перегляду

Переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими (частина перша статті 400 ЦПК України).

В ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження (частина восьма статті 394 ЦПК України).

В ухвалі Верховного Суду від 26 квітня 2021 року зазначено, що касаційна скарга містить передбачені частиною другою статті 389 ЦПК України підстави для відкриття касаційного провадження (суд апеляційної інстанції в оскарженому судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постановах Верховного Суду від 15 січня 2020 року у справі № 607/6254/15-ц, від 28 січня 2020 року у справі № 50/311-б).

Позиція Верховного Суду

У січні 2021 року ОСОБА_4 , як особа, яка не брала участі у справі, подав апеляційну скаргу за підписом свого представника ОСОБА_5 на рішення Деснянського районного суду м. Києва від 18 грудня 2019 року.

У частині першій статті 352 ЦПК України закріплено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суд від 28 липня 2021 року у справі № 2-95/12 (провадження № 61-16854св20) зазначено, що «аналіз частини першої статті 352 ЦПК України дозволяє зробити висновок, що ця норма визначає коло осіб, які наділені процесуальним правом на апеляційне оскарження судового рішення і які поділяються на дві групи - учасники справи, а також особи, які участі у справі не брали, але судове рішення стосується їх прав, інтересів та (або) обов`язків».

У пункті 3 частини першої статті 362 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження, якщо після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося.

Тобто, у разі подання апеляційної скарги особи, яка не брала участі у справі і апеляційним судом встановлено, що судовим рішенням питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося, апеляційне провадження підлягає закриттю, а рішення суду першої інстанції не має переглядатися по суті.

В той же час відповідно до пункту четвертого частини третьої статті 376 ЦПК України порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо: суд прийняв судове рішення про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки осіб, що не були залучені до участі у справі.

Переглядаючи судове рішення суду першої інстанції за апеляційною скаргою особи, яка не брала участь у справі, суд апеляційної інстанції не з`ясував, які права та інтереси ОСОБА_4 вирішені рішенням суду та дійшов передчасного висновку про залишення рішення суду першої інстанції без змін.

Висновки Верховного Суду

Згідно з частиною третьою статті 400 ЦПК України суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, які передбачені пунктами 1, 3, 4, 8 частини першої статті 411, частиною другою статті 414 цього Кодексу, а також у разі необхідності врахування висновку щодо застосування норм права, викладеного у постанові Верховного Суду після подання касаційної скарги.

З урахуванням необхідності врахування висновку щодо застосування норм права, викладеного у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суд від 28 липня 2021 року у справі № 2-95/12 (провадження № 61-16854св20) колегія суддів вважає, що постанова апеляційного суду прийнята без додержання норм процесуального права. У зв`язку з наведеним, колегія суддів вважає необхідним касаційну скаргу задовольнити частково, оскаржену постанову апеляційного суду скасувати та передати справу до суду апеляційної інстанції.

Керуючись статтями 400, 409, 411, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 , яка підписана представником ОСОБА_5 , задовольнити частково.

Постанову Київського апеляційного суду від 23 березня 2021 року скасувати.

Справу № 754/14810/15-цза позовом Товариство з обмеженою відповідальністю «Автомобільний центр», ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про визнання рішення загальних зборів недійсним передати на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

З моменту прийняття постанови суду касаційної інстанції постанова Київського апеляційного суду від 23 березня 2021 року втрачає законну силу.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий В. І. Крат

Судді: Н. О. Антоненко

І. О. Дундар

Є. В. Краснощоков

М. Ю. Тітов