Провадження № 4-с/761/80/2021
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2021 року Шевченківський районний суд м.Києва у складі:

головуючого судді: Савицького О.А.,

при секретарі: Горюк В.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду скаргу Державного підприємства «Державний експертний центр Міністерства охорони здоров`я України» на бездіяльність державного виконавця, заінтересовані особи: старший державний виконавець Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Шеремет Олександр Вікторович, ОСОБА_1 , Професійна спілка працівників Державного підприємства «Державний експертний центр Міністерства охорони здоров`я України»,

ВСТАНОВИВ:

15.01.2021 р. ДП «Державний експертний центр Міністерства охорони здоров`я України» звернулось до суду зі скаргою на бездіяльність старшого державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Шеремета О.В., у якій просить визнати неправомірною бездіяльність державного виконавця щодо невинесення постанови про закінчення виконавчого провадження № 63841140, а також зобов`язати останнього винести вказану постанову.

Свою скаргу представник заявника обґрунтовує тим, що на адресу Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) ним направлено клопотання № 14/402/Б від 18.12.2020 р. про закінчення виконавчого провадження № 63841140 з примусового виконання виконавчого листа № 761/34269/19, виданого 03.11.2020 р. Шевченківським районним судом м.Києва, про стягнення з ДП «Державний експертний центр Міністерства охорони здоров`я України» на користь ОСОБА_1 49497,36 грн., у якому представник заявника просив винести постанову про закінчення виконавчого провадження з підстави, передбаченої п.9 ч.1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки рішення суду згідно з виконавчим документом фактично виконане. Представник заявника зазначає, що державним виконавцем у встановлений законом строк постанова про закінчення виконавчого провадження не виносилась. Разом з тим, посилаючись на те, що бездіяльність державного виконавця щодо невинесення постанови про закінчення виконавчого провадження є неправомірною, оскільки рішення суду згідно з виконавчим документом боржником виконано в повному обсязі, представник заявника вважає, що вказаною бездіяльністю державного виконавця були порушені права заявника, а тому звернувся до суду з даною скаргою.

Представники заявника в судовому засіданні заявлені вимоги підтримали, просили суд задовольнити їх у повному обсязі.

Представник заінтересованої особи ОСОБА_1 в судовому засіданні проти заявлених вимог заперечив, просив суд відмовити у їх задоволенні.

Державний виконавець в судове засідання не з`явився, свого представника до суду не направив, про дату, час і місце судового розгляду повідомлявся належним чином у встановленому законом порядку, причин неявки не повідомив.

Враховуючи, що відповідно до ч.2 ст. 450 ЦПК України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду, тому суд вважає за можливе розглянути скаргу за відсутності державного виконавця.

Вислухавши пояснення представників заявника та представника заінтересованої особи, дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд вважає, що заявлені вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Перевіряючи обставини справи, судом встановлено, що на виконанні у Шевченківському районному відділі державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) перебуває виконавче провадження № 63841140 з примусового виконання виконавчого листа № 761/34269/19, виданого 03.11.2020 р. Шевченківським районним судом м.Києва, про стягнення з ДП «Державний експертний центр Міністерства охорони здоров`я України» на користь ОСОБА_1 49497,36 грн.

Представником заявника на адресу Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) направлено клопотання про закінчення вказаного виконавчого провадження з підстави, передбаченої п.9 ч.1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження», у якому останній посилається на фактичне виконання боржником рішення суду згідно з виконавчим документом.

При цьому, до вказаного клопотання на підтвердження виконання рішення суду представником заявника додано платіжне доручення про сплату на користь стягувача ОСОБА_1 39845,38 грн. Представник заявник у клопотанні також зазначає, що з сум, які стягнуті за рішенням суду з боржника на користь стягувача, було вирахувано податки і збори.

Разом з тим, не зважаючи на вказану обставину, державним виконавцем жодні дії щодо винесення постанови про закінчення виконавчого провадження у встановлений законом строк не вчинялись.

Згідно з ч.1 ст. 4 ЦПК України передбачає, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи. Скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Звертаючись до суду з даною скаргою, представник заявника, як на підставу для її задоволення, посилається на неправомірність бездіяльності державного виконавця щодо невинесення постанови про закінчення виконавчого провадження, оскільки рішення суду згідно з виконавчим документом боржником виконано в повному обсязі, при цьому із стягнутих з заявника на користь стягувача сум боржником було вирахувано податки і збори, а тому вважає, що вказаною бездіяльністю державного виконавця були порушені права заявника.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року № 1404-VІІІ (далі - Закон № 1404-VІІІ) встановлено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Статтею 5 Закону № 1404-VІІІ визначено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Згідно з ч.ч.1, 2 ст. 18 Закону № 1404-VІІІ виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Разом з тим, відповідно до постанови Київського апеляційного суду від 15.09.2020 р., якою скасовано рішення Шевченківського районного суду м.Києва від 26.05.2020 р. в частині відмови у стягненні з відповідача на користь позивача невиплаченої частини заробітної плати та невиплачених премій та ухвалено в цій частині нове рішення, стягнуто з ДП «Державний експертний центр Міністерства охорони здоров`я України» на користь ОСОБА_1 невиплачену частину заробітної плати в сумі 15300,00 грн., невиплачені премії в сумі 14526,36 грн., судовий збір в сумі 1921,00 грн. та витрати на правничу допомогу в сумі 17750,00 грн.

При цьому, у резолютивній частині вказаної постанови суду апеляційної інстанції не зазначено, що ці суми, які стягуються, визначені без вирахування податків та зборів.

Так, за вказаним судовий рішенням Шевченківським районним судом м.Києва з метою примусового стягнення вказаних сум 03.11.2020 р. видано виконавчий лист 761/34269/19, де зазначено загальну суму в розмірі 49497,36 грн.

Тобто, фактичним виконанням рішення у даному випадку з врахуванням його резолютивної частини, вважається сплата боржником на користь стягувача всієї суми, зазначеної у виконавчому листі, однак представником боржнику до клопотання про закриття виконавчого провадження додано докази про сплату на користь стягувача лише 39845,38 грн., що підтверджується відповідним платіжним дорученням.

Разом з тим, відповідно до п.9 ч.1 ст. 39 Закону № 1404-VІІІ виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Таким чином, оскільки рішення суду виконано боржником лише частково, про що свідчить платіжне доручення, тому в даному випадку у державного виконавця були відсутні правові підстави для винесення постанови про закінчення виконавчого провадження з підстави, передбаченої п.9 ч.1 ст. 39 Закону № 1404-VІІІ.

За таких обставин, оскільки на час звернення представником заявника з клопотанням правові підстави для винесення постанови про закінчення виконавчого провадження № 63841140 були відсутні, старшим державним виконавцем Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Шереметом О.В. неправомірної бездіяльності допущено не було, при цьому останній діяв у відповідності до вимог Закону України «Про виконавче провадження» та в межах своїх повноважень, тому суд вважає, що з боку старшого державного виконавця права чи свободи заявника порушені не були, у зв`язку з чим відмовляє в задоволенні скарги.

Керуючись ст.ст. 3, 4, 12, 13, 76-81, 259-261, 268, 352-355, 447-451 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», суд

УХВАЛИВ:

Відмовити Державному підприємству «Державний експертний центр Міністерства охорони здоров`я України» в задоволенні скарги на бездіяльність державного виконавця, заінтересовані особи: старший державний виконавець Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Шеремет Олександр Вікторович, ОСОБА_1 , Професійна спілка працівників Державного підприємства «Державний експертний центр Міністерства охорони здоров`я України».

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Шевченківський районний суд м.Києва протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя: