ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/4820/528/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2021 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд у складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Янчук Т.О. (суддя-доповідач),

Купельського А.В., Ярмолюка О.І.,

секретаря: Журбіцького В.О.,

учасники справи: ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 22 лютого 2021 року (суддя Мазурок О.В.) за заявою ОСОБА_1 про забезпечення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінмарк», публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» в особі ліквідатора Білої Ірини Володимирівни, третя особа ОСОБА_4 , про визнання недійсними договорів,

в с т а н о в и в :

У листопаді 2019 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3 , ТОВ «Фінансова компанія «Фінмарк», ПАТ «Комерційний банк «Надра» в особі ліквідатора Білої Ірини Володимирівни, третя особа ОСОБА_4 , в якому просила визнати недійсним договір №155/МК/2008-980 від 13.05.2019 року укладений між ПАТ КБ «Надра» та ТОВ «ФК «ФІНМАРКЕТ» купівлі-продажу (відступлення) права вимоги за кредитним договором №155/МК/2008-980 від 04.09.2008 року; визнати недійсним договір №911/04-19к від 17.05.2019 року купівлі-продажу (відступлення) права вимоги за кредитним договором №155/МК/2008-980 від 04.09.2008 року, укладений між ТОВ «ФК «ФІНМАРКЕТ» та ОСОБА_3 з дня його укладення.

З метою забезпечення зазначеного позову в лютому 2021 року ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою в якій просила накласти арешт на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 та заборонити державному реєстратору прав на нерухоме майно вносити зміни до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, вчиняти будь-які дії (у тому числі реєстрацію та перереєстрацію права власності, внесення записів про накладення арештів, заборон на відчуження, записів про іпотеку інші дії передбачені чинним законодавством), окрім дій по виконанню ухвали суду.

Заявник посилався на те, що 18.02.2021 року вона отримала письмову вимогу від ОСОБА_3 в якій остання повідомила, що вона набула право вимоги до ОСОБА_4 та ОСОБА_1 на стягнення загальної заборгованості в розмірі 3 770 429,19 грн. та має намір здійснити звернення стягнення на предмет іпотеки - житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 шляхом позасудового врегулювання на підставі договору іпотеки шляхом передачі іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки або шляхом продажу предмета іпотеки будь-якій особі покупцеві.

Отримавши таку вимогу ОСОБА_3 , ОСОБА_1 зазначає, що має достатньо обґрунтовані припущення, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно утруднити чи унеможливити виконання рішення суду у разі задоволення її позову.

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 22 лютого 2021 року заяву про забезпечення позову задоволено.

Накладено арешт на будинок АДРЕСА_1 .

Задовольняючи заяву суд першої інстанції дійшов висновку, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду у разі задоволення позову повністю або частково.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 , посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржувану ухвалу та прийняти нову, якою відмовити у задоволенні заяви про забезпечення позову.

Апеляційну скаргу мотивовано тим, що суд першої інстанції при постановленні оскаржуваної ухвали дійшов помилкового висновку саме про наявність підстав для задоволення заяви про забезпечення позову, оскільки заявником не надано належних та достатніх доказів того в чому саме полягає реальна загроза невиконання чи утруднення виконання судового рішення. Також судом не з`ясовано чи дійсно забезпечення позову у визначений спосіб гарантує виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог, відсутнє обґрунтування щодо співмірності вжитих заходів забезпечення позову із заявленими вимогами.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Апелянт ОСОБА_3 та її представник ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Надійшла заява від представника ОСОБА_5 про розгляд справи без її участі та ОСОБА_3 .

В судовому засіданні ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 заперечували проти доводів апеляційної скарги, просили залишити її без задоволення.

Інші учасники в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Заслухавши доповідача, пояснення учасників судового засідання, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до вимог ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Згідно з частиною 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом встановлено, що в провадженні Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ТОВ «Фінансова компанія «Фінмарк», ПАТ «Комерційний банк «Надра» в особі ліквідатора Білої Ірини Володимирівни, третя особа ОСОБА_4 , про визнання недійсним договору від 13.05.2019 року укладеного між ПАТ «Комерційний банк «Надра» та ТОВ «ФІНМАРКЕТ» купівлі-продажу (відступлення) права вимоги за кредитним договором від 04.09.2008 року, та договору від 17.05.2019 року купівлі-продажу (відступлення) права вимоги за кредитним договором від 04.09.2008 року, укладеного між ТОВ «ФК «ФІНМАРКЕТ» та ОСОБА_3 ..

16 лютого 2021 року ОСОБА_3 у зв`язку з набуттям прав вимоги за кредитним договором, звернулась до ОСОБА_4 та ОСОБА_1 про погашення кредитної заборгованості в повному обсязі, у випадку непогашення кредитної заборгованості, буде вирішуватися питання щодо позасудового порядку звернення стягнення на предмет іпотеки.

Відповідно до частини другої статті 149 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Під забезпеченням позову слід розуміти вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують реальне виконання судового рішення, прийнятого за його позовом. Інститут забезпечення позову спрямований проти несумлінних дій відповідача, який може приховати майно, розтратити його, продати, знецінити.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

За змістом п.1, 2 ч.1 ст.150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії.

Згідно з роз`ясненнями, які містяться в пунктах 4, 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006р. №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Згідно з ч.3 ст.150 ЦПК України заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду, наприклад реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Накладаючи арешт на житловий будинок АДРЕСА_1 , суд першої інстанції за наявними доказами, які містяться в матеріалах справи, правильно виходив із того, що між сторонами дійсно виник спір, ОСОБА_3 здійснюються підготовчі дії щодо реалізації предмета іпотеки за кредитним договором та невжиття вказаних заходів забезпечення позову в разі його задоволення може істотно ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Такий вид забезпечення позову є співмірним і відповідає заявленим позовним вимогам, є необхідним і достатнім для забезпечення виконання можливого судового рішення про задоволення позову.

Таким чином, вирішуючи заяву про забезпечення позову, суд першої інстанції з дотриманням вимог статей 149, 150, 153, 263 ЦПК України повно, всебічно та об`єктивно з`ясував обставини справи, надав правильну правову оцінку заявленим стороною позивача ризикам утруднення чи неможливості виконання можливого рішення суду про задоволення позову і вірно оцінив співмірність вимог заяви про забезпечення позову із позовними вимогами позову.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, судом застосовано правильно норми права, а наведені у скарзі доводи не дають підстав для висновку про незаконність судового рішення.

Ухвала суду першої інстанції постановлена з додержанням норм процесуального права і підстав для її скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 22 лютого 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 12 квітня 2021 року.

Судді Т.О. Янчук

А.В. Купельський

О.І. Ярмолюк