09 серпня 2021 року Херсонський міський суд Херсонської області у складі:
головуючого судді Майдан С.І.
за участю секретаря Романенко І.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Херсоні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмет спору, ТОВ «Ізумруд» про визнання права власності на частину домоволодіння в порядку спадкування за законом,
Позивачі звернулися до суду з вказаною позовною заявою. Свої позовні вимоги обґрунтували тим, що 01.12.1997 ОСОБА_4 - чоловік позивачки та батько позивача, уклав з ОСОБА_3 договір купівлі-продажу 3/5 частини житлового будинку з господарчими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 . Вказаний договір купівлі-продажу нерухомого майна сторони оформили в Херсонській товарній біржі «Ізумруд», договір зареєстровано у Журналі реєстрації біржових угод, реєстраційний № 3190 від 05.12.1997 року. ОСОБА_4 за умовами договору сплатив відповідачу обумовлену суму грошей, отримав ключі від будинку, відразу з сім`єю в`їхав до будинку, виконав усі умови, обумовлені договором тому, з моменту підписання договору, набув права власності на спірні 3/5 частин домоволодіння. 03.12.1997 року договір купівлі-продажу частини нерухомого майна було зареєстровано в КП «Херсонське БТІ» Херсонської обласної ради, за реєстровим № 1500, у реєстровій книзі № 29. Реєстрація договору купівлі-продажу в Херсонській товарній біржі «Ізумруд» здійснювалась відповідно положень до ст.ст. 3,15 Закону України «Про товарні біржі». Додаткове нотаріальне посвідчення зареєстрованого на товарній біржі договору купівлі продажу, відповідно до ст.15 Закону України «Про товарну біржу», не вимагалось. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 помер. Після смерті ОСОБА_4 позивачі звернулися до нотаріальної контори з метою прийняття спадщини, але в оформленні спадкового майна після смерті чоловіка та батька нотаріусом їм, як спадкоємцям першої черги за законом, було відмовлено, оскільки зазначений договір купівлі-продажу є не чинним, так як не посвідчений нотаріально. В зв`язку з тим, що позивачі не можуть реалізувати своє право на спадкове майно, вони змушені звернутися з даним позовом до суду. У зв`язку з викладеним, позивачі просили визнати дійсним (укладеним) договір купівлі-продажу 3/5 частини домоволодіння з господарчими будівлями та спорудами №3190 від 05.12.1997 року, що розташоване за адресою АДРЕСА_1 , укладений на Херсонській товарній біржі «Ізумруд» між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 . Позивач просив визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 право власності на 3/10 частину домоволодіння АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_1 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 . Позивачка просила визнати за нею, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 право власності на 3/10 частину домоволодіння АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_1 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 11.11.2020 року відкрито провадження у справі, справа призначена до розгляду за правилами загального позовного провадження до підготовчого засідання.
Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 09.06.2021 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.
Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 09.08.2021 року ухвалено провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення.
09.08.2021 року позивачі та їх представник в судове засідання не з`явилися. Представник позивачів надала до суду заяву про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, наполягала на їх задоволенні, надала згоду на ухвалення заочного рішення.
Відповідач в судове засідання не з`явилася, про розгляд справи повідомлявся у встановленому законом порядку.
Відзиву проти позову від відповідача до суду не надходило.
Представник третьої особи - Херсонської товарної біржі «Ізумруд» в судове засідання не з`явився, про розгляд справи третя особа повідомлялася у встановленому законом порядку.
За таких обставин, враховуючи згоду представника позивачів на слухання справи у відсутність відповідача, суд вважає можливим постановити заочне рішення на підставі наявних у матеріалах справи доказів у порядку ст.280 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
З матеріалів судової справи встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_3 , виданого Голопристанським районним відділом РАЦС Херсонської області, 17.07.1976 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 зареєстровано шлюб, про що зроблено актовий запис № 67. Після реєстрацію шлюбу прізвище дружини - ОСОБА_6 .
Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 , виданого Комсомольським районним відділом РАЦС Херсонської області, батьком позивача є ОСОБА_4 .
Згідно матеріалів спадкової справи №223/2020 щодо майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 , 15.06.2020 року постановами державного нотаріуса Другої Херсонської державної нотаріальної контори позивачам, як спадкоємцям першої черги за законом, відмовлено у видачі свідоцтв про право власності на спадщину за законом на частки спірного житлового будинку після смерті ОСОБА_4 , оскільки договір купівлі-продажу нерухомості № 3190, посвідчений Херсонською товарною біржею «Ізумруд» 01.12.1997 року, не відповідає вимогам законодавства щодо нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу житлового будинку. Позивачі, які вважають, що їх права, як спадкоємців першої черги за законом порушено, звернулися до суду з цим позовом.
Згідно даних інвентарної справи на домоволодіння АДРЕСА_1 , власником домоволодіння є ОСОБА_4 . 01.12.1997 року ОСОБА_4 придбав у відповідача 3/5 частини житловий будинок з господарчими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: будинок АДРЕСА_1 . Домоволодіння складається з домобудівлі літ. «А», літня кухня літ. «В», сараїв літ. «Б,Г», туалетів літ. «Д,Ж,З», споруд -№ 1,3. За домоволодінням зареєстрована земельна ділянка площею 455,7 кв.м., на підставі рішення виконкому міської ради народних депутатів м. Херсона за № 1344 від 17.12.1953 року. Частина домоволодіння належала продавцю на підставі договору дарування, посвідченого третьою Херсонською державною нотаріальною конторою за реєстровим №1-2810 від 15.08.1989 року, зареєстрованого у Бюро технічної інвентаризації у книзі №29 за реєстровим номером 1500 від 11.09.1989 року.
Договір купівлі-продажу нерухомого майна №3190 від 01.12.1997 року сторони оформили на Херсонській товарній біржі «Ізумруд».
Також право власності було зареєстровано в КП «Херсонське БТІ» Херсонської області ради, за реєстровим №1500, у реєстровій книзі №29.
Згідно до ст.ст. 4, 15 ЦПК України у порядку цивільного судочинства підлягає захисту порушене, невизнане або оспорюване право.
Відповідно до ст. 16 ЦПК України кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права, одним із способів якого є визнання права.
Згідно до 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права або обмежений в його здійсненні.
Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод в здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Згідно зі ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
Пункт 4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України від 16.01.2003 року визначає: щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності.
Відповідно до ст.5 ЦК України до застосування підлягають акти цивільного законодавства, що регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності.
Пунктом 2 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» №9 від 06.11.2009 року регламентовано, що відповідність чи невідповідність правочину вимогам законодавства має оцінюватися судом відповідно до законодавства, яке діяло на момент вчинення правочину.
Оскільки договір купівлі продажу домоволодіння укладено 01.12.1997 року, до спірних правовідносин застосовуються норми Цивільного кодексу Української РСР (в редакції 1963 року).
Відповідно до ст.153 ЦК УРСР договір вважається укладеним, коли між сторонами в потрібній у належних випадках формі досягнуто згоди по всіх істотних умовах.
Відповідно до ст.224 ЦК УРСР, за договором купівлі - продажу продавець зобов`язується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобов`язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму. Умови договору купівлі - продажу визначені в ст.224 ЦК УРСР, сторонами було виконано.
Відповідно до частини першої статті 45, статті 47 ЦК України (у редакції 1963 року) недодержання форми угоди, якої вимагає закон, тягне за собою недійсність угоди лише в разі, якщо такий наслідок прямо зазначено в законі.
Відповідно до частини другої статті 47 ЦК України (в редакції 1963 року), якщо одна із сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається.
Згідно з ч.1 ст.227 ЦК УРСР, договір купівлі - продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією із сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору.
Відповідно з ч.3 ст.9 ЖК України громадяни мають право придбати житло на біржових торгах.
Згідно зі ст.12 Закону України «Про власність» (редакція від 07.02.1991 року), який діяв на момент виникнення спірних правовідносин, громадяни набувають право власності в разі укладання угод, які не заборонені Законом.
Згідно ст.15 Закону України «Про товарні біржі» ( у редакції на час виникнення правовідносин), не підлягали нотаріальному посвідченню угоди, які зареєстровані на біржі, якщо вони являють собою купівлю - продаж, поставку та обмін товарів, допущених до обігу на товарній біржі.
Таким чином, реєстрація 28.01.1999 року у Херсонському БТІ за позивачем права власності на спірний житловий будинок на підставі договору купівлі - продажу, посвідченого біржею, а не нотаріусом, не суперечило чинному законодавству.
Відповідно до п.5 ст.3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» від 01.07.2004 року за № 1952- IV, право власності та інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно з діючими нормативно - правовими актами до набрання чинності цим Законом, визнаються державою.
Як встановлено судом, ОСОБА_4 , як покупець, повністю виконав умови договору купівлі - продажу житлового будинку, сплатив за придбане майно визначену договором суму, договір у відповідності з вимогами ч.2 ст. 227 ЦК УРСР був зареєстрований в Херсонському БТІ. Від подальшого нотаріального посвідчення відповідач ухилявся. У передбаченому законом порядку угода купівлі - продажу з підстав недотримання нотаріальної форми судом не визнавалася недійсною. Факт здійснення сторонами своїх обов`язків за договором (виконання договору) підтверджується самою письмовою угодою та відповідною реєстрацією.
Тому позовні вимоги про визнання дійсним договору купівлі продажу № 3190 від 01.12.1997 року 3/5 частин домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , підлягає задоволенню.
Згідно копії свідоцтва про смерть серія НОМЕР_5 , виданого 13.02.2020 року Міським відділом ДРАЦС Головного управління юстиції у Херсонській області ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 помер.
Відповідно до довідки Відділу реєстрації місця проживання фізичних осіб Херсонської міської ради від 25.01.2020 року № 16-21/144 після смерті ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , станом на 25.01.2020 року за адресою: АДРЕСА_1 разом з померлим, на день його смерті були зареєстровані позивачі по справі. Тобто спадщина після смерті ОСОБА_4 прийнята позивачами фактично.
Відповідно до даних Спадкової справи № 223/2020 щодо майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 , інших спадкоємців, крім позивачів, у тому числі, таких що прийняли би спадщину фактично, у померлого немає. Відповідно до заяви ОСОБА_2 зміст ст.60-64, 69, 70, 72 СК України, та ст.368, 370 ЦК України, згідно якої остання має право на виділ Ѕ частки майна, що є у спільній сумісній власності придбаного разом із померлим під час шлюбу, останній роз`яснено, питання про її застосування відносно всього майна, набутого з померлим в зареєстрованому шлюбу, ОСОБА_2 не ставить, на виділ частки в спільному сумісному майні не претендує, свідоцтво про право власності отримати не бажає.
Відповідно до положень ч.3, ч. 4, ч.5 ст.1268 Цивільного кодексу України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.
Оскільки ОСОБА_4 набув право власності на 3/5 частину домоволодіння, правомірно володів ним до моменту смерті , суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог позивачів щодо визнання за кожним з них права власності на 3/10 частин спірного домоволодіння в порядку спадкування за законом, після смерті ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 .
За таких обставин, суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.
Керуючись ст.ст.12, 13, 76, 259, 263-265, 280-284, 355 ЦПК України, ч.3, ч.4, ч.5 ст.1268 Цивільного кодексу України, ст.ст. 224,227 Цивільного кодексу УРСР в редакції 1963 року, ст.15 ЗУ «Про товарну біржу», суд
Позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмет спору, ТОВ «Ізумруд» про визнання права власності на частину домоволодіння в порядку спадкування за законом задовольнити.
Визнати дійсним договір купівлі продажу №3190 від 01.12.1997 року 3/5 частин домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , укладений на Товарній біржі «Ізумруд» між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 .
Визнати за ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , право власності на 3/10 частину домоволодіння АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_1 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , право власності на 3/10 частину домоволодіння АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_1 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Херсонської області в порядку ст. 355 ЦПК України.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя С.І.Майдан