Дата документу 11.08.2021 Справа № 314/5611/19
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №314/5611/19 Головуючий у 1-й інстанції: Мануйлова Н.Ю.
Провадження №22-ц/807/1548/21 Суддя-доповідач: Подліянова Г.С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 серпня 2021 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого,судді-доповідача суддів: за участю секретаря Подліянової Г.С., Гончар М.С., Маловічко С.В., Бєлової А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Придніпровська залізниця» на рішення Вільнянського районного суду Запорізької області від 03 вересня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Придніпровська залізниця» про скасування наказу про притягнення до дисциплінарної відповідальності,-

В С Т А Н О В И В:

В грудні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Придніпровська залізниця» про скасування наказу про притягнення до дисциплінарної відповідальності.

Свої позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтовує тим, що з червня 2002 року перебуває у трудових відносинах з Акціонерним товариством «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Придніпровська залізниця», працювала на різних посадах, з 20 червня 2014 року її призначено інструктором дільниці з обслуговування пасажирів структурного підрозділу «Запорізьке моторовагонне депо» регіональної філії «Придніпровська залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця».

16 жовтня 2019 року на нараді під головуванням начальника структурного підрозділу «Запорізьке моторовагонне депо» Чернявського Є.І. було проведено розгляд зауважень, виявлених під час перевірки регіонального поїзда №821 сполученням Харків-Запоріжжя 11 жовтня 2019 року начальником відділу Дніпровського регіонального управління департаменту економічної та інформаційної безпеки Головченко Д.М. та головним фахівцем Дніпровського регіонального управління Департаменту економічної та інформаційної безпеки Калініченко О.О.

Наказом №25/д від 07 листопада 2019 року за неналежне виконання трудових обов`язків ОСОБА_1 оголошено догану.

Вважає застосування заходу дисциплінарного впливу необґрунтованим та неправомірним, оскільки трудову дисципліну вона не порушувала, сумлінно виконувала свої трудові обов`язки, дотримувалася вимог посадової інструкції.

Посилаючись на те, що зазначений наказ не містять жодних посилань, які б вказували на те, що вказані в ньому порушення є наслідком порушення нею трудової дисципліни ОСОБА_1 просила суд:

Скасувати наказ начальника структурного підрозділу «Запорізьке моторвагонне депо» регіональної філії «Придніпровська залізниця» Акціонерного товариства «Укрзалізниця» від 07 листопада 2019 року №25/д «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності`інструктора ОСОБА_1 .

Рішенням Вільнянського районного суду Запорізької області від 03 вересня 2020 року позов ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Придніпровська залізниця» про скасування наказу про притягнення до дисциплінарної відповідальності, задоволено.

Скасовано наказ начальника структурного підрозділу «Запорізьке моторвагонне депо регіональної філії «Придніпровська залізниця» Акціонерного товариства «Укрзалізниця» від 03.09.2019 № 21/д «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності» інструктора ОСОБА_1 .

Ухвалою Вільнянського районного суду Запорізької області від 26 листопада 2020 року виправлено описку, допущену в рішенні суду від 03 вересня 2020 року у справі №314/5611/19, та зазначено у резолютивній частині правильну дату наказу начальника структурного підрозділ «Запорізьке моторовагонне депо регіональної філії «Придніпровська залізниця» Акціонерного товариства «Укрзалізниця» «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності» інструктора ОСОБА_1 «07.11.2019» замість помилково зазначеної «03.09.2019», та зазначено правильний його номер «№25/д» замість помилково зазначеного «21/д».

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду першої інстанції, Акціонерне товариство «Українська залізниця», подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просило скасувати рішення Вільнянського районного суду Запорізької області від 03 вересня 2020 року та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Придніпровська залізниця» залишити без задоволення.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції справа розглянута з порушенням норм процесуального права, оскільки суд першої інстанції вийшов за межі позовних вимог. У суду першої інстанції не було жодних підстав задовольняти позовні вимоги ОСОБА_1 щодо скасування будь-якого наказу Чернявського Є.І. , у тому числі неіснуючого наказу від 03.09.2020 № 21-Д. Розглядаючи справу, суд першої інстанції неналежним чином поставився до виконання вимог, закріплених в ст.ст. 147-149 КЗпП України та не врахував правовий висновок, що міститься у постанові Верховного Суду від 22 липня 2020 рокцу у справі № 554/9493/17

Відзиву на апеляційну скаргу в порядку ст. 360 ЦПК України до суду не надходило.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення учасників апеляційного розгляду, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Згідно з ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно з ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до частини першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судове рішення зазначеним вимогам відповідає.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції дійшов висновку про недоведеність вини ОСОБА_1 у неналежному виконанні своїх трудових обов`язків. Зважаючи на вищезазначене, суд вважає, що наявні підстави для скасування наказу № 25/д від 07 листопада 2019 року.

З такими висновками суду першої інстанції колегія суддів погоджується, оскільки вони відповідають вимогам закону та фактичним обставинам справи.

Статею 10 ЦПК України визначено, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права.

Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно зі статтею 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до положень статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що відповідно до копії трудової книжки ОСОБА_1 , 03 червня 2002 року почала працювати на підприємстві відповідача, яке неодноразово перетворювалось та змінювало назву, а ОСОБА_1 переміщувалась по різних посадах цього підприємства.

З 20 червня 2014 року ОСОБА_1 була призначена на посаду інструктора дільниці з обслуговування пасажирів структурного підрозділу «Запорізьке моторвагонне депо» регіональної філії «Придніпровська залізниця» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця».

Наказом від 01 грудня 2015 року № 1/ос відокремлений структурний підрозділ «Запорізьке моторвагонне депо Державного підприємства «Придніпровська залізниця» реорганізовано шляхом перетворення у структурний підрозділ «Запорізьке моторвагонне депо» регіональної філії «Придніпровська залізниця» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця».

Наказом від 27 грудня 2018 року № 784 регіональну філію «Придніпровська залізниця» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» перейменовано в регіональну філію «Придніпровська залізниця» акціонерного товариства «Українська залізниця».

Згідно з посадовою інструкцією інструктора дільниці з обслуговування пасажирів структурного підрозділу «Запорізьке моторвагонне депо» регіональної філії «Придніпровська залізниця» ПАТ «Українська залізниця», з якою була ознайомлена ОСОБА_1 14 березня 2017 року, зокрема розділу 2. «Службові обов`язки», здійснює контроль за виконанням обов`язків провідниками, бригадирами, операторами та нарядником провідників «Правил перевезень пасажирів, багажу, вантажобагажу та пошти залізничним транспортом України», за виконанням провідниками правил охорони праці, електробезпеки, вимог пожежної безпеки, використанням засобів індивідуального захисту, проходженням медичного огляду та санітарного мінімуму (п. 2.1); очолює роботу провідників, бригадирів, операторів, нарядника (п. 2.6); контролює вихід провідників у рейс згідно графіку (п. 2.10); затверджує та контролює щодобові наряди провідників (п. 2.11); виконує заходи, щодо зміцнення дисципліни і забезпечення якості обслуговування пасажирів, виконання щомісячних завдань по реалізації проїзних документів провідниками (п. 2.18); проводить роботу по підвищенню рівня трудової дисципліни провідниками (п. 2.19); впроваджує дієві форми профілактичної роботи щодо забезпечення якості обслуговування пасажирів (п. .2.20); відповідно до розділу 4. «Відповідальність» відповідає за не виконання вимог викладених у дійсній посадовій інструкції (п. 4.1).

16 жовтня 2019 року на нараді під головуванням начальника структурного підрозділу «Запорізьке моторвагонне депо» Чернявського Є.І. було проведено розгляд зауважень, виявлених під час перевірки регіонального поїзда № 821 сполученням Харків - Запоріжжя 11 жовтня 2019 року начальником відділу Дніпровського регіонального управління департаменту економічної та інформаційної безпеки Головченко Д.М. та головним фахівцем Дніпровського регіонального управління департаменту економічної та інформаційної безпеки Калініченком О.О .

За результатами перевірки та на підставі запису до рейсового журналу встановлено:

- у вагоні № 1 - один безквитковий пасажир;

- у вагоні № 4 - два безквиткових пасажира;

- у вагоні № 2 - один безквитковий пасажир.

За результатами проведеного розбору та на підставі протокольного рішення від 16 жовтня 2019 року № 343 нарада постановила ОСОБА_1 притягнути до дисциплінарної відповідальності - оголосити догану.

У резолютивній частині протоколу відображено, що:

«... своїми діями РПЧІ ОСОБА_1 порушила вимоги посадової інструкції інструктора провідників: п. 2.1 «Здійснює контроль за виконанням обов`язків провідниками, бригадирами, операторами і нарядником провідників...» п. 2.6 «Очолює роботу провідників, бригадирів, операторів, нарядника», п. 2.10 «Контролює вихід провідників у рейс згідно графіку», п. 2.11 «Затверджує та контролює щодобові наряди провідників», п. 2.18 «Виконує заходи, щодо зміцнення дисципліни і забезпечення якості обслуговування пасажирів, виконання щомісячних завдань по реалізації проїзних документів провідниками», п. 2.19 «Проводить роботу по підвищенню рівня трудової дисципліни провідниками», п.2.20 «Впроваджує дієві форми профілактичної роботи щодо забезпечення якості обслуговування пасажирів» та не організувала роботу провідників і операторів ЕОМ з відеореєстраторами на регіональному поїзді.» ( а.с. 45-46).

Наказом начальника депо Чернявського Є.І . Акціонерного товариства «Українська залізниця» Регіональна філія «Придніпровська залізниця» структурний підрозділ «Запорізьке моторвагонне депо» від 07 листопада 2019 року № 25/д від 07 листопада 2019 року ОСОБА_1 інструктору дільниці обслуговування пасажирів за неналежне виконання трудових обов`язків на підставі ст. 147 КЗпП України оголошено догану ( а.с. 43-44).

Відповідно до статті 139 КЗпП України працівники зобов`язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержувати трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір.

Одним із видів юридичної відповідальності є дисциплінарна відповідальність. У сфері виконання найманої праці вона полягає в обов`язку працівника, який вчинив дисциплінарний проступок, давати звіт перед роботодавцем за свої протиправні дії та нести дисциплінарні стягнення, передбачені нормами трудового законодавства.

Дисциплінарна відповідальність, як і будь-яка інша юридична відповідальність, має примусовий характер. Він полягає в тому, що стосовно працівника, який вчинив дисциплінарний проступок, роботодавцем можуть уживатися заходи примусового впливу, примусова санкція, яка спричиняє для порушника певні негативні наслідки.

Заходи дисциплінарного стягнення, що застосовуються до деяких працівників, які несумлінно виконують свої трудові обов`язки, зазначено у статті 147 КЗпП України.

Згідно зі статтею 147 КЗпП України за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: 1) догана; 2) звільнення. Законодавством, статутами і положеннями про дисципліну можуть бути передбачені для окремих категорій працівників й інші дисциплінарні стягнення.

Відповідно до статті 147-1 КЗпП України дисциплінарні стягнення застосовуються органом, якому надано право прийняття на роботу (обрання, затвердження і призначення на посаду) даного працівника. На працівників, які несуть дисциплінарну відповідальність за статутами, положеннями та іншими актами законодавства про дисципліну, дисциплінарні стягнення можуть накладатися також органами, вищестоящими щодо органів, вказаних у частині першій цієї статті.

Дисциплінарне стягнення, відповідно до вимог статі 148 КЗпП України, застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці. Дисциплінарне стягнення не може бути накладене пізніше шести місяців з дня вчинення проступку.

Статтею 149 КЗпП України визначено, що до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку.

Ознакою порушення трудової дисципліни є наявність проступку в діях або бездіяльності працівника.

Дисциплінарний проступок визначається як винне невиконання чи неналежне виконання працівником своїх трудових обов`язків. Складовими дисциплінарного проступку є дії (бездіяльність) працівника; порушення або неналежне виконання покладених на працівника трудових обов`язків; вина працівника; наявність причинного зв`язку між діями (бездіяльністю) і порушенням або неналежним виконанням покладених на працівника трудових обов`язків.

Недоведеність хоча б одного з цих елементів виключає наявність дисциплінарного проступку.

Саме на роботодавця покладено обов`язок надати докази фактів винного вчинення працівником дисциплінарного проступку. Під час обрання виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати всі обставини, за яких вчинено проступок. Для притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності в обов`язковому порядку має бути встановлена вина як одна із важливих ознак порушення трудової дисципліни. При відсутності вини працівник не може бути притягнутий до дисциплінарної відповідальності.

Аналогічний правовий висновок міститься у постановах Верховного Суду у складі Касаційного цивільного суду від 27 червня 2018 року у справі № 664/2820/15-ц (провадження № 61-19602св18), від 20 лютого 2019 року у справі № 757/28453/14-ц (провадження № 61-10309св18), від 18 березня 2020 року у справі № 484/2962/17 (провадження № 61-3225св18) та від 01 липня 2020 року у справі № 760/7225/16-ц (провадження № 61-35225св18).

Відповідно до статті 150 КЗпП України дисциплінарне стягнення може бути оскаржене працівником у порядку, встановленому чинним законодавством.

Частиною першою статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з частинами першою, третьою статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Як вбачається з матеріалів справи підставою для притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1 передував протокол № 343 наради при начальнику депо від 16.10.2019 року про розгляд зауважень під час перевірки регіонального поїзда № 821 сполучення Харків - Запоріжжя 11.10.2019 р, згідно посвідчень на перевірку № 044, №046 від 18.01.2019 начальником відділу ЦБ Придніпровської залізниці Головченко Д.М. , головним фахівцем ЦБ Придніпровської залізниці Калініченко О.О.

Наказом Акціонерного товариства «Українська залізниця» Регіональна філія «Придніпровська залізниця» структурний підрозділ « Запорізьке моторвагонне депо» від 07 листопада 2019 року № 25/д від 07 листопада 2019 року ОСОБА_1 інструктору дільниці обслуговування пасажирів за неналежне виконання трудових обов`язків на підставі ст. 147 КЗпП України оголошено догану. В наказі зазначено, про відсутність контролю за виконанням обов`язків підлеглими працівниками, провідниками Федорчук О.В. та оператором Ємельянцевою В.В. з боку інстуктора ОСОБА_1 роботу яких вона очолює, що є порушенням вимог п. 2.1, 2.6 посадової інструкції, а також про неналежне виконання заходів та роботи з підлеглми працівниками щодо підвищення рівня трудової дисципліни, що є порушенням вимог п. 2.18, 2.19 та 4.4 її посадової інструкції. Порушення п. 2.10 посадової інструкції щодо контролю виходу працівників у рейс згідно графіка, в порушення п. 2.11 посадової інструкцуії не проконтрольовано щодобовий наряд провідників на 11.10.2019 року, що в свою чергу призвело до видачі оператором ЕОМ Ємельянцевою В.В. відеореєстраторів не всім провідникам, які фактично вийшли на роботу в рейс 11.10.2019 на поїзд № 822/821 сполучення Запоріжжя-1-Харків-Запоріжжя-1.

Відповідно до п. 2.1 Посадової інструкції інструктора структурного підрозділу "Запорізьке моторвагонне депо" регіональної філії "Придніпровська залізниця" ПАТ "Українська залізниця", ОСОБА_1 дійсно контролює виконання обов`язків провідниками, операторами, бригадирами.

Натомість, претензії у допущені провозу безквиткових пасажирів були пред`явлені лише двом провідникам пасажирського вагону, але цей факт не було зафіксовано встановленим порядком та передбаченим вимогами нормативно-правових актів, а саме безквитковими пасажирами не сплачено штраф, регламентований вимогами статті 135 Кодексу України про адміністративні правопорушення, як наслідок представники перевіряючих органів не оформили відповідні квитанції про сплачення штрафу, вартості проїзду та не склали акт. (підстава: п. 18.5, 18.6 "Правила перевезення пасажирів, багажу, вантажобагажу та пошти залізничним транспортом України" затверджені наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 27.12.2006 № 1196 зі змінами внесеними Мінінфраструктури), отже, факт проїзду безквиткових пасажирів не підтверджений належним чином.

Щодо здійснення контролю за категорією працівників, які мають роз`їзний характер роботи, то ця вимога може бути виконана лише під час безпосереднього (очного) контролю за виконанням робіт підлеглим працівником. При цьому з усіма без винятку підпорядкованими працівниками проводиться профілактично-пропагандистська робота щодо сумлінного виконання обов`язків, про що свідчать відомості журналу технічного навчання ( а.с. 9-20).

Відповідно до п. 2.6 зазначеної Посадової інструкції, ОСОБА_1 очолює роботу провідників, операторів, бригадирів. Натомість, претензій до організації роботи зазначеної категорії працівників від перевіряючих пред`явлено не було, та матеріали справи таких доказів не містять.

Відповідно до п. 2.10 зазначеної Посадової інструкції, позивач контролює вихід провідників у рейс згідно графіку роботи, при цьому у добовому наряді на 11.10.2019, який складається на підставі графіку роботи, зазначені провідники пасажирського вагону були заплановані у рейс з урахуванням оперативної ситуації станом на кінець робочого дня (10.10.2019). Так, добовий наряд на наступну добу складається та затверджується наприкінці поточного робочого дня.

Відповідно до п.2.11 зазначеної Посадової інструкції, позивач контролює щодобові наряди провідників, при цьому, з метою поглибленого контролю за недопущенням безпідставної зміни графіку роботи провідників пасажирського поїзда добовий наряд затверджує заступник начальника депо Наумов С.О. , про що свідчить його особистий підпис ( а.с. 24).

Відповідно до п. 2.18 Посадової інструкції позивача ОСОБА_1 , вона виконує заходи щодо зміцнення дисципліни і забезпечення якості обслуговування пасажирів, виконання щомісячних завдань по реалізації проїзних документів провідниками шляхом проведення профілактичної роботи, ведення екрану показників, клопотання перед керівництвом щодо позбавлення преміальної винагороди за результатами виявлених під час виконання своїх обов`язків провідниками порушень, проведення профілактичних бесід, ведення аналізу грошових надходжень. З метою посилення рівня виконавчої дисципліни ОСОБА_1 серед підпорядкованих працівників на технічних заняттях щомісяця проводяться профілактичні бесіди з даного питання ( а.с. 9-19).

Згідно з п. 2.19 зазначеної Посадової інструкції позивач проводить роботу по підвищенню рівня трудової дисципліни провідниками, при цьому фактів порушення трудової дисципліни: неявок на роботу без поважних причин, крадіжок, перебування у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп`яніння та під дією психотропних речовин жодного разу не зафіксовано.

Відповідно до п.2.20 зазначеної Посадової інструкції позивач впроваджує дієві форми профілактичної роботи щодо забезпечення якості обслуговування пасажирів, так, на залізниці існує форма контролю за якістю обслуговування пасажирів "Якість та сервіс", через яку всебічно та поглиблено здійснюється робота з клієнтами АТ "Укрзалізниця".

На підставі вимог п. 1 наказу від 03.10.2019 № 848 за ОСОБА_1 закріплено вимогу організації використання засобів відеонагляду з розрахунку один відеореєстратор на одного провідника, на регіональному поїзді 822/821 сполученням Запоріжжя 1 - Харків - Запоріжжя 1 ( а.с. 21).

При цьому у посадових обов`язках не передбачено жодної вимоги щодо організації робіт зі здійснення відеонагляду серед підпорядкованих працівників. Відповідно до спірного судового наказу встановлено невиконання вимог посадових обов`язків оператором ЕОМ Ємельянцевою В.В. , яка не видала провідникам в рейс переносну акумуляторну батарею та шнур, чим порушила п. 4.8 своєї посадової інструкції, який передбачає обов`язок оператора ЕОМ видавати відео реєстратор, переносну акумуляторну батарею та шнур під розпис в "Журналі видачі відео реєстраторів", що призвело до розрядження відеореєстраторів та неповну відеозйомку (а.с. 43 зворот).

Встановивши наведені обставини на підставі належної оцінки зібраних у справі доказів, як кожного окремо, так і у їх сукупності, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про недоведеність вини позивача у неналежному виконанні своїх обов`язків.

З огляду на зазначене, вирішуючи спір, суд першої інстанції, повно та всебічно дослідивши наявні у справі докази і надавши їм належну оцінку, встановивши про недоведеність вини позивача у виконанні своїх трудових обов`язків, правильно визначив характер спірних правовідносин і норми матеріального права, які підлягали застосуванню, дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог про визнання протиправними та скасування наказу від 07 листопада 2019 року № 25/д .

Посилання в апеляційній скарзі на те, що суд першої інстанції вийшов за межі позовних вимог виправивиши ухвалою суду від 26.11.2020 року описку в рішенні суду чим фактично визнав протиправним та скасував наказ від 07 листопада 2019 року № 25/д, який не був предметом судового розгляду є необґрунтованими.

Частиною першою статті 15 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України, частини першої статті 4 ЦПК України (далі - ЦПК України) кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (частина перша, другастатті 5 ЦПК України).

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (стаття 2 ЦПК України).

Суд повинен установити, чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

Відповідно до частин першої та третьої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Як відомо із змісту позовної заяви у цій справі та з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 була притягнута до дисцтплінарної відповідальності шляхом оголошення догани на підставі наказу начальника структурного підрозділу « Запорізьке моторвагонне депо» регіональної філії «Придніпровська залізниця» Акціонерного товариства «Укрзалізниця» від 07 листопада 2019 року № 25/д, про що було нею зазначено в позовній заяві. Проте, в позовній заяві позивачкою також зазначено, що підставою прийняття цього наказу була нарада при начальнику депо від 16.10.2019 року оформлена протоколом № 343 де було проведено розгляд зауважень виявлених під час перевірки регіонального поїзда № 821 сполучення Харків - Запоріжжя і саме на цій наряді було постановлено притягнути ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності оголосивши їй догану за порушення вимог посадової інструкції інструктора провідників .

Тобто предмет спору - є визнання незаконним та скасування наказу начальника структурного підрозділу «Запорізьке моторвагонне депо регіональної філії «Придніпровська залізниця» АТ Укрзалізниця» від 07.11.2019 № 25/д

Наказ начальника структурного підрозділу «Запорізьке моторвагонне депо регіональної філії «Придніпровська залізниця» АТ Укрзалізниця» від 31 жовтня 2019 року № 24/д не був предметом спору та розгляду у цій справі, оскільки цим наказом ОСОБА_1 не була притягнута до дисциплінарної відповідальності, а були притягнуті інші особи ( а.с. 41-42).

Оскільки суд першої інстанції в резолютивній частині судового рішення помилкового зазначив наказ від 03.09.2019 № 21/д, який не був предметом спору та розгляду судом першої інстанції, тому ухвалою Вільнянського районного суду Запорізької області від 26.11.2020 року правомірно була виправлена описка, допущена в резолютивній частині оскаржуваного рішення Вільнянського районного суду Запорізької області від 03.09.2020 року, та зазначено правильну дату наказу начальника структурного підрозділу «Запорізьке мотрвагонне депо регіональної філії «Придніпровська залізниця» АТ «Укрзалізниця» «07.11.2019» замість помилково зазначеної «03.09.2019» та зазначено правильно його номер « № 25/д» замість помилково « 21/д». ( а.с. 124-125).

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують встановлені у справі фактичні обставини та висновки, які обґрунтовано викладені у мотивувальній частині оскаржуваного судового рішення суду першої інстанції, та зводяться до переоцінки доказів, незгоди заявників з висновками щодо їх оцінки та містять посилання на факти, що були предметом дослідження суду.

Таким чино доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку, що оскаржене судове рішення ухвалене без додержання норм матеріального та процесуального права, наведені в апеляційній скарзі доводи не спростовують висновків суду першої інстанції. У зв`язку з наведеним, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу належить залишити без задоволення, а оскаржене судове рішення - без змін.

При цьому, колегією суддів враховано усталену практику ЄСПЛ, який неодноразово відзначав, що рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторін (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Руїз Торія проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain, серія A, № 303-A, §§ 29-30)). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною, більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх.

ЄСПЛ вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суді, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (справа Проніна проти України, № 63566/00 § 23, рішення ЄСПЛ від 18 липня 2006 року). Оскаржувані судові відповідають критерію обґрунтованості.

Ураховуючи зазначене, апеляційний суд вважає, що судом першої інстанції правильно застосовано норми матеріального та процесуального права на підставі наданих доказів та ухвалено законне і обґрунтоване судове рішення.

З урахуванням висновку щодо суті апеляційної скарги судові витрати за розгляд справи в суді апеляційної інстанції покладаються на Акціонерне товаримство «Українська залізниця».

Керуючись ст. 367, 368, 374, 375, 381-384, 390 ЦПК України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Придніпровська залізниця» залишити без задоволення.

Рішення Вільнянського районного суду Запорізької області від 03 вересня 2020 року у цій справі залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Повна постанова складена 13 серпня 2021 року.

Головуючий, суддя СуддяСуддя
Подліянова Г.С.Гончар М.С.Маловічко С.В.