КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 759/9790/20 Головуючий у 1 інстанції: Шум Л.М.
Провадження № 22-ц/824/2774/2021 Доповідач: Шебуєва В.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2021 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів:

судді-доповідача Шебуєвої В.А.,

суддів Оніщука М.І., Крижанівської Г.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу адвоката Братищенка Юрія Олександровича, який діє від імені та в інтересах Комунального підприємства з експлуатації і ремонту житлового фонду «Житло-Сервіс», на рішення Святошинського районного суду м. Києва від 14 вересня 2020 року в справі за позовом Комунального підприємства з експлуатації і ремонту житлового фонду «Житло-Сервіс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

в с т а н о в и в:

10 червня 2020 року Комунальне підприємство з експлуатації і ремонту житлового фонду «Житло-Сервіс» (далі - КП «Житло-Сервіс») звернулося з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості. Зазначало, що воно, як обслуговуюча організація житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , надавало власникам житлових та нежитлових приміщень комунальні послуги. ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_2 у вказаному будинку. Посилаючись на те, що ОСОБА_1 неналежно виконувала свої зобов`язання по оплаті житлово-комунальних послуг КП «Житло-Сервіс» просило стягнути з відповідачки заборгованість в розмірі 2065,15 грн., з яких: 1981,56 грн. - заборгованість по оплаті житлово-комунальних послуг за період з 01 травня 2019 року по 01 серпня 2019 року, інфляційна складова та три проценти річних за період з 01 травня 2019 року по 01 березня 2020 року в сумі 3,78 грн. та 44,52 грн. відповідно, а також пеню за період з 01 червня 2019 року по 01 березня 2020 року в сумі 35,29 грн. Також, КП «Житло-Сервіс» просило стягнути на його користь судовий збір в сумі 2102,00 грн. та витрати на правничудопомогу в сумі 1500,00 грн.

Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 14 вересня 2020 року позов КП «Житло-Сервіс» задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь КП «Житло-Сервіс» заборгованість за надані послуги з утримання будинку та прибудинкової території в розмірі 1413,72 грн., пеню у розмір 21,72 грн., інфляційні збитки в сумі 2,64 грн. та три проценти річних у сумі 33,36 грн., витрати по сплаті судового збору 2102,00 грн., а всього 3 573,44 грн.

В іншій частині позову відмовлено.

В апеляційній скарзі представник КП «Житло-Сервіс» просить скасувати вказане рішення суду в частині відмови в стягненні витрат на правничу допомогу у розмірі 1500,00 грн. та ухвалити в цій частині нове рішення, яким стягнути з ОСОБА_1 на користь КП «Житло-Сервіс» витрати на правничу допомогу у сумі 2700,00 грн. Посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що КП «Житло-Сервіс» було надано суду докази на підтвердження понесених витрат на правничу допомогу в розмірі 2700,00 грн., які відповідно до вимог ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України мають бути покладені на відповідачку ОСОБА_1

ОСОБА_1 подало до суду відзив на апеляційну скаргу. Просила апеляційну скаргу КП «Житло-Сервіс» залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні вимог про стягнення витрат на правничу допомогу залишити без змін.

Відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦПК України справа призначена до розгляду судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи за наявними в матеріалах справи документами.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого рішення, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, на підставі Наказу Головного управління житлового забезпечення КМДА від 30.09.2005 № 211 КП «Житло-Сервіс» передано на обслуговування жилий будинок за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 5).

ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_3 , що підтверджується свідоцтвом про право власності від 16.08.2005 року (а.с. 12).

20.11.2012 року між КП «Житло-Сервіс» та ОСОБА_1 укладено договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, предметом якого є надання КП «Житло-Сервіс» послуг з обслуговування житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , та прибудинкової території (а.с. 10-11).

Згідно рахунку заборгованості, що міститься в матеріалах справи, ОСОБА_1 за послуги з утримання будинку та прибудинкової території було нараховано за травень 2019 619,08 грн., за червень 2019 року - 681,24 грн., за липень 2019 року - 681,24 грн., а всього 1981,56 грн., які не були сплачені у встановлені законом строки. Також, згідно з розрахунком заборгованості КП «Житло-Сервіс» нараховано інфляційна складова, три проценти річних за період з 01 травня 2019 року по 01 березня 2020 року в сумі 3,78 грн. та 44,52 грн. відповідно, а також пеню за період з 01 червня 2019 року по 01 березня 2020 року в сумі 35,29 грн.

Встановивши, що 24.07.2020 року ОСОБА_1 сплатила суму боргу за надання послуг з обслуговування прибудинкової території у розмірі 567,84 грн., пеню в розмірі 13,57 грн., три відсотки річних у розмірі 11,16 грн. та інфляційні втрати у розмірі 1,14 грн., суд першої інстанції дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог КП «Житло-Сервіс» та стягнув з ОСОБА_1 залишок несплаченої заборгованості за надані послуги з утримання будинку та прибудинкової території в розмірі 1413,72 грн., пеню у розмір 21,72 грн., інфляційні збитки в сумі 2,64 грн. та три проценти річних у сумі 33,36 грн., а також судовий збір.

Також, суд першої інстанції відмовив в задоволенні вимог КП «Житло-Сервіс» про стягнення з ОСОБА_1 витрат на правничу допомогу.

Колегія суддів не може погодитися з висновками суду першої інстанції в цій частині.

Відмовляючи в задоволенні вимог КП «Житло-Сервіс» про стягнення з ОСОБА_1 витрат на правничу допомогу, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не надано до суду доказів оплати послуг адвоката, які підтверджують здійснення відповідних виплат.

Разом з тим, такі висновки суду першої інстанції не відповідають матеріалам справи.

Відповідно до ст. 133 ЦПК Україна, правнича допомога є складовою судових витрат.

Частинами 2-4 ст. 137 ЦПК України визначено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до ч.ч. 5, 6 ст. 137 ЦПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Отже, розмір витрат на правничу допомогу визначається судом, виходячи з умов договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, проте, вказаний розмір може бути зменшений за клопотанням іншої сторони у разі, якщо такі витрати є неспівмірними із складністю справи, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних, обсягом наданих послуг та ціною позову та (або) значенням справи для сторони.

Як вбачається з матеріалів справи, в обґрунтування вимог про відшкодування витрат на правничу допомогу КП «Житло-Сервіс» надало суду копію договору №3-20 про надання правничої допомоги від 08 січня 2020 року, укладеного із Адвокатським бюро «Шенлі», копію довіреності від 03 січня 2020 року та копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю адвоката Братищенка Ю.О. (а.с. 17-22). Згідно договору про надання правничої допомоги Адвокатське бюро «Шенлі» зобов`язалося забезпечити КП «Житло-Сервіс», зокрема, надання правової допомоги у суді щодо стягнення боргів за житлово-комунальні послуги (п. 2.1.2.) та іншої правової допомоги за дорученням замовника (п.2.1.5.). Вартість окремих послуг визначено сторонами згідно додатку № 1 до даного договору (п. 6.2.).

КП «Житло-Сервіс» надало копію акту від 30 квітня 2020 року виконаних робіт по договору про надання правничої допомоги, в якому зазначено, що виконавець надав замовнику послуги на загальну суму 248 500,00 грн., найменування, обсяг та вартість наданих послуг зазначені у додатку №01 до даного акту (а.с. 61). Згідно з вказаного додатку до загальної суми було включено послуги щодо підготовки і подання позовної заяви про стягнення боргу з ОСОБА_1 , вартість послуг склала 1500 грн. (а.с. 63). Крім того, КП «Житло-Сервіс» надало детальний опис робіт у справі та виписки з рахунку, з яких вбачається перерахування ним коштів згідно вказаного акту в повному обсязі - 248 500,00 грн. (а.с. 65-67).

Таким чином, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про недоведеність позивачем оплати послуг адвоката та безпідставно відмовив у задоволенні вимог про компенсацію понесених витрат на правничу допомогу.

При цьому ОСОБА_1 не доведено, що розмір витрат на правничу допомогу, який просило стягнути КП «Житло-Сервіс», не є співмірним до заявлених вимог.

ОСОБА_1 посилалася на те, що заявлений розмір витрат на правничу допомогу перевищує розмір заборгованості, оскільки нею було частково сплачено борг. Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи, згідно з доданим до позовної заяви розрахунком заборгованість визначена в розмірі 2065,15 грн., позов був поданий 10 червня 2020 року, в свою чергу відповідачка сплатила частково заборгованість тільки 24.07.2020 року, тобто, після звернення КП «Житло-Сервіс» до суду.

Таким чином, колегія суддів вважає обґрунтованими вимоги КП «Житло-Сервіс» про відшкодування витрат на правничу допомогу в сумі 1500 грн.

Водночас, колегія суддів не вбачає підстав для відшкодування КП «Житло-Сервіс» витрат на правничу допомогу в більшій сумі, оскільки в суді першої інстанції позивач просив стягнути з ОСОБА_1 саме 1500 грн. Також, КП «Житло-Сервіс» не надало до справи доказів про сплату витрат на правничу допомогу в більшому розмірі.

В частині вирішення позовних вимог КП «Житло-Сервіс» про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості та судового збору сторонами рішення суду першої інстанції не оскаржене, а тому, воно не переглядається в цій частині судом апеляційної інстанції.

З урахуванням викладеного, рішення Святошинського районного суду м. Києва від 14 вересня 2020 року підлягає скасуванню в частині вирішення питання про відшкодування витрат на правничу допомогу з ухваленням в цій частині нового рішення про стягнення з ОСОБА_1 на користь КП «Житло-Сервіс» 1500 грн. витрат на правничу допомогу.

В іншій частині рішення Святошинського районного суду м. Києва від 14 вересня 2020 року підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 382 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу адвоката Братищенка Юрія Олександровича, який діє від імені та в інтересах Комунального підприємства з експлуатації і ремонту житлового фонду «Житло-Сервіс», задовольнити частково.

Скасувати рішення Святошинського районного суду м. Києва від 14 вересня 2020 року в частині вирішення питання про відшкодування на користь Комунального підприємства з експлуатації і ремонту житлового фонду «Житло-Сервіс» витрат на правничу допомогу та ухвалити в цій частині нове рішення.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства з експлуатації і ремонту житлового фонду «Житло-Сервіс» 1500,00 грн. витрат на правничу допомогу.

В іншій частині рішення Святошинського районного суду м. Києва від 14 вересня 2020 року залишити без змін.

Дані про учасників справи:

Комунальне підприємство з експлуатації і ремонту житлового фонду «Житло-Сервіс», місцезнаходження: 02081, м. Київ, вул. Дніпровська Набережна, 25-Б, ,

ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_4 .

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач Шебуєва В.А.

Судді Оніщук М.І.

Крижанівська Г.В.