Справа № 216/4745/21
провадження 2-о/216/90/21
РІШЕННЯ

іменем України

16 серпня 2021 року місто Кривий Ріг

Центрально-Міський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі: головуючого судді Бутенко М.В.,

за участю:

секретаря судового засідання Клименко О.В.,

заявника ОСОБА_1 ,

представника заявника адвоката Радіонової Н.Є.,

заінтересованої особи ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Кривому Розі Дніпропетровської області цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 , про видачу обмежувального припису,

суть спору:

29 липня 2021 ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про видачу обмежувального припису.

Заява обґрунтована тим, що вона перебувала у шлюбі із заінтересованою особою - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який було зареєстровано 10.08.2012 року Довгинцівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 332. Даний шлюб було розірвано за рішенням Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 14.06.2021р. цивільна справа №211/2752/21. Спільне життя у них не склалось через відсутність взаєморозуміння між заінтересованою особою ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов`язки з ведення спільного господарства, численні образи та систематичне вчинення заінтересованою особою - ОСОБА_2 психологічного та фізичного домашнього насильства щодо своєї дружини - ОСОБА_1 , яке дуже часто відбувалося в присутності спільних малолітніх дітей, що також мало та має негативний вплив на дитячу психіку та наносить всім чотирьом дітям непоправні психологічні травми, оскільки діти - свідки домашнього насильства визнані законодавством потерпілими від психологічного насильства. Починаючи з 2017 року стосунки між заінтересованою особою - ОСОБА_2 та його дружиною почали погіршуватися, окрім сварок він почав застосовувати психологічне та фізичне насильство щодо неї, яке полягало у фізичній, психологічній і економічній формі. Фізичне насильство по відношенню до неї полягало у нанесенні їй ударів по тілу та обличчю, нанесенні ляпасів, штовханні, тяганні за волосся по будинку та вириванні волосся. Психологічне насильство виражалось у приниженні її честі та гідності, залякуванні фізичною розправою, образах нецензурними словами. Економічне насильство виражалось у фактичному позбавленні доступу до житла, одягу та особистих речей, яке триває до тепер. Психологічне насильство по відношенню до малолітніх дітей проявлялось у приниженні заявниці в очах дітей як матері, шантажу та маніпуляціях, приниженні дітей через вживання до них образливих та лайливих слів. Також діти систематично ставали свідками фізичного та психологічного насильства заінтересованої особи ОСОБА_2 по відношенню до їх рідної матері ОСОБА_1 . Домашнє насильство вчинюване заінтересованою особою ОСОБА_2 щодо ОСОБА_1 відбувалось на очах сторонніх людей, малолітніх дітей, а відтак діями останнього дітям було завдано психологічного насильства. Численні звернення до поліції щодо притягнення заінтересованої особи - ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за вчинення психологічного та фізичного домашнього насильства в сім`ї, які вбачаються із роздруківки таблиці судових проваджень з Реєстру судових справ(додається до заяви), на жаль не змінили поведінки заінтересованої особи та не припинили його знущань щодо дружини та власних чотирьох дітей. Криворізьким ВП ГУНП в Дніпропетровській області, за черговим фактом систематичного здійснення ОСОБА_2 психологічного домашнього насильства відносно ОСОБА_1 , яке полягало в приниженні та безпричинних образах нецензурною лайкою, що спричинило потерпілій подальших психологічних страждань і погіршення якості її життя, було внесене до ЄРДР кримінальне провадження № 0001922 від 11.12.2020 року за обвинуваченням заінтересованої особи - ОСОБА_2 , у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 126-1 КК України, вчинення домашнього насилля.

Згідно з обвинувальним актом від 10.01.2021 встановлені на досудовому слідстві та описані всі численні та систематичні випадки вчинення психологічного та фізичного насильства, які вчинювалися заінтересованою особою - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та зазначено: «Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_2 , відповідно до ст, 67 КК України є вчинення кримінального правопорушення у присутності дитини», що є беззаперечним доказом та доведеною обставиною того, що не лише ОСОБА_1 потерпала та потерпає від протиправних дій заінтересованої особи, а й четверо їх малолітніх дітей, які проживають разом з матір`ю, за однією адресою з кривдником - ОСОБА_2 , будучи свідками численних випадків вчинюваного домашнього насильства до своєї матері - також потерпають від дій свого батька та є потерпілими від психологічного домашнього насильства щодо себе, вчинюваного ОСОБА_2 . Таким чином, у результаті пережитого домашнього насильства ОСОБА_1 зазнала психологічного насильства, ситуація, що склалася є психотравмуючою як для неї так і для її дітей. Вказані дії домашнього насильство з боку ОСОБА_2 спричинили ОСОБА_1 та її малолітнім дітям страждань та завдали значної моральної (немайнової) шкоди. Судове провадження у кримінальній справі №216/787/2 впровадження №1-кп/216/672/21) триває у Центрально - Міському суді м. Кривого Рогу(суддя Бутенко М.В.), що знов призводить до випадків агресії та вчинення психологічного домашнього насильства та залякувань зі сторони заінтересованої особи до своєї колишньої дружини - ОСОБА_1 , в зв`язку з її зверненням за захистом себе та дітей до поліції та суду, про що свідчать додані до заяви копії термінових заборонних приписів від 23.06.2021 року серія АА №199249, яким за чергові випади агресії - психологічного домашнього насильства у вигляді нецензурної лайки у бік ОСОБА_1 заінтересованій особі ОСОБА_2 було заборонено в будь - який спосіб контактувати з постраждалою особою строком на 10 діб, та копія термінового заборонного припису від 13.03.2021р. серії АА №199148, яким ОСОБА_2 взагалі зобов`язали залишити проживання постраждалої особи та встановлено заборону на вхід та перебування в місці проживання постраждалої особи ОСОБА_1 строком на 10 діб.

Так, у ОСОБА_1 наявний стійкий острах, що заінтересована особа - ОСОБА_2 продовжить й надалі вчиняти щодо неї домашнє насильство фізичної, психологічної та економічної форми і діти знову будуть свідками цього. Наразі діти потребують психологічної підтримки та захисту від протиправних дій батька. У зв`язку з тим, що діти були неодноразовими свідками домашнього насильства досі спостерігаються негативні наслідки, зокрема: діти бояться лишатися наодинці, без присутності матері, на території домоволодіння, в якому також проживає їх рідний батько, стали знервовані та замкнені, стали менше гуляти з іншими дітьми. Так само заявниця потребує захисту, оскільки досі боїться, що ОСОБА_2 виконає свої погрози. Наявність кримінальної справи відносно заінтересованої особи - ОСОБА_2 , тільки підвищує ризик того, що ОСОБА_1 та її діти можуть знову зазнати домашнього насильства, а тому потребують захисту від держави.

Своєю поведінкою та діями заінтересована особа - ОСОБА_2 перетворює умови проживання у будинку для всієї родини на нестерпні та небезпечні.

З метою запобігання продовження чи повторного вчинення домашнього насильства заінтересованою особою - ОСОБА_2 щодо ОСОБА_1 , чотирьох малолітніх дітей, з метою недопущення настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також можливої смерті потерпілої від фізичного та психологічного домашнього насильства - ОСОБА_1 від дій кривдника, вона вимушена звернутися за захистом до суду із заявою про видачу обмежувального припису стосовно кривдника - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Заявниця у судовому засіданні заяву підтримала у повному обсязі, просила її задовольнити.

Представник заявниці - адвокат Радіонова Н.Є. просить суд задовольнити заяву у повному обсязі, з огляду на систематичне насильство відносно заявниці зі сторони чоловіка.

Заінтересована особа ОСОБА_2 заперечував проти заяви посилаючись на безпідставність вимог заявниці.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню.

Письмовими матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебувала у шлюбі із заінтересованою особою - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який було зареєстровано 10.08.2012 року Довгинцівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 332.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 був розірваний рішенням Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 14.06.2021 а.с. 15-17

Від шлюбу сторони мають дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , що підтверджується копіями свідоцтв про народження дітей - а.с.11,12,13,14.

Постановами суддів Центрально-Міського районного суду м. Кривий Ріг від 27.03.2020, 11.01.2018, 11.12.2019, 05.01.2021 ОСОБА_2 був неодноразово притягнутий до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства відносно своєї дружини ОСОБА_1 а.с.18-20.

12.02.2021 до Центрально-Міського районного суду м. Кривий Ріг надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0001922 від 11.12.2020 року за обвинуваченням ОСОБА_2 , у вчиненні кримінального правопорушення за ст. 126-1 КК України за ознаками домашнього насильства, тобто умисного систематичного вчинення фізичного та психологічного насильства щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, що призводить до психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілої особи - ОСОБА_1 а.с.21-24.

Копіями термінових заборонних приписів від 23.06.2021 року серія АА №199249, встановлено випадки агресії - психологічного домашнього насильства у вигляді нецензурної лайки у бік ОСОБА_1 заінтересованій особі ОСОБА_2 було заборонено в будь - який спосіб контактувати з постраждалою особою строком на 10 діб, та копія термінового заборонного припису від 13.03.2021р. серії АА №199148, яким ОСОБА_2 взагалі зобов`язали залишити проживання постраждалої особи та встановлено заборону на вхід та перебування в місці проживання постраждалої особи ОСОБА_1 строком на 10 діб а.с.25,26.

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_7 пояснила, що вона є кумою родини ОСОБА_8 . Вона була присутня при одному із проявів домашнього насильства, коли до дому ОСОБА_8 приїжджав керівник ОСОБА_1 , ОСОБА_2 вчинив скандал у присутності їх 4 дітей та її дитини, внаслідок чого довелося викликати на допомогу працівників поліції. Від ОСОБА_1 їй стало відомо, що після цього ОСОБА_2 її побив.

Так, Закон України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» № 2229-VIII (далі Закон) визначає організаційно-правові засади запобігання та протидії домашньому насильству, основні напрями реалізації політики у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, спрямовані на захист прав та інтересів осіб, які постраждали від такого насильства.

Відповідно до пунктів 3, 6, 8 частини першої статті 1 Закону домашнє насильство діяння (дія або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Згідно з пунктом 2 частини першої статті 24 цього Закону до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належить обмежувальний припис стосовно кривдника.

Частиною другою статті 26 Закону передбачено, що обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків: 1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; 2) усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; 3) обмеження спілкування з постраждалою дитиною; 4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; 5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; 6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

Відповідно до частини третьої статті 26 Закону рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків.

У пункті 9 частини першої статті 1 Закону визначено, що оцінка ризиків це оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи. Оцінка ризиків має проводитись за факторами небезпеки (ризиків) щодо вчинення домашнього насильства шляхом відібрання свідчень від постраждалої від такого насильства особи, з`ясування обставин конфлікту та виявлення чинників і умов, які створюють або можуть створювати небезпеку для цієї особи. Фактори небезпеки (ризику) щодо вчинення домашнього насильства мають визначатися за результатами оцінки дій кривдника, які свідчать про ймовірність настання летальних наслідків у разі вчинення домашнього насильства з метою виявлення вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті такої особи.

Згідно з частиною четвертою статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 05 вересня 2019 року у справі № 756/3859/19 (провадження № 61-11564св19) зроблено висновок, що «враховуючи положення Закону № 2229-VIII, обмежувальний припис за своєю суттю не є заходом покарання особи (на відміну від норм, закріплених у КУпАП та КК України), а є тимчасовим заходом, виконуючим захисну та запобіжну функцію і направленим на попередження вчинення насильства та забезпечення першочергової безпеки осіб, з огляду на наявність ризиків, передбачених вищезазначеним законом, до вирішення питання про кваліфікацію дій кривдника та прийняття стосовно нього рішення у відповідних адміністративних або кримінальних провадженнях».

Таким чином, враховуючи те, що обмежувальний припис є тимчасовим заходом, виконуючим захисну та запобіжну функцію і направленим на попередження вчинення насильства та забезпечення першочергової безпеки особи, з огляду на наявність ризиків, та застосовуючи принцип пропорційності, суд дійшов висновку, що застосування до ОСОБА_2 тимчасових обмежень його прав буде легітимним заходом втручання в його право на повагу до сімейного життя.

Відповідно до частин 1, 2 статті дев`ятої Конвенції Держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Під час будь-якого розгляду згідно з пунктом 1 цієї статті всім заінтересованим сторонам надається можливість брати участь у розгляді та викладати свою точку зору.

Суд, на основі всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього дослідження наявних у справ доказів, оцінивши вірогідність продовження вчинення домашнього насильства та вірогідність повторного настання наслідків його вчинення, враховуючи принцип пропорційності, вважає, що вимоги ОСОБА_1 про видачу обмежувального припису у вигляді заходів тимчасового обмеження прав щодо ОСОБА_2 підлягають задоволенню.

Згідно ч. 3 ст. 350-5 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи про видачу обмежувального припису, відносяться на рахунок держави.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 12, 13, 264-265, 350-1-350-8 ЦПК України, суд -

у х в а л и в:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 , про видачу обмежувального припису, - задовольнити.

Заборонити перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_1 , строком на шість місяців.

Заборонити наближатися на відстань 200 метрів до місця проживання (перебування), роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , строком на шість місяців.

Заборонити особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею, строком на шість місяців.

Заборонити вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб, строком на шість місяців.

Визначити строк дії обмежувального припису до 16 лютого 2022 року.

Відшкодування судових витрат, пов`язаних з розглядом справи про видачу обмежувального припису - віднести на рахунок держави.

Повідомити про прийняте рішення Криворізьке РУП ГУНП у Дніпропетровській області для взяття особи, стосовно якої видано обмежувальний припис, на профілактичний облік.

Рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання.

У випадку проголошення у судовому засіданні лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлений 20 серпня 2021 року.

Відомості про сторони:

Заявник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Заінтересована особа: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , який мешкає: АДРЕСА_1 .

Суддя М.В. Бутенко