КОРАБЕЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД М. МИКОЛАЄВА
Справа № 488/455/21
Провадження № 2/488/978/21 р.
УХВАЛА

Іменем України

29.03.2021 року м. Миколаїв

Суддя Корабельного районного суду міста Миколаєва Чернявська Я.А., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про припинення обов`язку з утримання повнолітньої дитини, де третьою особою виступає Корабельний відділ державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса), -

ВСТАНОВИВ:

10 лютого 2020 року ОСОБА_1 звернувся до Корабельного районного суду м. Миколаєва з позовною заявою до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , в якій просить суд припинити з 26.09.2020 року його обов`язок щодо утримання повнолітнього сина ОСОБА_3 у вигляді щомісячної сплати на користь ОСОБА_2 аліментів у розмірі ј частини всіх видів заробітку до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення дитиною 23 років.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10 лютого 2021 року, справу розподілено головуючому судді Чернявській Я.А.

Згідно частини шостої статті 187 ЦПК України, 03 лютого 2021 року судом надіслані запити до УДМС України в Миколаївській області, відповідь на які надійшла 09 березня 2021 року та 12 березня 2021 року.

Розглянувши позовну заяву та додані до неї документи, суд дійшов висновку про наявність підстав для застосування приписів статті 31 ЦПК України та передачі справи з одного суду до іншого з огляду на таке.

Як убачається із інформації, наданої Відділом обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС України в Миколаївській області, встановлено, що відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , що не є територією Корабельного районного суду м. Миколаєва.

Частиною першою статті 27 ЦПК України, яка визначає правила підсудності, встановлено, що позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Так, територіальна підсудність справи певному суду визначається за такими критеріями: по суб`єкту, по місцю, по правовідносинам. Є два види визначення підсудності: а) однозначно визначена законом підсудність, б) альтернативна підсудність. Щодо однозначного визначення підсудності, то процесуальним законом визначено підсудність за загальним правилом: за зареєстрованим місцем проживання/перебування відповідача. Така підсудність (ст.27 ЦПК) встановлюється імперативно для всіх цивільних справ, окрім тих, для яких встановлено виключну підсудність (ст. 30 ЦПК), або конкретно передбачено іншу підсудність (ст. 28, ст. 29 ЦПК). Щодо альтернативного визначення підсудності, то це означає, що у певних, конкретно передбачених законом випадках (і розширене тлумачення неприпустиме) позивачу надається право вибору підсудності: або за загальним правилом, встановленим ст. 27 ЦПК, або за підсудністю, визначеною альтернативно в ст. 28 ЦПК).

Позивачем пред`явлений позов до Корабельного районного суду м. Миколаєва за місцем зареєстрованого проживання позивача.

Стосовно випадку з поданою позивачем позовною заявою, то при визначенні територіальної підсудності справи суд виходить з наступного:

Відповідно до ч. 1 ст. 28 ЦПК України позови про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, про визнання батьківства відповідача, позови, що виникають з трудових правовідносин, можуть пред`являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача.

Стаття 28 ЦПК не передбачає альтернативної підсудності для позову про припинення обов`язку з утримання повнолітньої дитини (а фактично про припинення стягнення аліментів), тому територіальна юрисдикція даного позову визначається за загальним правилом - за статтею 27 ЦПК - за зареєстрованим місцем проживання відповідача.

Згідно частини шостої статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику ЄСПЛ як джерело права.

Згідно пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У Постанові від 29 травня 2018 року Велика Палата Верховного Суду у справі №369/238/15-ц дійшла правового висновку, що розгляд справи судами з порушенням правил виключної підсудності є порушенням пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, оскільки такі суди не є встановленими процесуальним законом для такого розгляду.

Зважаючи на те, що відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 зареєстровані за межами територіальної юрисдикції (підсудності) Корабельного районного суду м. Миколаєва, суд приходить до висновку, що справа повинна бути направлена для розгляду по суті до Ленінського районного суду м. Миколаєва за підсудністю за місцем реєстрації відповідача по справі.

Згідно положень пункту 1 частини першої статті 31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Керуючись статтями 27, 30, 31, 258-261 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про припинення обов`язку з утримання повнолітньої дитини, де третьою особою виступає Корабельний відділ державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса), передати на розгляд за територіальною юрисдикцією (підсудністю) до Ленінського районного суду м. Миколаєва.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня підписання ухвали.

Передачу справи на розгляд іншому суду здійснити не пізніше п`яти днів після закінчення строку на оскарження цієї ухвали, а у разі подання апеляційної скарги не пізніше п`яти днів після залишення скарги без задоволення.

Суддя: Яна Анатоліївна Чернявська