Справа № 172/1239/20
Провадження № 2/172/3/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13.04.2021 року Васильківський районний суд Дніпропетровської області в складі: головуючого судді Битяка І.Г.

за участю секретаря судового засідання Глушко О.М.

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в сел. Васильківка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення збитків, -

В С Т А Н О В И В

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом. В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначив, що у нього на праві особистої власності є житловий будинок, який розташований по АДРЕСА_1 . 18 грудня 2019 року коли позивач перебував за межами України, відповідач близько 18:30 год. розбив склопакет у вікні його будинку. Внаслідок незаконних дій відповідача була нанесена шкода на суму 1330,90 грн., що складається з відновлюваного ремонту, а саме - придбання та заміни склопакету. Спроби вирішити дану проблему мирним шляхом ні до чого не привели, відповідач веде себе зухвало та відмовляється вирішити дане питання, тому просить суд стягнути з відповідача суму завданої шкоди в розмірі 1330,90 грн., а також судові витрати.

Ухвалою судді від 15.01.2021 року провадження у справі відкрито та постановлено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження.

Позивач та його представник у судовому засіданні підтримали позовні вимоги.

Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги не визнав, надавши відзив на позовну заяву, в якому вказує, що за адресою: АДРЕСА_1 проживає позивач зі своєю співмешканкою ОСОБА_4 , яка є його колишньою дружиною, падчеркою ОСОБА_5 та його донькою ОСОБА_6 18.12.2019 року він близько 18:30 год. вийшов з будинку на гавкіт собаки, побачив біля сусідньої садиби перед парканом трьох молодиків, які бешкетували, він зробив їм зауваження і вони розійшлися. Після цього він пішов до сусіда, щоб попередити ОСОБА_5 про те, щоб вона на приваблювала хлопців, які постійно дратують його собаку. На стук у вікно будинку, ніхто не вийшов. Потім він близько 22:00 год. того ж дня приходив до сусіднього будинку з тим же наміром, однак також ніхто не вийшов з будинку. Вийшов інший сусід ОСОБА_7 , який проживає навпроти і дорікнув йому чи він має намір побити всі вікна. Але він заперечує проти побиття вікон в будинку ОСОБА_1 . Навіть ОСОБА_5 , яка була нібито свідком події, зробила припущення, що вікно розбив він - ОСОБА_3 . Зазначене відповідач пояснив і в судовому засіданні під час розгляду справи.

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_4 пояснила, що позивач це її нинішній чоловік, відповідач - колишній чоловік. У 2019 році вони з відповідачем, проживаючи спільно, приглядали за будинком позивача ОСОБА_1 , який знаходився на заробітках. З дозволу позивача вона почала проживати у його будинку по АДРЕСА_1 разом з дітьми після конфлікту з чоловіком та подала заяву про розірвання шлюбу. Потім коли ОСОБА_1 повернувся додому стали проживати однією сім`єю. Іноді відповідач приходив до них, перебуваючи в стані сп`яніння, але вони не впускали його. 18.12.2019 року вона поїхала на роботу, діти були вдома. Близько 18:00 год. того ж дня їй зателефонувала старша донька й сказала, що прийшов ОСОБА_3 , а ще через годину зателефонувала і повідомила, що він каструлею розбив скло у вікні будинку ОСОБА_1 . Після цього вона зателефонувала сусіду ОСОБА_7 , який подивився що сталося і повідомив їй, що розбито один чи два скла з трьох у склопакеті. На даний час ОСОБА_1 замінив склопакет.

Свідок ОСОБА_5 пояснила в суді, що позивач є її вітчимом, а відповідач - колишній чоловік її матері ОСОБА_4 18.12.2019 вона приїхала додому, була вдома разом з молодшою сестрою, матір була на роботі, а ОСОБА_1 на заробітках в АР Крим. Прийшов ОСОБА_3 і почав стукати у вікна будинку та кликати матір. Вона сказала, що її немає, однак він продовжував голосно стукати по вікнах. Зателефонувала матері, яка сказала, що позвонить сусіду ОСОБА_7 та ОСОБА_1 . Вона бачила як ОСОБА_3 взяв каструлю, з якої вони годують собаку і нею розбив скло вікна. Потім вона зателефонувала матері, яка подзвонила сусіду ОСОБА_7 , котрий прийшов і вивів ОСОБА_3 з двору.

Вислухавши сторони, свідків, дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого.

Статтею 16 ЦК України визначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів, зокрема можуть бути відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.

Відповідно до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є зокрема і втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Відповідно до ч. 3 ст. 386 ЦК України, власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди.

Згідно зі ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала.

Статтею 1192 ЦК України встановлено, що з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого державним нотаріусом Васильківської нотаріальної державної контори 03.03.1993 року належить житловий будинок з надвірними будівлями, що розташований по АДРЕСА_1 .

Відповідно до повідомлення Васильківського ВП Синельниківського ВП ГУНП в Дніпропетровській області від 03.01.2020 року, яке надано на звернення ОСОБА_1 щодо пошкодження склопакету у вікні його будинку за вищевказаною адресою, за даним фактом формально вбачається склад кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 194 КК України, однак згідно з пунктом 3 примітки до статті 185 КК України завданий розмір шкоди не є достатнім для кваліфікації за вказаною нормою статті. Тому ОСОБА_1 рекомендовано звернутися з цивільним позовом до суду.

З товарного чеку № 2 від 19.02.2020 року та замовлення від 19.02.2020 року видно, що вартість одного склопакету 4MDS_Plus_х10_Arx4х10_Arx4i складає 1330,90 грн. Замовлення здійснене ПП ОСОБА_8 для клієнта за адресою: АДРЕСА_1 .

Пунктом 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» роз`яснено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи.

Судом встановлено, що ОСОБА_9 має у приватній власності житловий будинок по АДРЕСА_1 . Разом з ним в будинку проживає співмешканка ОСОБА_4 разом зі своїми дітьми. Відповідач у справі є сусідом позивача і колишнім чоловіком свідка ОСОБА_4 . Вказане підтверджується та не заперечується сторонами у справі та допитаними свідками.

Позивачем на підтвердження заявлених позовних вимог надано замовлення та товарний чек від 19.12.2020 року, де зазначено, що ОСОБА_9 придбав склопакет у кількості 1 шт. за кошти 1330,90 грн.

Крім того, суд вважає, що надані у судовому засіданні покази позивача та свідків повністю відповідають встановленим обставинам справи, є послідовними та не суперечать один одному, іншим доказам і не викликають сумнівів у їх правдивості.

В той же час відповідачем не надано будь-яких доказів на спростування заявлених позовних вимог ОСОБА_9 , зокрема, не заявлено клопотань про призначення судової експертизи для визначення вартості завданих збитків, про виклик свідків тощо.

За змістом статей 12, 13, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд розглядає цивільні справи в межах заявлених фізичними або юридичними особами вимог і на підставі наданих ними доказів. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно зі ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Аналізуючи вищевикладені доводи, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог ОСОБА_1 про стягнення з відповідача завданих збитків.

Крім того, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути сплачений ним судовий збір у розмірі 840,80 грн.

Вирішуючи питання про стягнення витрат на правову допомогу суд встановив, що представником позивача в судовому засіданні долучено до матеріалів справи належним чином завірену копію квитанції про оплату ОСОБА_1 адвокату Лащенку В.А. гонорару в сумі 2000,00 грн. за правову допомогу та представництво інтелесів у суді, оплата проведена 02.03.2021 року.

Однак, в порушення вимог ч. 3 ст. 137 ЦПК України представником позивача не надано детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, акти приймання виконаних робіт. Крім того, під час подання позовної заяви суду не було надано позивачем попередній розрахунок витрат, які планувала понести сторона у зв`язку з розглядом справи. У зв`язку з викладеним зазначені витрати не можуть бути стягнуті у даній цивільній справі.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 16, 22, 1166 ЦК України; ст.ст. 3, 12, 13, 81, 82, 137, 141, 263-265, 279 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В

1. Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення збитків задовольнити.

2. Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 завдані збитки в сумі 1330 (одна тисяча триста тридцять) гривень 90 копійок.

3. Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 840,80 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду через Васильківський районний суд Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлено 14 квітня 2021 року.

Суддя І.Г. Битяк