Справа №755/3192/20
Провадження № 2/201/630/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

05 квітня 2021р. Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого: судді - Ткаченко Н.В.

за участю секретаря - Іващенко Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська в м. Дніпрі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» (третя особа приватний нотаріус Броварського районного нотаріального округу Київської області Гамзатова Аліна Анатоліївна) про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

ВСТАНОВИВ:

13.10.2020р. до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська за підсудністю з Дніпровського районного суду м. Києва надійшла цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» (третя особа приватний нотаріус Броварського районного нотаріального округу Київської області Гамзатова Аліна Анатоліївна) про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

З матеріалів справи вбачається, що ухвалою судді Дніпровського районного суду м. Києва Астахової О.О. від 10.03.2020р. провадження у справі було відкрито та розгляд справи призначений в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Даною ухвалою також витребувано у приватного нотаріуса Броварського районного нотаріального округу Київської області Гамзатової А.А. належним чином завірені копії документів, на підставі яких було вчинено виконавчий напис від 02.08.2019р., зареєстрованого в реєстрі за № 1467 (а.с.№ 30-32), копії яких надійшли до Дніпровського районного суду м. Києва 15.04.2020р. (а.с.№ 48-82).

Крім того, ухвалою судді Дніпровського районного суду м. Києва Астахової О.О. від 10.03.2020р. було вжито заходи забезпечення позову та зупинено стягнення на підставі виконавчого напису №1467, вчиненого 02.08.2019р. приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Гамзатової А.А.(а.с.№28-29).

Після повторного автоматизованого розподілу судової справи, справа передана у провадження судді Дніпровського районного суду м. Києва Гаврилової О.В., яка ухвалою від 25.05.2020р. прийняла справу до свого провадження (а.с.№94-95).

Ухвалою судді Дніпровського районного суду м. Києва Гаврилової О.В. від 28.05.2020р. справа передана за підсудністю на розгляд до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська (а.с.№96-99).

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи, головуючим по справі визначена суддя Ткаченко Н.В.

Ухвалою судді Ткаченко Н.В. від 16.10.2020р. позовна заява ОСОБА_1 була прийнята до провадження та розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (а.с. №107).

Ухвалою судді Ткаченко Н.В. від 22.12.2020р., відповідно до положень ч.5 ст.279 ЦПК України, постановлено про перехід до розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» (третя особа приватний нотаріус Броварського районного нотаріального округу Київської області Гамзатова Аліна Анатоліївна) про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін (а.с. №112).

В обґрунтування позовних вимог представник ОСОБА_1 адвокат Дрозд Р.Ю. (діє на підставі довіреності від 04.12.2020р. а.с.№13) в позовній заяви посилався на те, що у лютому 2020р. позивач дізнався, що приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Клітченко О.А. було відкрито виконавче провадження №59950464 на підставі виконавчого напису нотаріуса № 1467, що видано 02.08.2019р. приватним нотаріусом Броварського районного НОКО Гамзатовою А.А., яким стягнуто з позивача на користь ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованість в розмірі 70 379,71грн. Позивач вважає, що виконавчий напис є таким, що не підлягає виконанню з огляду на те, що виконавчий напис вчинено за межами трьохрічного терміну, встановленого ч.1 ст. 88 Закону України «Про нотаріат». Також стягувачем для вчинення напису, не було надано затвердженого законодавством переліку документів, які б підтверджували безспірність заборгованості за кредитним договором, а в свою чергу, нотаріус не перевірив надані йому для вчинення напису документи, отже, вчинив оскаржуваний виконавчий напис без належного підтвердження безспірності вимоги кредитора. На думку позивача, єдиним належним підтвердженням безспірності заявленої в заяві про видачу виконавчого напису суми боргу є виписки з рахунків клієнтів, які не були надані. Крім того, правова природа відсотків виключає можливість нарахування відсотків на відсотки, тим паче нарахування відсотків на штрафи або пеню, що свідчить про те, що нарахування пені та штрафів є не законним. Просив визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис №1467 від 02.08.2019р. вчинений приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Гамзатовою А.А. (а.с.№ 1-8).

Відповідач ТОВ «Вердикт Капітал» не скористався своїм правом подати суду відзив на позовну заяву, ані в строки, встановлені ухвалою судді Дніпровського районного суду м. Києва Астахової О.О. від 10.03.2020р., ані в строки, встановлені ухвалою судді Дніпровського районного суду м. Києва Гаврилової О.В. від 25.05.2020р., ані в строки, встановлені ухвалою судді Ткаченко Н.В. від 16.10.2020р.

Третя особа - приватний нотаріус Броварського районного нотаріального округу Київської області Гамзатова А.А. 15.04.2020р. надала суду пояснення щодо предмету позову, в яких зазначила, що виконавчий напис №1467 від 02.08.2019р. було нею вчинено у відповідності до вимог Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій. Щодо посилань позивача на те, що виконавчий напис вчинено за межами трьохрічного терміну, встановленого ч.1 ст. 88 ЗУ «Про нотаріат», то третя особа зазначила, що для вчинення виконавчого напису нею взято до уваги правову позицію Великої Палати Верховного Суду, яка була висловлена з приводу цих питань у постанові від 02.07.2019р., справа № 916/3006/17, де зазначено, що строк для звернення до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису в контексті застосування положень статті 88 Закону України "Про нотаріат" безпосередньо пов`язаний із позовною давністю, встановленою ЦК України. Фактично законом визначено, що строк для звернення до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису є таким самим, що й позовна давність для звернення до суду. З поданих стягувачем документів вбачається, що позивач, відповідно до ст. 642 ЦК України прийняв пропозицію АТ «Альфа Банк», де в п.13.3 сторони домовились про те, що позовна давність за спорами, що випливають із договору, в тому числі із будь-яких угод про використання Продукту Банку, що укладені на підставі цього договору, включаючи, але не обмежуючись, відшкодуванням збитків сплати неустойок тощо, становить 10 років. Тож у кредитора є право вимоги остаточного повернення кредиту до цієї дати.

Щодо відсутності затвердженого законодавством переліку документів, які б підтверджували безспірність заборгованості за кредитним договором, то третя особа зазначила наступне. На підтвердження наявної заборгованості по кредиту, стягувач надав засвідчену ним виписку з особового рахунку боржника. Підстав вважати, що заборгованість перед банком на момент звернення стягувача з заявою про вчинення виконавчого напису була погашена чи була іншою у нотаріуса не було. Крім того, стягувач надав документ, який підтверджує факт попереднього відправлення позивачу вимоги про сплату боргу, що підтверджується копією реєстру згрупованих рекомендованих поштових відправлень. Додатково зазначила, що діючим законодавством України, не передбачено право нотаріуса вирішувати чи втручатись у спір між стягувачем і боржником, в тому числі щодо суми стягнення. Третя особа просила врахувати дані пояснення при ухвалені судового рішення.

В судове засідання 05.04.2021р. представник позивача надав заяву, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив суд позов задовольнити, розгляд справи проводити за його відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечував (а.с. №128).

В судові засідання 17.02.2021р. та 05.04.2021р. відповідач ТОВ «Вердикт Капітал» двічі поспіль не з`явився, про дату та час слухання був повідомлений належним чином, про що в матеріалах справи наявні поштові повідомлення про завчасне отримання судових повісток (а.с.№ 116, 124), про причини своєї неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не надав, з клопотанням про відкладення розгляду справи до суду не звертався. Крім того, про дату судового засідання 05.04.2021р. відповідач повідомлений через оголошення на сайті «Судова влада України№ (а.с.№127).

Третя особа - приватний нотаріус Броварського районного нотаріального округу Київської області Гамзатова А.А. в судові засідання 17.02.2021р. та 05.04.2021р не з`явилася, про дату та час слухання справи була повідомлена належним чином, про що в матеріалах справи є відповідні докази (а.с.№111,117). В наданих до суду 15.04.2020р. письмових поясненнях, третя особа просила розглядати справу за її відсутності, оскільки не має можливості прибути в судове засідання через щільний графік роботи (а.с. № 48-50).

Отже, належним чином повідомлений про розгляд справи судом, відповідач в судові засідання повторно не з`явився, про причини своєї неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не надав, з клопотанням про відкладення розгляду справи до суду не звертався, а також не скористався правом надання відзиву на позовну заяву.

Згідно до ч.1 ст.223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Враховуючи, що відповідач, виходячи з положень ч.8, ч.11 ст.128 ЦПК України, вважається належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).

Враховуючи заяву представника позивача від 05.04.2021р. та неявку в судове засідання інших учасників справи (їх представників), суд розглянув справу в судовому засіданні 05.04.2021р. за відсутності усіх сторін та у відповідності до положень ч.2 ст.247 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд, вивчивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, надавши оцінку письмовим доказам у сукупності з положеннями законодавчих актів, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (ч.1. ст.4 ЦПК України).

Суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі (ч.1. ст.13 ЦПК України).

Дослідивши матеріали справи та подані сторонами докази, суд встановив наступне.

01.09.2008р. між ОСОБА_1 та ЗАТ «Альфа-Банк» укладений договір №600002862 про відкриття та порядок ведення рахунку покриття особистої міжнародної платіжної карти VISA Альфа-Банк з відновлювальною кредитною лінією фізичної особи резидента за умовами якого встановлено ліміт кредитної лінії в межах не менше 1 010грн. та не більше 75 750грн. з процентною ставкою за користування лімітом кредитної лінії не більше 36% відсотків річних. Строк дії Договору про картку становить 2 роки з моменту отримання картки (а.с.№ 56).

Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ч.1 ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його сконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

За змістом позовної заяви обставини укладення кредитного договору №600002862 від 01.09.2008р. отримання кредитних коштів позивачем не заперечувалися, а отже відповідно до положень ч.1 ст.82 ЦПК України не підлягають доказуванню.

21.06.2016р. між ПАТ «Альфа-Банк» та ТОВ «Кредитні ініціативи» укладено договір факторингу № 1, відповідно до умов якого ТОВ «Кредитні ініціативи» зобов`язався передати грошові кошти в розпорядження ПАТ «Альфа-Банк» за плату, а ПАТ «Альфа-Банк» зобов`язався відступити ТОВ «Кредитні ініціативи» свої права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, перелік яких міститься в додатку № 1 до договору (а.с. № 57).

26.12.2018р. між ТОВ «Кредитні ініціативи» та ТОВ «Фінансова компанія «Веста» укладено договір факторингу № 2019-1КІ/Веста, відповідно до умов якого ТОВ «Фінансова компанія «Веста» зобов`язався передати грошові кошти в розпорядження ТОВ «Кредитні ініціативи» за плату, а ТОВ «Кредитні ініціативи» відступає ТОВ «Фінансова компанія «Веста» свої права вимоги до боржників за договорами, перелік яких міститься в додатку № 1-1 до договору (а.с. № 58-63).

16.01.2019р. між ТОВ «Фінансова компанія «Веста» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено договір відступлення прав вимоги № 16-01/19/1, відповідно до умов якого останній зобов`язався прийняти право вимоги до боржників, перелік яких міститься в додатку № 1-1 до Договору. Сторони погодилися, що до нового кредитора перейшли всі права, які належали первісному кредитору за основними договорами на умовах передбачених основними договорами, за виключенням права нарахування відсотків, комісій, неустойки, що передбачені умовами основних договорів (а.с.№ 64-68).

02.08.2019р. приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Гамзатовою А.А. було вчинено виконавчий напис зареєстрований в реєстрі №1467 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованості за кредитним договором №600002862 від 01.09.2008р. в розмірі 69 729,71 грн., з яких: прострочена заборгованість за сумою кредиту 42 241,46грн., строкова заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом 9 368,41грн., строкова заборгованість за штрафами і пенями 18 119,84грн. Також стягнуто витрати за вчинення виконавчого напису нотаріусом на підставі ст.31 Закону України Про нотаріат в розмірі 650 грн. Загальна сума, що підлягає стягненню складає 70 379,71грн. У виконавчому написі вказано, що стягнення здійснюється за період з 29.01.2019р. по 18.07.2019р.

Згідно ст.18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст. 87 Закону України Про нотаріат для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

За приписами ст.88 цього Закону нотаріуси вчиняють виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років.

Главою 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим Наказом МЮУ від 22.02.2012р. № 296/5, зареєстрованим в МЮУ 22.02.2012р. за № 282/20595, передбачено порядок вчинення виконавчих написів.

Згідно пункту 1.1. Глави 16 для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів.

Пунктом 1.2. Глави 16 передбачено перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно з пунктом 3.1 вказаної Глави, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.

Відповідно до пункту 3.2 Глави 16, безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999р. №1172.

Відповідно до пункту 2 Переліку документів за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999р. №1172, для одержання виконавчого напису надаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.

При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України Про нотаріат та в Порядку вчинення нотаріальних дій.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.

Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.

Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (ст.88 Закону України Про нотаріат). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Захист прав боржника в процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається в спосіб, передбачений підпунктом 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку, - шляхом надіслання стягувачем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень боржнику. Натомість нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності.

Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

Саме до цього зводяться висновки Верховного Суду викладені у постанові від 10.10.2018р. справа N 61-10285св18.

З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України Про нотаріат захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.

Підставами оскарження виконавчих написів може бути як порушення нотаріусом процедури вчинення напису, так і неправильність вимог боржника.

В матеріалах справи відсутні докази, що при вчиненні напису приватний нотаріус отримувала від стягувача первинні бухгалтерські документи щодо видачі кредиту, розміру кредитного ліміту, який було встановлено банком на платіжну карту, оскільки договором ця сума не встановлена, документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.

На підтвердження безспірності заборгованості стягувачем приватному нотаріусу був наданий документ найменований, як виписка з особового рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості за договором №600002862 від 01.09.2008р. станом на 18.07.2019р. (а.с. № 66).

Дослідивши зміст даного розрахункового документу, суд вважає, що він не відповідає, вимогам до первинних документів (виписки по рахунку) оформлених у відповідності до ст.9 Закону України від 16.07.1999р. № 996-XIV «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність» та Переліку документів визначених в п.2 Постанови КМУ від 29.06.1999р. №1172, а тому не може вважатися обов`язковим документом - випискою з розрахунку боржника, дослідивши який, нотаріусом вчиняється виконавчий напис про стягнення заборгованості в безспірному порядку.

Відповідно до п.10 Узагальнення «Про судову практику розгляду справ про оскарження нотаріальних дій або відмову в їх вчиненні» ВССУ від 07.02.2014р. належними доказами, які б підтверджували наявності чи відсутність заборгованості, а також встановлювали розмір заборгованості, могли бути первинні документи, оформлені відповідно до вимог ст.9 Закону України від 16.07.1999р. № 996-XIV «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність» та Переліку документів визначених в п.2 Постановою КМУ від 29.06.1999р. №1172.

Відповідно до п.4.10 «Положення про організацію операційної діяльності в банках України», що затверджене Постановою НБУ №254 від 18.06.2003р. первинні документи складаються на бланках форм, затверджених відповідно до законодавства України. Документування операцій може здійснюватися з використанням бланків, виготовлених банками самостійно, які повинні містити обов`язкові реквізити чи реквізити форм, затверджених відповідно до законодавства України. Відповідно до п. 5.5. Положення форма особових рахунків затверджується банком самостійно залежно від можливостей програмного забезпечення. Особові рахунки та виписки з них мають містити такі обов`язкові реквізити: номер особового рахунку; дату здійснення останньої (попередньої) операції; дату здійснення поточної операції; код банку, у якому відкрито рахунок; код валюти; суму вхідного залишку за рахунком; код банку-кореспондента; номер рахунку кореспондента; номер документа; суму операції (відповідно за дебетом або кредитом); суму оборотів за дебетом та кредитом рахунку; суму вихідного залишку.

У письмових поясненнях від 15.04.2020р. приватний нотаріус Броварського районного нотаріального округу Київської області Гамзатова А.А. посилається на те, що стягувачем попередньо було відправлено на адресу боржника вимоги про погашення боргу, між тим доказів надіслання саме письмової вимоги про усунення порушень боржнику не надано (як і доказів отримання), а до заяви про вчинення виконавчого напису додано лише копію реєстру поштових відправлень, без зазначення опису вкладеного.

Як вбачається з матеріалів справи, ТОВ «Вердикт Капітал» приватному нотаріусу були надані наступні документи: договір факторингу від 21.06.2016р., договір факторингу від 26.12.2018р., договір відступлення прав вимоги від 16.01.2019р., проте в матеріалах нотаріальної справи відсутні всі додатки до вищевказаних договорів, які б давали змогу встановити, який розмір заборгованості було відступлено за кредитним договором №600002862 від 01.09.2008р. та взагалі чи набуло ТОВ «Вердикт Капітал» право вимоги заборгованості саме за договором кредиту №600002862 від 01.09.2008р., що свідчить про спірність даної вимоги, а тому у приватного нотаріуса були відсутні підстави вважати, що розмір заборгованості перед стягувачем є безспірними.

У виконавчому написі нотаріусом вказано, що строк платежу за договором №600002862 від 01.09.2008р. настав, між тим доказів (відомостей щодо пролонгації Договору, порядку погашення кредиту), з яких можливо було б встановити, що у ТОВ «Вердикт Капітал» виникло право примусового стягнення заборгованості, не було надано.

У письмових поясненнях від 15.04.2020р. приватний нотаріус посилається на те, що позивач відповідно до ст. 642 ЦК України прийняв пропозицію АТ «Альфа Банк», де в п.13.3 сторони домовились про те, що позовна давність за спорами, що випливають із договору, в тому числі із будь-яких угод про використання продукту банку, що укладені на підставі цього договору, включаючи, але не обмежуючись, відшкодуванням збитків сплати неустойок тощо, становить 10 років, тож у кредитора є право вимоги остаточного повернення кредиту до цієї дати. суд оцінює критично, оскільки відповідно до п.2.3. публічної пропозиції, договір вважається укладеним після отримання банком від клієнта письмової анкети-заяви про акцепт публічної пропозиції банку, тоді як стягувачем приватному нотаріусу такого документу не було надано, а тому існує спірність щодо перебігу строку виникнення у стягувача права вимоги.

В постанові Верховного Суду від 23.01.2018р. у справі № 310/9293/15ц зазначено, що при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону Про нотаріат у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів.

Вказана правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 05.07.2017р. у справі № 6-887цс17.

Підводячи підсумок викладеному, суд вважає, що при розгляді справи позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання виконавчого напису №1467 від 02.08.2019р. таким, що не підлягає виконанню, знайшли своє підтвердження з підстав порушення нотаріусом вимог ст.88 Закону України «Про нотаріат», а отже підлягають задоволенню.

Варто зазначити, що в самому виконавчому напису від 02.08.2019р. (зареєстрований в реєстрі за №1467), заяві представника ТОВ «Вердикт Капітал» про вчинення виконавчого напису від 01.08.2019р., витягу з особового рахунку № НОМЕР_1 , інформації з Єдиного реєстру боржників, кредитному договорі № 600002862 з «Альфа-Банк» помилково зазначено прізвище позивача, а саме « ОСОБА_1 » замість вірного - « ОСОБА_1 » (а.с. № 51-56), що підтверджується копією паспорта позивача, яка долучена представником позивача 05.04.2021р. (а.с. №131).

У відповідності до положень ст.141 ЦПК України, з урахуванням задоволення позову, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача сплачені при подачі позову за ставками 2020р. судові витрати по сплаті судового збору за подачу позову у розмірі 840грн.80коп. (а.с.№ 14) та заяви про забезпечення позову у розмірі 420грн.40коп. (а.с. №24), а всього 1261грн.20 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 50, 87, 88 Закону України Про нотаріат, правовою позицією Верховного Суду України від 05.07.2017р. у справі за №6-887цс17, постановами Верховного Суду від 23.01.2018р. у справі № 310/9293/15ц, від 10.10.2018р. у справі N 61-10285св18, постановою Великої Палати Верховного Суду від 29.01.2019р. у справі № 910/13233/17, ст.ст. 4, 10, 12, 13, 19, 76-81, 89, 141, 223, ч.2 ст. 247, 259, 263-265, ч.2,3 ст. 274, ч.5 ст. 279 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» (третя особа приватний нотаріус Броварського районного нотаріального округу Київської області Гамзатова Аліна Анатоліївна) про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню задовольнити.

Визнати виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Гамзатовою Аліною Анатоліївною 02.08.2019р., зареєстрований в реєстрі за №1467, яким стягнуто ОСОБА_1 на користь ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованості за кредитним договором №600002862 від 01.09.2008р. в розмірі 69 729грн.71коп., з яких: прострочена заборгованість за сумою кредиту 42 241грн.46коп., строкова заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом 9 368грн.41коп., строкова заборгованість за штрафами і пенями 18 119грн.84коп. та витрати за вчинення виконавчого напису нотаріусом в розмірі 650 грн. - таким, що не підлягає виконанню.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1261грн.20коп.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст.289 ЦПК України, а саме, заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача про перегляд заочного рішення, яка може бути подана відповідачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення суду може бути оскаржено позивачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Суддя: Ткаченко Н.В.