Справа № 489/2315/20
Провадження №2/489/275/21
РІШЕННЯ

іменем України

07 квітня 2021 року м. Миколаїв

Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі головуючого судді Кирильчука О.І., за участі секретаря судового засідання Ковальової С.В., розглянувши в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до акціонерного товариства «КРЕДОБАНК» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

встановив:

В травні 2020 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 17.03.2020 приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Барбуляк Х.М., що зареєстрований в реєстрі за № 770 (далі- виконавчий напис №770).

На обґрунтування позовних вимог зазначив, що виконавчий напис вчинений з порушенням вимог чинного законодавства України, так як подані банком приватному нотаріусу документи не підтверджували безспірність заборгованості позивача, будь-яких вимог про звернення стягнення на предмет застави або про дострокове повернення кредитних коштів, позивач від банку не отримував. Також, позивач не погоджується з сумою заборгованості на яку винесено спірний виконавчий напис, оскільки розрахунок відсотків та пені здійснено із порушенням норм діючого законодавства, заборгованість за основною сумою кредиту стягнуто достроково, в порушення норм діючого законодавства та в період дії карантину, порушено процедуру звернення стягнення на заставне майно. Вважає, що спірний виконавчий напис є таким, що не підлягає виконанню.

Ухвалою Ленінського районного суду міста Миколаєва від 29.05.2020 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою Ленінського районного суду м.Миколаєва від 29.05.2020 року задоволено заяву позивача та зупинено стягнення за спірним виконавчим написом нотаріуса №770.

Відповідач у своєму відзиві просив суд відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 в повному обсязі, обґрунтовуючи свою позицію тим, що твердження позивача не відповідають дійсності, оскільки позивачем було грубо порушено умови кредитного договору, досудова вимога щодо виконання договірних зобов`язань була особисто отримана позивачем, але не виконана та проігнорована. В Державному реєстрі обтяжень рухомого майна зареєстровано звернення стягнення одночасно з відправленням досудової вимоги боржнику, а виконавчий напис №770 від 17.03.2020 року вчинений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Барбуляк Х.М., вчинено з дотриманням чинного законодавства, оскільки заборгованість є безспірною. Кредитна заборгованість позичальника на дату вчинення виконавчого напису існувала та була саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, що становить загальну суму 470771,06 грн. На час вчинення виконавчого напису, зазначена сума кредитного боргу, позивачем не оспорювалась в судовому порядку. Виконавчий напис є законним скільки для його вчинення було дотримано процедуру визначену чинним законодавством.

Дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази та встановивши фактичні обставини справи, суд дійшов наступного.

Із матеріалів справи встановлено, що 31.10.2016 року між позивачем та Публічним акціонерним товариством «Кредобанк» (правонаступником якого є АТ «Кредобанк») було укладено кредитний договір №4645/20161, за умовами якого позивач отримав 575 577 грн 12 коп. кредитних коштів за умов повернення їх частинами до 30.10.2023 року та сплати поцентів на придбання автомобіля «SUZUKI GRAND VITARA» 2016 року випуску.

17.03.2020 року приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Барбуляк Х.М. вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №770, яким звернуто стягнення на транспортний засіб «SUZUKI GRAND VITARA» 2016 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_1 та переданий в заставу АТ «Кредобанк», заборгованість за вищевказаним кредитним договором за період з 16.03.2019 року по 16.03.2020 року у розмірі 470771 грн. 06 коп., з яких:

- заборгованість за кредитом - 442 752,84 грн.;

- заборгованість за відсотками - 8 622,23 грн.;

- заборгованість по пені за період з 16.03.2019 року по 16.03.2020 року - 17395,99 грн.;

- плата нотаріусу за вчинення виконавчого напису - 2000 грн.

Постановою приватного виконавця виконавчого округу Миколаївської області Баришніковим А.Д. від 07.05.2020 року при примусовому виконанні спірного виконавчого напису звернуто стягнення на рухоме майно, а саме: транспортний засіб «SUZUKI GRAND VITARA» 2016 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , виданого 28.10.2016 року Центром 4841.

Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування, насамперед, встановлюються Законом України «Про нотаріат», Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22.02.2012 за № 282/20595, (далі - Порядок) та іншими нормативними актами.

Згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно з пунктом 2 розділу «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 №1172 (далі - Перелік), для одержання виконавчого напису додаються: оригінал кредитного договору; засвідчена виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.

Відповідно до статті 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Аналогічні вимоги передбачено пунктом 3.1 глави 16 Порядку.

Підставами оскарження виконавчих написів може бути як порушення нотаріусом процедури вчинення напису (наприклад, неповідомлення боржника про вимогу кредитора), так і необґрунтованість вимог до боржника.

При вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню правове значення має не лише перевірка додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком, а й перевірка доводів боржника в повному обсязі та встановлення обставин, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Такий правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду України від 05.07.2017 року у справі №6-887цс17 та Верховного Суду від 19.09.2018 року у справі №207/1587/16 (провадження №14-12559св18), 12.12.2018 року у справі №205/6301/16-ц (провадження 61-30321св18).

Пунктом 10 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 №2 «Узагальнення судової практики розгляду справ про оскарження нотаріальних дій або відмову в їх вчиненні» роз`яснено, що однією з об`єктивних причин оскарження виконавчих написів є поверхневий підхід нотаріуса до вирішення питання про можливість вчинення виконавчого напису у кожному конкретному випадку. Поза увагою нотаріуса часто лишається те, що стягувачі, звертаючись за вчиненням виконавчого напису, необґрунтовано завищують суми своїх вимог, включаючи до їх складу всі санкції, комісії, винагороди, або звертаються про стягнення спірного боргу.

Як зазначив Верховний Суд України в своїй постанові від 05.07.2017 року по справі №754/9711/14-ц, безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які, згідно із відповідним Переліком, є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

З огляду на наведене та з урахуванням приписів ст.ст.15, 16, 18 ЦК України, ст.ст.50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.

Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень ст.ст.87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

При цьому законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів.

За змістом пункту 4.9 кредитного договору №4645/2016 від 31.10.2016 року Банк вправі вимагати дострокового повернення кредиту, процентів, комісій та інших належних до сплати платежів за цим Договором, про що письмово повідомляє Позичальника.

Пунктом 4.10 кредитного договору №4645/2016 від 31.10.2016 року встановлено обов`язок позичальника протягом 30 банківських днів з моменту отримання письмової вимоги Банку достроково повернути кредит, проценти, комісії та інші належні до сплати платежі за Договором.

На підтвердження безспірності заборгованості позивача, відповідачем надано нотаріусу договір застави від 31.10.2016 року, яким забезпечено виконання зобов`язань ОСОБА_1 , які виникають з кредитного договору №4645/2016 від 31.10.2016 року, копію розрахунку заборгованості за договором кредиту №4645/2016 від 31.10.2016 року ОСОБА_1 ( НОМЕР_3 ) за період 31.10.2016 року по 16.03.2020 року із зазначенням суми заборгованості за кредитом, відсотками, розрахунком комісії, розрахунком пені по простроченій заборгованості за період з 16.03.2019 року по 16.03.2020 року; копію кредитного договору №4645/2016; копію досудової вимоги щодо виконання договірних забов`язань від 30.01.2020 року на ім`я ОСОБА_1 ; копія опису-вкладення у цінний лист на ім`я ОСОБА_1 повідомлення - вимоги №27-4258/20 від 30.01.2020 року на 1 арк.; копію згрупованого відправлення на ім`я ОСОБА_1 . При цьому, будь-які докази належного отримання ОСОБА_1 вимоги банку про дострокове повернення кредитних коштів, відсутні, що свідчить про те, що приватний нотаріус вчинив виконавчий напис без підтвердження фактичного отримання позивачем вимоги банку про усунення порушень за кредитним договором.

За таких обставин, враховуючи, що оскаржуваний виконавчий напис вчинено з порушенням вимог статті 88 Закону України «Про нотаріат», так як на момент вчинення спірного виконавчого напису нотаріусом не перевірено відсутність ознак безспірності заборгованості за кредитними правовідносинами, що виникли між сторонами, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Вказані обставини свідчать, що не отримавши письмову вимогу банку позивач був позбавлений можливості бути вчасно проінформованим про наявність заборгованості та можливості або оспорити вимоги відповідача, або ж виконати їх, що не може свідчити про безспірність суми, пред`явленої до стягнення.

Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

За таких обставин та враховуючи, що оскаржуваний виконавчий напис вчинено з порушенням вимог ст.88 Закону України «Про нотаріат», так як вказану у виконавчому написі суму боргу не можна вважати безспірною, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню 840,80 грн. судового збору, сплаченого позивачем при зверненні до суду, та 420,40 грн. судового збору за забезпечення позову.

Підстави для скасування заходів забезпечення позову відсутні, оскільки позов задоволено.

Керуючись статтями 12, 13, 158, 259, 263-265,268 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позов задовольнити повністю.

Визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис, вчинений 17.03.2020 приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Барбуляк Христиною Миколаївною, зареєстрований в реєстрі за №770, яким звернуто стягнення на транспортний засіб «SUZUKI GRAND VITARA», 2016 року випуску, шасі НОМЕР_4 , коричневого кольору, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_1 , в рахунок задоволення вимог акціонерного товариства «Кредобанк»» за період з 16.03.2019 року по 16.03.2020 року включно, у загальному розмірі 470771 (чотириста сімдесят тисяч сімсот сімдесят одна) гривня 06 копійок.

Стягнути з акціонерного товариства «Кредитбанк» на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 1261,20 грн.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційну скаргу може бути подано до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його постановлення.

Відомості про учасників справи:

позивач - ОСОБА_1 , РНОКППНОМЕР_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ;

відповідач - акціонерне товариство «Кредобанк», місцезнаходження: м.Львів, вул.Сахарова,78, ;

Суддя

Повний текст судового рішення складений 12.04.2021 року.