Номер провадження: 22-ц/813/7038/21
Головуючий у першій інстанції Шенцева О. П.
Доповідач Заїкін А. П.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.08.2021 року м. Одеса

Єдиний унікальний номер судової справи: 2/1522/11935/11

Провадження номер: 22-ц/813/7038/21

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

- головуючого судді Заїкіна А.П. (суддя-доповідач),

- суддів: - Таварткіладзе О.М., Погорєлової С.О.,

учасники справи:

- позивач - ОСОБА_1 ,

- відповідач ОСОБА_2 ,

розглянув у передбаченому ст. 369 ЦПК України порядку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення майнової та немайнової шкоди, завданої внаслідок скоєння дорожньо-транспортної пригоди, за апеляційною скаргою адвоката Сидорук Діани Сергіївни, діючої від імені ОСОБА_1 , на рішення Приморського районного суду м. Одеса, ухвалене у складі судді Шенцевої О.П. 28 вересня 2020 року,

встановив:

2. Описова частина

2.1 Короткий зміст позовних вимог

У жовтні 2011 року ОСОБА_1 , ОСОБА_3 звернулись до суду з вищезазначеним позовом, в якому просять: 1) стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 майнову шкоду у розмірі 74 576,55 гривень; 2) стягнути з ОСОБА_2 на користь - ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі 5 000 гривень; 3) стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 моральну шкоду у розмірі 5 000 гривень; 4) стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на правову допомогу.

Позивачі обґрунтовують свої позовні вимоги тим, що відповідач є винним у скоєні ДТП, внаслідок чого автомобіль, який належить позивачу - ОСОБА_3 та знаходився під керуванням позивача - ОСОБА_1 , отримав механічні пошкодження. Згідно висновку експертного авто-товарознавчого дослідження від 19.10.2010 року вартість відновлювального ремонту, матеріального збитку, становить 62 475,73 грн.. Фактично було придбано запасних частин на суму 43 304,81 грн., вартість ремонту склала 30 935,00 грн., разом 74 243,81 грн.. Крім того, були оплачені послуги за проведення авто-товарознавчого дослідження 1 000,00 грн., за відправлення телеграм 84,74 грн., доставка ТЗ до місця зберігання 120 грн., зберігання ТЗ на штрафному майданчику 128 грн.. Усі витрати з проведення ремонту понесені позивачем ОСОБА_1 , оскільки він користувався автомобілем.

Крім того, позивач ОСОБА_1 зазнав душевних страждань, психічних переживань у зв`язку із пошкодженням автомобіля. Відбулися зміну його звичного ритму життя у зв`язку з відсутністю автомобіля на протязі його ремонту. Розмір відшкодування морально шкоди становить 5 000,00 грн..

Його батьку, як власнику автомобіля, внаслідок скоєння ДТП, також було завдано моральну шкоду у вигляді: - хвилювань за життя сина; - погіршення самопочуття та негативні зміни його психічного стану. Розмір відшкодування морально шкоди становить 5 000,00 грн.. (Т. 1, а. с. 4 - 8).

Заочним рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 11.06.2012 року вищевказані позовні вимоги задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 компенсацію за нанесену матеріальну шкоду у розмірі - 64 308, 47 грн.. В інший частині позову відмовлено (Т. 1, а. с. 183 - 184).

2.2 Позиція відповідача в суді першої інстанції

У листопаді 2019 року представник ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою про перегляд вищевказаного заочного рішення суду, посилаючись на те, що рішення суду ухвалено з порушенням норм процесуального права та у відсутність відповідача (Т. 2, а. с. 7 - 12).

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 09 грудня 2019 року заява представника ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення Приморського районного суду м. Одеси від 11 червня 2012 року задоволена. Заочне рішення скасоване, справа призначена до розгляду за правилами загального позовного провадження (Т. 2, а. с. 57 - 58).

2.3 Позиція відповідача в суді першої інстанції після скасування заочного рішення

У відзиві на позовну заяву адвокат Ластовецький Андрій Людвигович, діючий від імені ОСОБА_2 , просить відмовити у задоволенні позову.

Адвокат Ластовецький Андрій Людвигович зазначає, що: 1) наданий позивачами висновком експерта не відображає об`єктивного розміру завданої майнової шкоди; 2) висновок виконаний на дату - 24.09.2010 року, тоді як дорожньо-транспортна пригода відбулась - 22.08.2010 року; 3) позивачем не дотримано встановлений Законом України «про ОСЦПВВНТЗ» порядок взаємодії страховика та потерпілого; 4) погашення МТСБУ частини завданої шкоди ОСОБА_2 позивачу є підставою для зменшення розміру майнової шкоди; 5) позивачами не доведений розмір моральної шкоди (Т. 2, а. с. 66 - 71).

2.4 Позиція позивача на відзив на позовну заяву

Позивач ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що свідчить свідоцтво про смерть, Серії НОМЕР_1 видане 50.10.2014 року.

У вересні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду із уточненою позовною заявою, відповідно до якої просить: 1) стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 майнову шкоду у розмірі 143 847,17 гривень; 2) стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі 10 000 гривень; 3) стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 1 438,40 гривень та 2 000 гривень.

ОСОБА_1 обґрунтовує свої позовні вимоги тим, що: 1) позивачем не заперечується факт отримання компенсації від МТБСУ у розмірі 25 000 гривень; 2) внаслідок ДТП автомобілю позивача були завдані механічні пошкодження - деформація задньої лівої двері, деформація заднього лівого порогу, деформація заднього лівого крила, завалено заднє ліве колесо; 3) позивачем були понесені витрати за оцінку збитку у розмірі - 1 000 грн., за послуги з доставки транспортного засобу до місця зберігання у розмірі - 120 грн., за зберігання транспортного засобу на штрафному майданчику у першу добу в розмірі - 18 грн. і - 110 грн.; 4) усі витрати та розрахунок збитку були здійсненні у 2010 році, коли курс долару США становив - 7,91 гривні за 1 долар США. Отже, загальна сума складає 5 093,73 долара США, що у перерахунку за курсом 28,24 грн. за 1 долар США складає 143 847,17 гривень; 5) моральна шкода підлягає відшкодуванню у розмірі 10 000 гривень (Т. 2, а. с. 119 - 126).

2.5 Зміст рішення суду першої інстанції, мотивування висновків суду

Рішенням Приморського районного суду м. Одеса від 28 вересня 2020 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення майнової та немайнової шкоди, завданої внаслідок ДТП, задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду у розмірі - 37 475,73 гривень.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати за оцінку збитку у розмірі - 1000 гривень, послуги з відправлення телеграм загальною вартістю - 84,74 гривень, послуги з доставки транспортного засобу до місця зберігання у розмірі - 120 гривень, зберігання транспортного засобу на штрафному майданчику у розмірі - 128 гривень, витрати на правову допомогу у розмірі - 500 гривень.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 374,76 гривень.

В іншій частині позову відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що Моторним (транспортним) страховим бюро України було відшкодована на користь позивача страхове відшкодування у розмірі - 25 000 грн.. Різниця між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування підлягає стягненню з відповідача як винної особи в скоєні дорожньо-транспортної пригоди.

Збільшення позовних вимог з посиланням на зміну курсу долара США по відношенню у гривні є необґрунтованими та недоведеними, оскільки майнова шкода підлягає відшкодуванню у гривні, а тому підлягає стягненню саме у національній грошовій одиниці. Позивачем не ставилось вимог щодо індексації матеріальної шкоди.

Позивачу не була спричинена моральна шкода, а тому ці вимоги також задоволенню не підлягають (Т. 2, а. с. 138 - 142).

2.6 Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі адвокат Сидорук Діана Сергіївна, діюча від імені ОСОБА_1 , просить скасувати рішення суду першої інстанції. Ухвалити нове судове рішення, яким стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 майнову шкоду у розмірі 133 794,34 гривні, моральну шкоду у розмірі 10 000 гривень. Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 1 438,40 гривень та 2 000 гривень.

2.7 Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що рішення суду першої інстанції ухвалено при неповному з`ясуванні обставин справи, що мають значення для справи, з порушенням норм процесуального права, неправильному застосуванні норм матеріального права.

Апелянт вказує на те, що: 1) судом першої інстанції не прийнято до уваги розрахунок боргу із урахуванням різниці курсів валют станом на момент скоєння ДТП й оцінки пошкоджень транспортного засобу та станом на дату розгляду справи; 2) судом першої інстанції залишено поза увагою наявність моральної шкоди заподіяної вчиненням кримінального правопорушення; 3) судом першої інстанції не прийнято до уваги, що ОСОБА_1 зазнав душевних страждань (Т. 2, а. с. 150 - 157).

2.8. Позиція відповідача в апеляційному суді

Відповідач правом на подачу відзиву на апеляційну скаргу в апеляційному суді не скористався. Відзив на апеляційну скаргу на адресу суду не надійшов.

2.9 Рух справи в суді апеляційної інстанції

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 17.03.2021 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою адвоката Сидорук Діани Сергіївни, діючої від імені ОСОБА_1 на рішення Приморського районного суду м. Одеса від 28 вересня 2020 року (Т. 2, а. с. 165).

Копію ухвали про відкриття апеляційного провадження у справі, з пропозицією надати відзив протягом встановленого строку, та копію апеляційної скарги було надіслано учасникам справи (Т. 2, а. с. 166).

Рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення ОСОБА_2 повернулося до суду з приміткою пошти «Адресат відсутній».

Копію ухвали про відкриття апеляційного провадження у справі, з пропозицією надати відзив протягом встановленого строку, та копію апеляційної скарги було повторно надіслано ОСОБА_2 ..

Рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення ОСОБА_2 повернулося до суду з приміткою пошти «Адресат відсутній».

Після отримання апеляційним судом з Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУ ДМС в Одеській області актуальних відомостей про зареєстроване місце проживання ОСОБА_2 копію ухвали про відкриття апеляційного провадження у справі, з пропозицією надати відзив протягом встановленого строку, та копію апеляційної скарги було повторно направлено ОСОБА_2 ..

Рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення ОСОБА_2 повернулося до суду з приміткою пошти «Адресат відсутній».

Копію ухвали про відкриття апеляційного провадження у справі, з пропозицією надати відзив протягом встановленого строку, та копію апеляційної скарги було повторно надіслано ОСОБА_2 .

Рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення ОСОБА_2 повернулося до суду з приміткою пошти «Адресат відсутній».

Крім того, на офіційному сайті апеляційного суду було розміщено повідомлення ОСОБА_2 про наявність ухвали Одеського апеляційного суду про відкриття провадження в порядку спрощеного провадження.

За вказаних обставин апеляційний суд вважає, що ОСОБА_2 є повідомленим про розгляд справи в апеляційному суді.

Матеріали справи також містять відомості щодо отримання копії ухвали про відкриття апеляційного провадження у справі позивачем, що підтверджується рекомендованими повідомленням про вручення поштового відправлення.

Відзив на апеляційну скаргу не надійшов.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 12.08.2021 року закінчено підготовку справи до апеляційного розгляду. Призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) її учасників (т. 2 а. с. 192).

Згідно із ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи (їх виклик). У такому випадку судове засідання не проводиться.

Пунктом 1 ч. 4, п. 1 ч. 6 ст. 19 ЦПК України передбачено, що спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ.

Малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб

Відповідно п. 1 ч. 1, ч. ч. 2, 4 ст. 274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи.

У порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

В порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах: 1) що виникають з сімейних відносин, крім спорів про стягнення аліментів збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, розірвання шлюбу та поділ майна подружжя; 2) щодо спадкування; 3) щодо приватизації державного житлового фонду; 4) щодо визнання необґрунтованими активів та їх витребування відповідно до глави 12 цього розділу; 5) в яких ціна позову перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 6) інші вимоги, об`єднанні з вимогами у спорах, вказаних у пунктах 1 5 цієї частини.

Дана справа за ціною позову (143 847,17 грн.) є малозначною, тому вона підлягає розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.

Згідно зі ст. 369 ЦПК України справу розглянуто апеляційним судом без виклику її учасників.

3. Мотивувальна частина

3.1 Позиція апеляційного суду

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши докази, що стосуються фактів, на які апелянт посилається в апеляційній скарзі, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при ухваленні рішення, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга адвоката Сидорук Діани Сергіївни, діючої від імені ОСОБА_1 , підлягає задоволенню частково.

3.2 Встановлені судами першої та апеляційної інстанцій та неоспорені обставини по справі. Визначення відповідно до встановлених обставин правовідносин

22.08.2010 р. в 17:20 на 8 км. + 850 м. автодороги Одеса Іллічівськ сталася дорожньо-транспортна пригода, у якій автомобіль «Мерседес-Бенц МL-350», д/н НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , зіткнувся з автомобілем марки «Вольво», з полуприцепом «Шмитц» д/н НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_4 , автомобілем марки «Фольксваген» д/н НОМЕР_4 , під керуванням водія ОСОБА_5 і автомобілем «Лексус» д/н НОМЕР_5 , під керуванням позивача ОСОБА_1 , який належав на праві приватної власності ОСОБА_3 ..

Відповідно до постанови Овідіопольського районного суду Одеської області від 30.09.2011 року, кримінальна справа № 1-335/11 у відношенні ОСОБА_2 була закрита. Із тексу постанови вбачається, що відповідач вину свою визнав (Т. 1, а. с. 14).

Автомобіль «Лексус» д/н НОМЕР_5 на час скоєння ДТП належав ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, виданого РЕВ 1-го МРВ ДАІ УМВС України в Одеській області, серія НОМЕР_6 . На час ДТП вказаний автомобіль знаходився у розпорядженні і користуванні ОСОБА_1 на підставі довіреності на право розпорядження від 07.12.2010 року, посвідченої приватним нотаріусом Одеського міського округу Ярош С.М., зареєстрована у реєстрі за № 3449.

На дату скоєння ДТП відповідач не мав чинного договору обов`язково страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Відповідно до висновку № 264/10 від 19.10.2010 року, зробленого суб`єктом підприємницької діяльності ОСОБА_6 , вартість матеріальної шкоди, спричиненої власнику транспортного засобу «Лексус», д/н НОМЕР_5 , станом на 24.09.2010 року складає - 62 475,73 грн..

МТСБУ на виконання вимог діючого законодавства здійснило регламентну виплату позивачу в розмірі - 25 000,00 грн..

ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що свідчить свідоцтво про смерть, Серії НОМЕР_1 видане 50.10.2014 року.

3.3 Доводи, за якими суд апеляційної інстанції погодився з висновками суду першої інстанції, та застосовані норми права

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 6 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково наданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Згідно з положеннямич. ч. 1, 2 та 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним та обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються яка на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (ч. 1 ст. 12 ЦПК України).

Відповідно до положень ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК Україникожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Частиною першою статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (факті), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК України).

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст. 79 ЦПК України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч. 1 ст. 80 ЦПК України).

У частині першій ст. 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Встановивши обставини справи, дослідивши та оцінивши усі надані сторонами письмові докази й наведені доводи за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про відмову в задоволенні позовних вимог про відшкодування моральної.

3.4 Мотиви відхилення аргументів, викладених в апеляційній скарзі

Доводи апеляційної скарги про, те що судом першої інстанції не прийнято до уваги розрахунок боргу із урахуванням різниці курсів валют станом на момент скоєння ДТП й оцінки пошкоджень транспортного засобу та станом на дату розгляду справи, підлягають відхиленню, виходячи з наступного.

Пунктом 3 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України передбачено, що підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є завдання матеріальної та моральної шкоди іншій особі.

Частиною 3 статті 386 ЦК України передбачено, що власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди.

Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України - майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ст.22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором, або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Відповідно до п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27 березня 1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи.

Особа, яка завдала шкоди звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкода завдана не з її вини (ч. 2 ст. 1166 ЦК України).

З наведеного вбачається, що обов`язок доказування розподіляється згідно з перерахованими нормами таким чином: позивач доказує наявність шкоди та її розмір, а відповідач -відсутність його вини в заподіянні шкоди.

Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні даного спору про відшкодування матеріальної шкоди підлягає з`ясуванню: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні.

Матеріалами справи повністю доведений факт заподіяння матеріальної шкоди позивачу у насідок ДТП.

Оскільки Моторним (транспортним) страховим бюро України було відшкодована на користь позивача страхове відшкодування у розмірі - 25 000 грн., то різниця між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування підлягає стягненню з відповідача як винної особи в скоєні дорожньо-транспортної пригоди.

Відповідно до висновку № 264/10 від 19.10.2010 року, зробленого суб`єктом підприємницької діяльності ОСОБА_6 , вартість матеріальної шкоди, спричиненої власнику транспортного засобу «Лексус», д/н НОМЕР_5 , станом на 24.09.2010 року складає - 62 475,73 грн..

Отже, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про стягнення з ОСОБА_2 матеріальної шкоди у розмірі - 37 475,73 гривень.

Визначення розміру збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому у спосіб запропонований в апеляційній скарзі, а саме - шляхом застосування іншого, діючого станом на час розгляду справи курсу долара США до гривні, до ціни транспортного засобу, визначеної у висновку авто-товарознавчого дослідження, з якої виходив експерт, діючим законодавством не передбачено.

Доводи апелянта, що судом першої інстанції залишено поза увагою наявність моральної шкоди заподіяної вчиненням кримінального правопорушення та не прийнято до уваги, що ОСОБА_1 зазнав душевних страждань заслуговують на увагу з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

За змістом ч. 2 ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.

Згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України (п.3, 9) № 4 від 31.03.95 р. "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Моральна шкода може полягати, зокрема, в моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення.

При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Крім того, позивач зазначив, що внаслідок ДТП йому завдано моральну шкоду, яка полягає у пережитому у ДТП переляку, через пошкодження практичного нового, на час ДТП, транспортного засобу, погіршення його технічного і естетичного стану, у неможливості користуватися ним та побутових незручностях, що виникли внаслідок цього.

Враховуючи викладене, оцінивши обставини справи та докази, з урахуванням того, що участь у ДТП, пошкодження майна безумовно негативно вплинуло на моральний стан позивача та призвело до душевних страждань, тому колегія суддів вважає справедливим визначити суму відшкодування моральної шкоди в розмірі 5 000,00 грн..

3.5. Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги, з посиланням на норми права, якими керувався суд апеляційної інстанції

Виходячи з вищезазначеного, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги адвоката Сидорук Діани Сергіївни, діючої від імені ОСОБА_1 , є частково обґрунтованою, а тому підлягає частковому задоволенню.

Слід також зазначити, що Європейський суд з прав людини вказав, що п. 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Проніна проти України», № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

При цьому, колегією суддів ураховано усталену практику Європейського суду з прав людини, який неодноразово відзначав, що рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторін (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Руїз Торія проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain, п. п. 29 - 30).

Право на обґрунтоване рішення дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії», п. 32.) Пункт 1 ст. 6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону, як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Бюрг та інші проти Франції» (Burg and others v. France), (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Гору проти Греції» №2) [ВП], § 41» (Gorou v. Greece no.2).

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374, п. п. 3, 4 ст. 376 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги скасовує судове рішення повністю або частково і ухвалює у відповідній частині нове рішення, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення при невідповідності висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, з порушенням норм процесуального права або неправильному застосуванні норм матеріального права.

Оскільки висновки, викладені у рішенні суду першої інстанції, що позивачу не була спричинена моральна шкода, не відповідають обставинам справи, судом першої інстанції порушено норми процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції в частині відмови у стягненні моральної шкоди підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення в цій частині про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 моральної шкоди у розмірі 5000 гривень.

3.6 Розподіл судових витрат

Згідно ч. 13 ст. 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до пп. «б,в» п.4 ч.1 ст..382 ЦПК України у резолютивній частині постанови суду апеляційної інстанції у випадку скасування або зміні судового рішення зазначається новий розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції а також розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді апеляційної інстанції.

За таких підстав, апеляційний суд відповідно до ст. 141 ЦПК України здійснює перерозподіл судових витрат пропорційно до задоволених вимог.

У жовтні 2011 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вимогами про стягнення на його користь майнової шкоди у розмірі 74576,55 гривень та моральної шкоди у розмірі 5000 гривень.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір» (станом на день звернення з позовом до суду) за подання позовної заяви майнового характеру ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,2 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 3 розмірів мінімальної заробітної плати, за подання позовної заяви про відшкодування моральної шкоди ставка судового збору визначається з урахуванням ціни позову, що встановлюється згідно з підпунктом 1 цього пункту.

Ціна позову становить - 79 576,55 гривень (74576,55 гривень + 5000 гривень) * 1% = 795,76 гривень.

ОСОБА_1 за подачу позовної заяви повинен був сплатити - 795,76 гривень, з матеріалів справи вбачається, що позивачем сплачено судовий збір у розмірі -120 грн. та - 250 грн, тобто необхідно доплатити судовий збір у розмірі - 425,76 гривень.

У вересні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду із уточненою позовною заявою про стягнення з ОСОБА_2 майнової шкоди у розмірі 143 847,17 гривень та моральної шкоди у розмірі 10 000 гривень.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір» (станом на день звернення з уточненим позовом до суду) за подання позовної заяви майнового характеру фізичною особою або фізичною особою підприємцем ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, за подання позовної заяви про відшкодування моральної шкоди ставка судового збору становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

За вимогу про стягнення майнової шкоди необхідно сплатити судовий збір у розмірі 1 438,47 грн. = (143847,17 грн * 1%)

За вимогу про стягнення моральної шкоди необхідно сплатити судовий збір у розмірі - 150 грн. = (10 000 грн. * 1,5%)

Тобто загальна сума судового збору складає 1 588,47 гривень. Отже, з урахуванням сплаченої суми судового збору та недоплаченої суми судового збору за позовну заяву та уточнену позовну заяву, підлягало доплаті - 792,71 гривень.

Однак, ОСОБА_1 не сплатив судовий збір, посилаючись на п. 6 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», згідно якого від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеса від 28 вересня 2020 року позов ОСОБА_1 задоволено частково, а саме у розмірі - 24,36 %.

Загальна сума судового збору - 15 88,47 гривень - 24,36% = 1 201,51 грн. підлягає стягненню з відповідача, оскільки позивач сплатив судовий збір у розмірі - 370 грн. 24,36% = 90,13 грн. підлягає поверненню позивачу, а сума судового збору - 1 111,44 грн. підлягає стягненню на користь держави.

У березні 2021 року ОСОБА_1 звернувся з апеляційною скаргу, та з посиланням на п. 6 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» судовий збір не був сплачений.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» (станом на день звернення з апеляційною скаргою) за подання апеляційної скарги на рішення суду; заяви про приєднання до апеляційної скарги на рішення суду; апеляційної скарги на судовий наказ, заяви про перегляд судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами ставка судового збору становить 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Загальна сума судового збору, яка підлягала сплаті за подачу позовної заяви 1 588,47 гривень.

1588,47 гривень*150% = 2 382,70 гривень судовий збір за подачу апеляційної скарги.

З огляду на те, що рішення суду першої інстанції в частині відмови у стягненні моральної шкоди підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення в цій частині про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 моральної шкоди у розмірі 5 000 гривень, то підлягає стягненню пропорційно до задоволених вимог (3,25%) з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі - 77,44 гривень.

З урахуванням вищевикладеного, з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір у розмірі - 90,13 грн.. З ОСОБА_2 на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі - 1 188,88 грн. (1 111,44 грн.+ 77,44 грн.)

3.6 Дата ухвалення постанови, порядок та строк касаційного оскарження

За правилами, передбаченими ч. 5 ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовної практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

4. Резолютивна частина

Керуючись ст. ст. 19, 268, 274, 367, 368, 369, 374, 376, 381, 382, 383, 384, 389 ЦПК України, Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ,

постановив:

Апеляційну скаргу адвоката Сидорук Діани Сергіївни, діючої від імені ОСОБА_1 , задовольнити частково.

Рішення Приморського районного суду м.Одеси від 28 вересня 2020 року скасувати в частині відмови у стягненні моральної шкоди та стягнення судового збору. Ухвалити в цій частині нове судове рішення.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_7 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_8 ) відшкодування моральної шкоди у розмірі 5 000 (п`ять тисяч) гривень.

Здійснити остаточний перерозподіл судових витрат.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_7 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_8 ) судовий збір у розмірі - 90 (дев`яносто) гривень 13 коп..

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_7 ) на користь держави судовий збір у розмірі - 1 188 (одна тисяча сто вісімдесят вісім) гривень 88 коп..

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному не підлягає за винятками, передбаченими частиною 3 статті 389 ЦПК України.

Головуючий суддя: А. П. Заїкін

Судді: С. О. Погорєлова

О.М. Таварткіладзе