КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи: 363/3185/20 Головуючий у суді першої інстанції: Чірков Г.Є.
Номер провадження: 22-ц/824/7294/2021 Доповідач у суді апеляційноїінстанції: Іванова І.В.
У Х В А Л А

09 квітня 2021 року Київський апеляційний суд у складі судді Іванової І.В., вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Вишгородського районного суду Київської області від 23 лютого 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Вишгородської районної державної адміністрації Київської області про стягнення суми інфляційного збільшення боргу, ?

в с т а н о в и в:

Рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 23 лютого 2021 року відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_1 .

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, позивач подав апеляційну скаргу, яка не оплачена судовим збором.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить звільнити його від сплати судового збору, посилаючись на те, що він тимчасово не працює та в нього не має доходу.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає за необхідне зменшити розмір належного до сплати судового збору за подання апеляційної скарги на половину.

У задоволенні клопотання щодо звільнення від сплати судового збору в повному обсязі слід відмовити, оскільки надавши суду апеляційної інстанції відомості з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків щодо відсутності у ОСОБА_1 доходів за період з 1 кварталу 2020 року по 4 квартал 2020 року, позивач не надав доказів того, що він перебуває на обліку в службі зайнятості як безробітній, тобто, як особа, яка не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів і зареєстрована у державній службі зайнятості як така, що шукає роботу (ст.2 Закону України «Про зайнятість населення»). Відтак позивач самостійно забезпечує себе матеріально, а тому підстави для звільнення від сплати судового збору в повному обсязі відсутні.

Окрім того, суд враховує, що необхідний до сплати зменшений розмір судового збору не є обтяжливим.

Однією з основних засад судочинства, визначених п. 1,8 ч. 3 ст. 129 Конституції України, є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом та забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду.

У постанові пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року № 10 "Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах`роз`яснено, що судові витрати - передбачені законом витрати (грошові кошти) сторін, інших осіб, які беруть участь у справі, понесені ними у зв`язку з її розглядом та вирішенням, а у випадках їх звільнення від сплати - це витрати держави, які вона несе у зв`язку з вирішенням конкретної справи.

Положення п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та прецедентна практика Європейського суду з прав людини, зокрема рішення Європейського суду з прав людини від 19 червня 2001 року у справі "Креуз проти Польщі", наголошує на тому, що сплата судових витрат не повинна перешкоджати доступу до суду, ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди самій суті цього права, та має переслідувати законну мету.

При вирішенні питання про відстрочення, розстрочення або звільнення від сплати судового збору майновий стан сторони (належні стороні майнові права та обов`язки) має визначатися судом у світлі конкретних обставин певної справи, включаючи спроможність заявника сплатити судовий збір та стадію, на якій перебуває розгляд справи на певний момент. Якщо залежно від рівня майнового стану сторона позбавлена можливості сплатити судовий збір, то такі обставини є підставою на відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення сторони від сплати судового збору.

Враховуючи зазначені положення, судові процедури повинні бути справедливими, тому особа безпідставно не може бути позбавлена права на апеляційне оскарження рішення суду, оскільки це буде порушенням права, передбаченого ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на справедливий суд.

Згідно до ч. ч. 1, 3 ст. 136 ЦПК України, суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

З поданих до суду відомостей, а саме з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків вбачається, що відсутні дані про доходи, отримані фізичною особою ОСОБА_1 за період з 1 кварталу 2020 року по 4 квартал 2020 року.

Отже, апелянт надав до суду належний та допустимий доказ на підтвердження свого скрутного майнового стану. За таких обставин суд вважає за можливе зменшити розмір судового збору.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов, зокрема, якщо розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік.

Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою, справляється судовий збір у розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно пункту 6 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір при подачі апеляційної скарги на рішення суду справляється у розмірі 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.

Отже, розмір судового збору належний до сплати за подання апеляційної скарги на ухвалу суду повинен становити 1 261 грн. 20 коп.

Разом з тим, враховуючи те, що однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом, і приймаючи до уваги те, що сплата судових витрат не повинна перешкоджати доступу до суду, суд апеляційної інстанції вважає за можливе зменшити апелянту розмір судового збору на 50 % , тобто до 630 грн. 60 коп.

Судовий збір має бути сплачено за реквізитами на рахунок: отримувач коштів ГУК у м. Києві/Соломян.р-н, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), розрахунковий рахунок: UA0026010, МФО банку отримувача: 899998, код отримувача (код ЄДРПОУ): 37993783, код класифікації доходів бюджету: 22030101.

Документи, що підтверджують сплату судового збору подаються до Київського апеляційного суду в оригіналі.

Відповідно до ч. 2 ст. 357 ЦПК України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, тому апеляційну скаргу слід залишити без руху, надавши апелянту строк для усунення вказаних недоліків.

Керуючись ст. ст. 185, 356, 357 ЦПК України, -

у х в а л и в:

Клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору за подання апеляційної скарги задовольнити частково.

Зменшити ОСОБА_1 розмір судового збору за подання апеляційної скарги до 630 грн. 60 коп.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Вишгородського районного суду Київської області від 23 лютого 2021 року залишити без руху та надати апелянту строк для усунення вказаних недоліків десять днів з дня отримання ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя І.В. Іванова