Справа № 192/1246/19
Провадження № 2/192/14/21
РІШЕННЯ

Іменем України

17 серпня 2021 року Солонянський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді Стрельникова О.О.

за участю: секретаря судового засідання - Корота Л.С.,

представника позивачки - адвоката Мулька А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Солоне, Солонянського району, Дніпропетровської області в порядку загального позовного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Солонянської селищної ради про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом,

В С Т А Н О В И В:

Позивачі звернулися до суду з позовом до відповідача про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом.

На обґрунтування своїх вимог посилаються на те, що 15 листопада 1980 року ОСОБА_1 уклала шлюб з ОСОБА_4 , який ІНФОРМАЦІЯ_1 помер.

Спадкоємицями за законом після смерті ОСОБА_4 є його дружина ОСОБА_1 та донька ОСОБА_2 .

Після смерті ОСОБА_4 , позивачі в установлений законом строк звернулися до Третьої Дніпровської державної нотаріальної контори з заявами про прийняття спадщини, на підставі яких було відкрито спадкову справу № 30/2018.

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_5 , який був батьком померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 спадкодавця ОСОБА_4 .

За життя ОСОБА_5 склав заповіт на ім`я свого сина ОСОБА_4 .

Державним нотаріусом Солонянської державної нотаріальної контори було відкрито спадкову справу № 265/1995, а ОСОБА_4 вступив у спадщину після смерті ОСОБА_5 та отримав спадкове майно у вигляді житлового будинку та акцій.

17 січня 2018 року позивачі, як спадкоємці після смерті ОСОБА_4 , який був спадкоємцем за заповітом після померлого батька ОСОБА_5 , звернулися до Третьої дніпровської державної нотаріальної контори з заявами про видачу свідоцтв про право на спадщину за законом на земельну частку (пай).

Постановами державного нотаріуса Третьої Дніпровської державної нотаріальної контори від 16 квітня 2018 року, позивачам відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом на земельну ділянку (пай) КСП «Авангард», що розташована в с. Широке, Солонянського району, Дніпропетровської області, у зв`язку з ненаданням позивачами документів, що посвідчує право власності спадкодавця ОСОБА_4 на цю ділянку.

Позивачі вважають, що спадкоємцем ОСОБА_4 спадщина після померлого спадкодавця ОСОБА_5 була прийнята в установленому законом порядку та до нього перейшли усі права та обов`язки, які були на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. У тому числі право на земельну частку (пай), яке за життя ОСОБА_5 не встиг оформити.

Як вбачається з архівної довідки № К-07 від 11 квітня 2019 року, рішенням виконкому Солонянської районної ради народних депутатів № 49 від 13 березня 1963 року, колгосп «Перемога» с. Широке, Широчанської сільської ради перейменований на колгосп «Авангард».

З протоколу № 1-2 загальних зборів уповноважених колгоспників, колгоспу «Авангард» від 21 листопада 1963 року вбачається, що ОСОБА_5 був прийнятий у члени колгоспу «Авангард» 21 листопада 1963 року.

ОСОБА_5 був включений у список до Державного акту на право колективної власності на землю серії ДП Сл № 000010 від 01 березня 1995 року КСП «Авангард» Солонянського району, Дніпропетровської області та значиться за № 389, але сертифікат на право на земельну частку (пай) не отримував і Державний акт на його ім`я не виготовлявся.

На час отримання КСП «Авангард» Державного акту на право колективної власності на землю, ОСОБА_5 був включений у список громадян - членів КСП, який є додатком № 1 до Державного акту ДП Сл № 000010, оскільки після виходу на пенсію членства свого не припинив, а розмір земельної частки (пай) по колишньому КСП «Прогрес» складає 7,15 га.

ОСОБА_5 був прийнятий у члени колгоспу «Авангард» 21 листопада 1963 року на підставі особистої заяви про прийняття в члени колгоспу і заяви про вихід із господарства не подавав.

На пенсію за віком, ОСОБА_5 вийшов у 1989 році та в подальшому на підставі статуту КСП «Авангард» був автоматично зарахований в члени підприємства із усією юридичною повнотою, тому мав право на земельну частку (пай) як член КСП, але за життя документів, які підтверджують його право не отримував.

Оскільки Державний акт на право колективної власності на землю був виданий КСП «Авангард» Солонянського району, Дніпропетровської області 01 березня 1995 року, а ОСОБА_5 на той час перебував на пенсії за віком то на момент розпаювання земель КСП «Авангард» Солонянського району, Дніпропетровської області він був пенсіонером та автоматично членом КСП «Авангард» і тому мав право на отримання земельної частки (пай).

Трудова книжка колгоспника ОСОБА_5 відсутня, а відповідно до відповіді Солонянського відділу обслуговування громадян (сервісний центр) управління обслуговування громадян № 67/39-21 від 18 лютого 2019 року, інформація про фізичну особу є конфіденційною і може надаватися лише особам, яких вона стосується, або за запитами судів та правоохоронних органів.

Оскільки лише після смерті спадкодавця ОСОБА_4 , їм стало відомо, що його померлий батько мав право на зазначену земельну частку (пай), але не встиг оформити установчі документи за життя, тому просили суд визнати за ними в рівних долях право на земельну частку (пай) в землях колективної власності колишнього КСП «Авангард» Солонянського району, Дніпропетровської області в розмірі 7,15 га, після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 .

Представник позивачів в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити з підстав викладених в позовній заяві.

Представник відповідача Солонянської селищної ради, який повідомлений належними чином про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи у їх відсутність (Т. 2 а.с. 20).

Суд, заслухавши представника позивачів, дослідивши докази, що маються у справі, приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню, з таких підстав.

Відповідно до положень ст.ст. 12, 13, 81 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, а кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Частиною 6 ст. 81 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України - цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.

В судовому засіданні встановлено, що відповідно до протоколу № 1-2 загальних зборів уповноважених членів колгоспу «Перемога», «Авангард» від 17 серпня 1962 року, ОСОБА_5 прийнято в члени колгоспу (Т. 1 а.с. 33, 34).

Згідно свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_1 виданого 15 листопада 1980 року, російською мовою, отделом ЗАГС Ленинского района г. Днепропетровська, 15 листопада 1980 року, російською мовою, ОСОБА_4 уклав шлюб з, російською мовою, ОСОБА_1 , яка після укладення шлюбу змінила прізвище на - ОСОБА_1 (Т. 1 а.с. 21).

Як вбачається із свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 виданого 06 грудня 1985 року, батьками, російською мовою, ОСОБА_2 , є, російською мовою, ОСОБА_4 та, російською мовою, ОСОБА_1 (Т. 1 а.с. 22).

З пенсійного посвідчення № НОМЕР_3 виданого 20 жовтня 1989 року вбачається, що ОСОБА_5 призначена пенсія за віком з 03 вересня 1989 року (Т. 1 а.с. 35).

Відповідно до заповіту від 11 серпня 1994 року посвідченого секретарем виконкому Широчанської сільської ради народних депутатів Солонянського району, Дніпропетровської області Бойко Н.Т., зареєстрованого в реєстрі за № 79, ОСОБА_5 на випадок своєї смерті розпорядився, що дім і все його майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося і взагалі все те, що буде йому належати на день його смерті заповідає синам ОСОБА_8 та ОСОБА_4 (Т. 1 а.с. 158).

Згідно державного акту на право колективної власності на землю КСП «Прогрес» серії ДП Сл № 000012 від 01 березня 1995 року, ОСОБА_5 був включений до списку членів КСП (Т. 1 а.с. 37-39).

Як вбачається з п. 3.4. Статуту КСП «Авангард» Солонянського району, Дніпропетровської області від 02 березня 1995 року, прийняття в члени спілки - індивідуальний і здійснюється на підставі особисто поданої правлінню підприємства заяви. Члени, які не подали заяви про вихід з господарства, зараховуються в члени підприємства (автоматично) з усією юридичною повнотою (Т. 1 а.с. 43).

З представлення № 15, відомостей про кількість вироблених трудоднів та довідок вбачається, що ОСОБА_5 був членом колгоспу «Авангард» (Т. 1 а.с. 110-112).

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 виданого 21 листопада 1995 року відділом реєстрації актів громадського стану Солонянського району Дніпропетровської області, ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 (Т. 1 а.с. 26).

Згідно заяви № 320 від 30 грудня 1995 року, ОСОБА_4 звернувся до Солонянської держнотконтори із заявою про прийняття спадщини, а саме житлового будинку з надвірними спорудами, грошових внесків та цінних паперів, на підставі заповіту складеного на його ім`я та на ім`я ОСОБА_8 , після смерті батька ОСОБА_5 (Т. 1 а.с. 153 зворот).

Як вбачається з свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_5 виданого 20 червня 2008 року Красногвардійським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, 20 червня 2008 року ОСОБА_9 уклав шлюб з ОСОБА_2 , яка після укладення шлюбу змінила прізвище на - ОСОБА_2 (Т. 1 а.с. 24).

З свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 19 липня 2008 року, посвідчене державним нотаріусом Солонянської державної нотаріальної контори Супруненко А.М. вбачається, що ОСОБА_4 отримав спадщину, а саме житловий будинок з надвірними спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_1 , після смерті ОСОБА_5 (Т. 1 а.с. 162).

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 19 липня 2008 року, посвідчене державним нотаріусом Солонянської державної нотаріальної контори Супруненко А.М., ОСОБА_4 отримав спадщину, а саме грошові внески з усіма видами компенсації, що знаходяться у філії ощадбанку № 3002/023 с. Широке, Солонянського району, Дніпропетровської області на компенсаційному рахунку № НОМЕР_6 із залишком 3981 грн. 60 коп., після смерті ОСОБА_5 (Т. 1 а.с. 162 зворот).

Згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 02 липня 2011 року, посвідчене державним нотаріусом Солонянської державної нотаріальної контори Супруненко А.М., ОСОБА_4 отримав спадщину, а саме прості іменні акції Відкритого акціонерного товариства «Автодеталь» в кількості 944 штуки, номінальною вартістю 1 грн. 25 коп. кожна, після смерті ОСОБА_5 (Т. 1 а.с. 27).

З свідоцтва про смерть серії НОМЕР_7 виданого 16 березня 2015 року відділом державного реєстрації смерті реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції вбачається, що ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (Т. 1 а.с. 23).

Як вбачається із заяви № 530 від 13 квітня 2018 року, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до Третьої дніпровської державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку (пай), яка розташована в с. Широке, Солонянського району, Дніпропетровської області, спадщину, яку прийняв її чоловік та батько ОСОБА_4 на розмір земельної частки (пай) в КСП «Авангард» (Т. 1 а.с. 168).

Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 16 квітня 2018 року державного нотаріуса Третьої дніпровської державної нотаріальної контори Крупська Л.В., відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку (пай), що розташована в с. Широке, Солонянського району, Дніпропетровської області, КСП «Авангард», після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 , у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документа на майно померлого (Т. 1 а.с. 29).

Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 16 квітня 2018 року державного нотаріуса Третьої дніпровської державної нотаріальної контори Крупська Л.В., відмовлено ОСОБА_2 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку (пай), що розташована в с. Широке, Солонянського району, Дніпропетровської області, КСП «Авангард», після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 , у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документа на майно померлого (Т. 1 а.с. 31).

Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 18 липня 2018 року, посвідчене державним нотаріусом Третьої дніпровської державної нотаріальної контори Крупська Л.В., ОСОБА_1 отримала спадщину в розмірі 1/2 частка та ОСОБА_2 отримала спадщину в розмірі 1/2 частка, а саме 944 прості іменні акції Публічного акціонерного товариства «Автодеталь» номінальною вартістю 1 грн. 25 коп. кожна, загальною номінальною вартістю 1180 грн. 00 коп., права на 944 прості іменні акції Публічного акціонерного товариства «Автодеталь» номінальною вартістю 1 грн. 25 коп. кожна, загальною номінальною вартістю 1180 грн. 00 коп. та права на грошовий внесок з відповідними процентами, компенсаціями та індексацією, що знаходяться у ПАТ «Державний ощадний банк України» в ТВБВ № 10003/0318 філії Дніпровське обласне управління АТ «Ощадбанк» по компенсаційному рахунку НОМЕР_8 , після смерті ОСОБА_4 (Т. 1 а.с. 235 зворот, 236).

Відповідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 19 листопада 2018 року, посвідчене державним нотаріусом Третьої дніпровської державної нотаріальної контори Крупською Л.В., ОСОБА_1 отримала спадщину в розмірі 1/2 частка та ОСОБА_2 отримала спадщину в розмірі 1/2 частка, а саме житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_1 , після смерті ОСОБА_4 (Т. 1 а.с. 256 зворот, 257).

Як вбачається з повідомлення відділу у Солонянському районі Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області № 26/115-19 від 08 лютого 2019 року, ОСОБА_5 включений до списку до Державного акту на право колективної власності на землю серія ДП Сл № 000012 від 01 березня 1995 року колишнього КСП «Авангард» на території Широчанської сільської ради Солонянського району Дніпропетровської області та значиться за № 389 (Т. 1 а.с. 36).

З архівної довідки № К-07 від 11 квітня 2019 року вбачається, що відповідно до рішення виконкому Солонянської районної ради народних депутатів від 13 березня 1963 року № 49 колгосп «Перемога» с. Широке Широчанської сільської ради перейменований на колгосп «Авангард» (Т. 1 а.с. 32).

Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини.

В судовому засіданні достовірно встановлено, що позивачі є спадкоємицями ОСОБА_4 , який в свою чергу при житті успадкував після смерті ОСОБА_5 .

Також встановлено факт того, що ОСОБА_5 при житті був членом КСП «Авангард».

Відповідно до частин першої та другої статті 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» від 05 червня 2003 року № 899-IV основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є рішення суду про визнання права на земельну частку (пай).

За змістом статей 22, 23 ЗК України (в редакції 1990 року) особа набуває право на земельний пай за наявності трьох умов: перебування в членах КСП на час паювання; включення до списку осіб, доданого до державного акта на право колективної власності на землю; одержання КСП цього акта.

Член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай).

При вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Якщо спадкодавець мав право на земельну частку (пай), але за життя не одержав сертифіката на право власності на земельну частку (пай) або помилково не був включений (безпідставно виключений) до списку, доданого до державного акта про колективну власність на землю відповідного сільськогосподарського підприємства, товариства тощо, при вирішенні спору про право спадкування на земельну частку (пай) суд застосовує положення чинного на час існування відповідних правовідносин Земельного кодексу України, Указу Президента України від 08 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям».

Паювання земель радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств здійснюється після перетворення їх на колективні сільськогосподарські підприємства.

Отже, особа набуває права на земельну частку (пай) у разі, якщо на момент одержання колективним сільськогосподарським підприємством акта на право колективної власності на землю вона працювала в цьому підприємстві, була його членом та включена до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю.

Громадянин, якого помилково (безпідставно) не внесено до списку чи виключено з нього - додатку до державного акта на право колективної власності на землю, має до проведення розпаювання і видачі сертифікатів звернутися до загальних зборів членів КСП з питанням щодо внесення його до списку. Якщо землі вже розпайовані, то за згодою всіх власників сертифікатів має бути проведено перепаювання; у разі ж недосягнення згоди спір розглядається в судовому порядку.

Відповідно до Указу Президента України №720/95 від 08 серпня 1995 року «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам та організаціям» - установити, що паюванню підлягають сільськогосподарські угіддя, передані у колективну власність колективним сільськогосподарським підприємствам, сільськогосподарським кооперативам, сільськогосподарським акціонерним товариствам, у тому числі створеним на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств. Паювання земель радгоспів інших державних сільськогосподарських підприємств здійснюється після перетворення їх на колективні сільськогосподарські підприємства.

Право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю.

Статтею 5 ЗК України (в редакції станом на час спірних правовідносин) передбачено, що суб`єктами права колективної власності на землю є колективні сільськогосподарські підприємства, сільськогосподарські кооперативи, садівницькі товариства, сільськогосподарські акціонерні товариства, у тому числі створені на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств.

У колективну власність можуть бути передані землі колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств в тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, землі садівничих товариств - за рішенням загальних зборів цих підприємств, кооперативів, товариств.

Відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вирішення питання колективної власності на землю, удосконалення правил землекористування у масивах земель сільськогосподарського призначення, запобігання рейдерству та стимулювання зрошення в Україні» внесено зміни до у Законі України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» ст. 13 викладено в такій редакції - нерозподіленою земельною ділянкою є земельна ділянка, яка відповідно до проекту землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв) увійшла до площі земель, що підлягають розподілу, але відповідно до протоколу про розподіл земельних ділянок не була виділена власнику земельної частки (паю). Невитребуваною є земельна частка (пай), на яку не отримано документа, що посвідчує право на неї, або земельна частка (пай), право на яку посвідчено відповідно до законодавства, але яка не була виділена в натурі (на місцевості).

Нерозподілені земельні ділянки, невитребувані частки (паї) після формування їх у земельні ділянки за рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради можуть передаватися в оренду для використання за цільовим призначенням на строк до дня державної реєстрації права власності на таку земельну ділянку, про що зазначається у договорі оренди земельної ділянки, а власники земельних часток (паїв) чи їх спадкоємці, які не взяли участі у розподілі земельних ділянок, повідомляються про результати проведеного розподілу земельних ділянок у письмовій формі цінним листом з описом вкладення та повідомленням про вручення або шляхом вручення відповідного повідомлення особисто, якщо відоме їх місцезнаходження.

У разі якщо до 1 січня 2025 року власник невитребуваної земельної частки (паю) або його спадкоємець не оформив право власності на земельну ділянку, він вважається таким, що відмовився від одержання земельної ділянки.

Також зазначений Закон України добавлено ст. 141 такого змісту - у разі якщо власники земельних часток (паїв) після розподілу земельних ділянок, що підлягали паюванню, до 1 січня 2019 року не прийняли рішення про розподіл інших земель, що залишилися у колективній власності колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, що не було припинено як юридична особа, та якщо такі землі не передані у власність у порядку, визначеному законом, розподіл таких земель проводиться згідно з вимогами цієї статті за згодою більшості осіб, визначених абзацами другим - четвертим частини першої статті 1 цього Закону, яким були виділені земельні ділянки в розмірі земельної частки (паю). Організація розподілу земель, що залишилися у колективній власності, здійснюється сільською, селищною, міською радою, на території якої такі землі розташовані.

Розподіл між власниками земельних часток (паїв) та їх спадкоємцями земель, що залишилися у колективній власності після розподілу земельних ділянок, має бути здійснений до 1 січня 2025 року.

Враховуючи, вказані норми, а також підстави позову позивачів, суд зауважує таке.

Відповідач є обов`язковим учасником цивільного процесу - його стороною. Основною ознакою сторін цивільного процесу є їхня особиста і безпосередня заінтересованість; саме сторони є суб`єктами правовідношення, з приводу якого виник спір. Крім того, відповідач є тією особою, на яку вказує позивач як на порушника свого права.

Тобто, відповідач - це особа, яка, на думку позивача, або відповідного правоуповноваженого суб`єкта, порушила, не визнала чи оспорила суб`єктивні права, свободи чи інтереси позивача. Відповідач притягається до справи у зв`язку з позовною вимогою, яка пред`являється до нього. При цьому неналежний відповідач - це особа, притягнута позивачем як відповідач, стосовно якої встановлено, що вона не повинна відповідати за пред`явленим позовом за наявності даних про те, що обов`язок виконати вимоги позивача лежить на іншій особі - належному відповідачеві.

Як вбачається зі змісту позову позивачів, вони обґрунтовують свій позов саме до Солонянської селищної ради, оскільки саме на підставі рішення вказаного органу місцевого самоврядування може бути виділено в натурі земельна ділянка особам, які мають право на земельну частку (пай).

Разом з тим, позивачами заявлено позов про визнання за ними їх права на земельну частку (пай), якої на їх думку безпідставно померлого ОСОБА_5 , в послідуючому померлого спадкоємця ОСОБА_4 було позбавлено, а не про виділення їм земельної частки (пай) в натурі.

При цьому, будь-яких відомостей про те, який статус на даний час колективного сільськогосподарського підприємства «Авангард» - ліквідовано чи реорганізовано, а також чи перейшли землі КСП «Авангард» у відання Солонянській селищній раді, чи залишились вказані землі у колективній власності чи у власності іншої особи, позивачами суду не надано.

На питання суду представник позивачів не зміг повідомити про статус КСП «Авангард», щодо правового стану земель КСП «Авангард», пославшись на те, що всі КСП є ліквідованими оскільки це є загальновідомою обставиною.

Ліквідація юридичної особи, в даному випадку КСП «Авангард», здійснюється в порядку передбаченому законодавством і не є загальновідомою обставиною, у зв`язку з чим позивачі повинні довести суду вказану обставину.

Тому суд вважає, що ні позивачами, ні їх представником не доведено суду в судовому засіданні належність відповідача Солонянської селищної ради за вимогами позивачів.

Суд не приймає доводи позивачів та їх представника, про те, що Солонянською селищною радою повинно вирішуватись питання про виділення земельної ділянки в натурі, тому дана особа, повинна відповідати за позовом, оскільки по-перше позивачем не ставиться питання про виділення їм земельної ділянки в натурі, а по друге вказані особи жодним чином не вирішували питання про паювання земель КСП «Авангард» і не приймали відповідних рішень.

Такими чином, враховуючи зазначене, суд вважає, що оскільки позивачами та їх представником належним чином не обґрунтовано позовні вимоги до відповідача Солонянської селищної ради, не повідомлено суду всіх обставин по справі, тому суд вважає, що вимоги позивачів є безпідставними і такими, що не підлягають задоволенню, у зв`язку з чим в задоволені позову слід відмовити.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

Таким чином, у зв`язку з відмовою в задоволенні позову, судові витрати по справі, відповідно до ст. 141 КПК України, покладаються на позивачів.

На підставі викладеного, ст. 5 ЗК України (станом на час спірних правовідносин, ст.ст. 22, 23 ЗК України (в редакції 1990 року), Указу Президента України №720/95 від 08 серпня 1995 року «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам та організаціям», Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», ст.ст. 1216, 1218 ЦК України, керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 77, 81, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

В задоволені позову ОСОБА_1 , яка мешкає: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_9 , ОСОБА_2 , яка мешкає: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_10 до Солонянської селищної ради, яка розташована: смт Солоне, Солонянського району, Дніпропетровської області, вул. Гагаріна, буд. 7, ідентифікаційний код в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 40204292 про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом - відмовити.

Судові витрати по справі віднести за рахунок позивачів.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 26 серпня 2021 року.

Головуючий: суддя Стрельников О.О.