Ухвала

19 серпня 2021 року

м. Київ

справа № 199/3969/19

провадження № 61-8486св20

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

Русинчука М. М. (суддя-доповідач), Антоненко Н. О., Крата В. І.,

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - Державна казначейська служба України,

третя особа - прокуратура Дніпропетровської області ,

розглянув у попередньому судовому засіданні в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційні скарги ОСОБА_1 та Прокуратури Дніпропетровської області на рішення Ленінського районного суду міста Дніпропетровська від 05 грудня 2019 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 30 квітня 2020 року,

ІСТОРІЯ СПРАВИ

У травні 2019 ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ДКС України про відшкодування моральної шкоди.

Короткий зміст рішень судів попередніх інстанцій

Рішенням Ленінського районного суду міста Дніпропетровська від 05 грудня 2019 року позов задоволено часткового.

Стягнуто із Державного казначейства України за рахунок коштів державного бюджету із Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі

1 500 000,00 грн.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 30 квітня 2020 року апеляційні скарги Прокуратури Дніпропетровської області, ОСОБА_1 , ДКС України залишено без задоволення.

Рішення Ленінського районного суду міста Дніпропетровська від 05 грудня 2019 року залишено без змін.

Аргументи учасників справи

У червні 2020 року до Верховного Суду від Прокуратури Дніпропетровської області, ОСОБА_1 надійшли касаційні скарги на рішення Ленінського районного суду міста Дніпропетровська від 05 грудня 2019 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 30 квітня 2020 року.

Рух справи

Ухвалами Верховного Суду від 04 червня 2020 року від 30 червня 2020 року відкрито касаційне провадження за касаційними скаргами та витребувано справу із суду першої інстанції.

В ухвалі від 04 червня 2020 року вказано, що підставою касаційного оскарження заявник зазначає порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, зокрема, що апеляційний суд в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 вересня 2018 року у справі № 686/23731/15-ц.

В ухвалі від 30 червня 2020 року вказано, що підставою касаційного оскарження заявник зазначає порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, зокрема, що апеляційний суд в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновків щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 вересня 2018 року у справі № 686/23731/15-ц, постановах Верховного Суду від 27 березня 2019 року у справі № 337/3548/16-ц, від 28 листопада 2018 року у справі № 214/6982/13-ц, від 27 березня 2019 року у справі № 405/7623/16-ц, від 19 грудня 2018 року у справі № 554/14795/15-ц, від 18 квітня 2019 року у справі № 405/2130/16-ц.

Тому колегія суддів, з урахуванням категорії та складності справи, призначає справу до судового розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи у складі колегії з п`яти суддів.

Щодо клопотання про участь у судовому засіданні

У касаційній скарзі прокурор Дніпропетровської області порушує клопотання про розгляд справи за участю прокурора Генеральної прокуратури України та сторін у справі.

Європейський суд з прав людини вказав, що процедура допуску скарг до розгляду та провадження виключно з питань права, на відміну від того, що стосується питань фактів, може відповідати вимогам статті 6 Конвенції, навіть якщо скаржнику не була надана можливість бути особисто заслуханим апеляційним чи касаційним судом, за умови, якщо відкрите судове засідання проводилось у суді першої інстанції і якщо суди вищої інстанції не мали встановлювати факти справи, а тільки тлумачити відповідні юридичні норми (ZHUK v. UKRAINE, № 45783/05, § 32, ЄСПЛ, від 21 жовтня 2010 року).

Згідно з частиною першою статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу. У разі необхідності учасники справи можуть бути викликані для надання пояснень у справі.

У частині тринадцятій статті 7 ЦПК України передбачено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи.

Тлумачення вказаних норм свідчить, що виклик учасників справи для надання пояснень у справі вирішується Верховним Судом з урахуванням встановленої необхідності таких пояснень. Оскільки Верховним Судом не приймалось рішення про виклик осіб, які беруть участь у справі, для надання пояснень, і така необхідність відсутня, тому в задоволенні клопотання прокурора необхідно відмовити.

Керуючись статтями 33, 34, 260, 400, 401 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання про участь у судовому засіданні представника Генеральної прокуратури України відмовити.

Справу № 199/3969/19 призначити до судового розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи у складі колегії з п`яти суддів.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: М. М. Русинчук

Н. О. Антоненко

В. І. Крат