ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 квітня 2021 року

м.Суми

Справа №592/9042/20

Номер провадження 22-ц/816/565/21

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Криворотенка В. І. (суддя-доповідач),

суддів - Кононенко О. Ю. , Левченко Т. А.

за участю секретаря судового засідання - Кияненко Н.М.,

сторони:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні Сумського апеляційного суду в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - адвоката Якименко Ольги Ігорівни

на ухвалу Ковпаківського районного суду м. Суми від 19 лютого 2021 року в складі судді Алфьорова А.М., постановленої у м. Суми,

В С Т А Н О В И В:

05 серпня 2020 року до Ковпаківського районного суду м. Суми надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя, а саме - автомобіля OPEL VECTRA, 2008 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , зареєстрованого за ОСОБА_2 .

21 жовтня 2020 року ОСОБА_2 через свого представника адвоката Якименко О.І. подав до Ковпаківського районного суду м. Суми зустрічну позовну заяву до ОСОБА_1 про поділ спільної сумісної власності подружжя, а саме - автомобіля IVEKO EUROTECH 190E27, 1998 року випуску, білого кольору, зареєстрованого за ОСОБА_1

18 лютого 2021 року до Ковпаківського районного суду м. Суми від представника ОСОБА_2 - адвоката Якименко О.І. надійшла уточнена зустрічна позовна заява зі збільшенням позовних вимог, відповідно до якої позивач за зустрічним позовом просить суд визнати спільним сумісним майном подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 земельні ділянки кадастровий номер № :17:001:0072, площею 0,0500 га., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та кадастровий номер № :17:001:0073, площею 0,0700 га., розташованої за адресою: АДРЕСА_1 ; житловий будинок, який є об`єктом незавершеного будівництва, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , на земельній ділянці, кадастровий номер № :17:001:0072 (цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку), загальна площа житлового будинку 225 кв.м.; двокімнатну квартиру за адресою: АДРЕСА_2 , загальна площа 52.71 кв.м., житлова площа 28.8 кв.м.; грошові кошти у сумі 10000 доларів США, що в еквіваленті 281648 грн., які розміщені на ім`я ОСОБА_1 на депозитному рахунку АТ «ОТП Банк»; грошові кошти у сумі 97140 грн., сплачені подружжям на користь ТОВ «Автокредит Плюс» через АТ «Акцент Банк» на виконання публічного договору № АВН0АІ00000127 від 04 квітня 2017 року про надання фінансового лізингу укладеного заявою про приєднання ОСОБА_1 за придбання транспортного засобу автомобіля ЗАЗ SENS, 2014 року випуску, VIN № НОМЕР_3 , реєстраційний № НОМЕР_4 ; грошові кошти у сумі 10000 доларів США, що еквівалентно 281648 грн., які розміщені на ім`я ОСОБА_1 на рахунках АТ «ОТП Банк»; автомобіль IVECO EUROTECH 190Е27, 1998 року випуску, білого кольору, який було зареєстровано на ім`я ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу, укладеного в ТОВ «М.В.Л. Груп», № 6726/17/011491 від 23.12.2017 р.; побутову техніку та меблі.

В порядку поділу спільного майна подружжя визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частину вищевказаного рухомого і нерухомого майна та стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судові витрати.

Одночасно з поданням уточненої зустрічної позовної заяви зі збільшенням позовних вимог представником ОСОБА_2 - адвокатом Якименко О.І. було подано заяву про забезпечення зустрічного позову, яка обґрунтована тим ОСОБА_2 має законне право на половину вищевказаного майна подружжя, зокрема об`єкти нерухомості і на сьогоднішній день існує реальна загроза того, що ОСОБА_1 вчинить дії, які ускладнять виконання можливого рішення суду про задоволення його позову, а тому з метою забезпечення позову необхідно накласти арешт і заборонити вчиняти будь-які дії щодо відчуження вищевказаного нерухомого майна, а саме: земельної ділянки кадастровий номер :17:001:0072, площею 0,0500 га, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 ; земельної ділянки кадастровий номер :17:001:0073, площею 0,0700 га, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 ; житлового будинку, який є об`єктом незавершеного будівництва, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 на земельній ділянці кадастровий номер :17:001:0072 (цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку), загальна проща житлового будинку 225 кв.м.; двокімнатної квартири розташованої за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 52.71 кв.м., житлова площа 28.8 кв.м., придбана ОСОБА_1 в 2005 році на підставі договору купівлі-продажу, ВСЕ/853775, від 10 листопада 2005 року, посвідченого приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу Рибалко К.Д. р № 6118.

Ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми від 19 лютого 2021 року відмовлено у задоволенні заяви представника ОСОБА_2 - адвоката Якименко О.І. про забезпечення зустрічного позову. Своє рішення суд обґрунтовував тим, що заява про забезпечення позову на будинок, який є об`єктом незавершеного будівництва та земельні ділянки, є необґрунтованою, оскільки у суду відсутні підстави та можливість накласти арешт на майно, яке офіційно не існує, у відповідному реєстрі не значиться, державою не визнане, отже застосування такого заходу не призведе до будь-яких обтяжень спірного майна з метою виконання рішення суду у майбутньому у разі задоволення позову, тобто виконання самого принципу забезпечення позову.

Постановляючи рішення про відмову у забезпеченні позову на двокімнатну квартиру розташовану в АДРЕСА_2 , суд виходив з того, що ОСОБА_1 набула право власності на цю квартиру до реєстрації шлюбу з ОСОБА_2 і при цьому адвокатом Якименко О.І. не надано будь-яких належних та допустимих доказів того, що ОСОБА_1 умисно вчиняються дії спрямовані на відчуження спірного майна, задля уникнення виконання можливого рішення суду.

Вказану ухвалу суду представник ОСОБА_2 - адвокат Якименко О.І. оскаржила в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі представник Якименко О.І. , посилаючись на незаконність та необґрунтованість ухвали суду першої інстанції, неправильне застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права, просить її скасувати та постановити нову ухвалу, якою задовольнити подану нею заяву про забезпечення зустрічного позову.

Свої апеляційні вимоги адвокат Якименко О.І. обґрунтовує тим, що вказане нерухоме майно набуте в період шлюбу і воно підлягає поділу між колишнім подружжям, однак виходячи з того, що титульним власником цього майна є ОСОБА_1 , то є достатньо підстав вважати, що вона з метою ускладнення виконання майбутнього рішення може вчинити дії направлені на відчуження спільно нажитого майна.

Звертає увагу на те, що будинок про поділ якого ставиться в зустрічному позові хоч і не введений в експлуатацію, однак його будівництво завершено (готовність 100%), він є спільно нажитим майном і як об`єкт незавершеного будівництва і підлягає поділу, а в квартирі про поділ якої йдеться за кошти ОСОБА_2 був зроблений ремонт, який істотно збільшив її вартість.

Зазначає, що ОСОБА_1 умисно не вводить будинок в експлуатацію так як існує спір про поділ майна.

Крім того, вказує й про те, що ОСОБА_1 в літку 2020 року зверталась до ріелторів з метою продажу спільно нажитого будинку та земельних ділянок, а тому існує реальна загроза невиконанню чи утрудненню виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

У відзиві на апеляційну скаргу представник ОСОБА_1 - адвокат Солошенко Л.Є. з доводами апеляційної скарги не погоджується, просить ухвалу суду першої інстанції залишити без змін. Вказує, що суд першої інстанції приймаючи рішення дійшов законного висновку про відсутність підстав для забезпечення позову, оскільки будинок є самочинним будівництвом, а квартира набута ОСОБА_1 до укладення шлюбу з ОСОБА_2 .

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою I розділу V ЦПК України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника ОСОБА_2 - адвоката Якименко О.І., яка підтримала доводи скарги, пояснення представника ОСОБА_1 - адвоката Солошенко Л.Є., яка заперечувала проти апеляційної скарги, просила ухвалу суду першої інстанції залишити без змін, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, колегія суддів апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Ухвала суду першої інстанції про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову мотивована тим, що накладення арешту на будинок, який є об`єктом незавершеного будівництва та земельні ділянки, є неможливим, оскільки у суду відсутні підстави та можливість накласти арешт на майно, яке офіційно не існує та не значиться у відповідному реєстрі, а квартира про арешт якої йдеться у заяві не є спільно нажитим майном і суду не надано будь-яких належних та допустимих доказів того, що ОСОБА_1 умисно вчиняються дії спрямовані на відчуження спірного майна, задля уникнення виконання можливого рішення суду.

Колегія суддів не може погодитись з таким висновком з урахуванням наступного.

Відповідно до преамбули Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22 грудня 2006 року, забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з ч. 1 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходиться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії.

Як роз`яснено у пункті 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Також, вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення у разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду у разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками цього судового процесу.

Отже, за змістом вищезазначених норм закону, заходи забезпечення позову застосовуються судом як засіб запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів особи та як гарантія реального виконання рішення суду у випадку задоволення позову.

Вказаних вимог закону та судової практики суд першої інстанції не дотримався та не врахував, у зв`язку з чим прийняв рішення за заявою про забезпечення позову, яке не може вважатись законним.

Так, ухвала суду в порушення п. 3 ч. 1 ст. 260 ЦПК України не має мотивів з яких суд дійшов висновку про відсутність підстав для забезпечення позову, шляхом накладення арешту на земельні ділянки, оскільки в мотивувальній частині ухвали суд лише навів мотиви з яких він відмовляє в забезпеченні позову щодо будинку, як об`єкту незавершеного будівництва та вище вказаної квартири. При цьому, вищевказані земельні ділянки є самостійними предметами спору сторін і в заяві ставиться питання про накладення арешту на них, з метою забезпечення зустрічного позову.

Не може колегія суддів знайти законним й висновок суду про відсутність правових підстав для забезпечення позову щодо будинку, який є об`єктом незавершеного будівництва, оскільки з матеріалів справи вбачається, що цей об`єкт незавершеного будівництва є предметом спору сторін, який оцінюється сторонами в значну вартість і може бути предметом спільної сумісної власності подружжя щодо поділу якого судом може бути прийняте рішення за наслідками розгляду зустрічного позову.

Звертає увагу колегія суддів й на передчасність висновків суду в частині того, що вказана квартира АДРЕСА_2 не є спільно нажитим майном подружжя, оскільки суд при розгляді заяви про забезпечення позову вийшов за межі своїх повноважень і фактично надав оцінку доказам та прийняв рішення по суті позовних вимог за зустрічним позовом ОСОБА_2 щодо предмета спору, у той час як вирішуючи питання про забезпечення позову суд зобов`язаний лише перевірити чи виник між сторонами спір та чи існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Що стосується суті питань поставлених у заяві представника ОСОБА_2 - адвоката Якименко О.І. про вжиття заходів забезпечення зустрічного позову, то колегія суддів виходить з наступного.

Так, як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у шлюбі і у них виник спір щодо поділу майна, яке на їх думку є спільною сумісною власністю подружжя. У зустрічному позові ОСОБА_2 ставиться питання про поділ нерухомого майна титульним власником якого є ОСОБА_1 , а саме - земельної ділянки кадастровий номер :17:001:0072, площею 0,0500 га, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 ; земельної ділянки кадастровий номер :17:001:0073, площею 0,0700 га, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 ; житлового будинку, який є об`єктом незавершеного будівництва, розташованого в АДРЕСА_1 загальна проща житлового будинку 225 кв.м.; двокімнатної квартири розташованої за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 52.71 кв.м., житлова площа 28.8 кв.м., придбана ОСОБА_1 в 2005 році на підставі договору купівлі-продажу, ВСЕ/853775, від 10 листопада 2005 року.

Враховуючи те, що між сторонами дійсно існує спір, зокрема, який стосується вказаного нерухомого майна, титульним власником якого є позивач за первісним позовом ОСОБА_1 та яка має законні права на вчинення дій по відчуженню цього майна, то існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду вразі задоволення зустрічного позову щодо поділу майна подружжя, то колегія суддів приходить до висновку про необхідність задоволення заяви представника ОСОБА_2 - адвоката Якименко О.І. про вжиття заходів забезпечення позову у вигляді накладення арешту на вказані нерухоме майно шляхом заборони вчинення будь-яких дій по відчуженню цього майна.

При цьому колегія суддів враховує, що даний вид забезпечення зустрічного позову є співмірним із заявленими у позові вимогами і не призведе до істотного обмеження прав ОСОБА_1 , як титульного власника цього майна.

З урахуванням викладеного, оскаржувана ухвала не може вважатись такою, що постановлена з додержанням норм процесуального закону, а тому підлягає скасуванню на підставі п. п. 3, 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України з постановленням нової ухвали про задоволення заяви представника ОСОБА_2 - адвоката Якименко О.І. про вжиття заходів забезпечення зустрічного позову.

Керуючись ст. ст. 367- 369, 374, 376, 381-384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - адвоката Якименко Ольги Ігорівни - задовольнити.

Ухвалу Ковпаківського районного суду м. Суми від 19 лютого 2021 року про відмову у забезпеченні позову - скасувати.

Заяву представника ОСОБА_2 - адвоката Якименко Ольги Ігорівни про забезпечення зустрічного позову - задовольнити.

Вжити заходи забезпечення зустрічного позову шляхом накладення арешту і заборони ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_5 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 ) вчиняти будь-які дії щодо відчуження наступного нерухомого майна:

- земельної ділянки кадастровий номер :17:001:0072, площею 0,0500 га, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 ;

- земельної ділянки кадастровий номер :17:001:0073, площею 0,0700 га, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 ;

- житлового будинку, який є об`єктом незавершеного будівництва, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 на земельній ділянці кадастровий номер :17:001:0072 (цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку), загальна проща житлового будинку 225 кв.м.;

- двокімнатної квартири розташованої за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 52.71 кв.м., житлова площа 28.8 кв.м., придбана ОСОБА_1 в 2005 році на підставі договору купівлі-продажу, ВСЕ/853775, від 10 листопада 2005 року, посвідченого приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу Рибалко К.Д. р № 6118.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і на неї може бути подана касаційна скарга протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий - В.І. Криворотенко

Судді: Т.А. Левченко

О.Ю. Кононенко