Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

Справа № 126/2076/20

Провадження № 2/126/144/2021

"29" березня 2021 р. м. Бершадь

Бершадський районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді Рудя О.Г.

секретар Кучанська В.М.,

представника позивача адвоката Мазур С.М.

представника відповідача адвоката Пригузи С.Д.

відповідача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Бершадь цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_3 звернулася до суду з вказаним позовом та просить визначити їй, як спадкоємцю першої черги за законом, додатковий трьохмісячний строк для прийняття спадщини, що належала померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 .

В обґрунтування вимог вказала, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати ОСОБА_5 ..

Після смерті ОСОБА_5 відкрилася спадщина на належне їй

майно, а саме на земельну ділянку та житловий будинок.

При житті мати зробила заповіт, яким заповіла все своє майно її сестрі ОСОБА_6 .. Вона є спадкоємцем першої черги за законом та відповідно до ст. 1241 Цивільного кодексу України являється суб`єктом права на обов`язкову частку як непрацездатна особа, оскільки являється пенсіонером.

Маючи намір оформити спадщину належним чином вона звернулася до нотаріальної контори за місцем проживання, де їй було роз`яснено, що відповідно до законодавства України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини, що нею не було зроблено.

Вона є громадянка Росії, проживає в Російській Федерації. До 2015 року вона проживала в м. Омськ та регулярно спілкувалася листами з матір`ю, сестрами та братом.

В 2015 році вона переїхала на постійне місце проживання в м. Санкт-Петербург і в зв`язку з погіршенням відносин між країнами та сімейними відносинами їхні зв`язки з рідними припинились, в результаті чого вона нічого не знала про свою родину взагалі та про смерть матері в тому числі.

В 2020 році вони відновили спілкування з сестрами, від яких вона дізналась, що мама померла ще у 2017 році.

Внаслідок зазначеного вона позбавлена можливості набути право на спадкування майна, яке належало померлій ОСОБА_7 і тому змушена звернутися із даним позовом в суд.

Посилаючись на вказані обставини, вважає, що строк для прийняття спадщини вона пропустила з поважних причин, тому просить надати їй додатковий трьохмісячний строк для подання нею заяви про прийняття спадщини.

Згідно відзиву на позов, відповідач ОСОБА_1 просить відмовити у задоволенні позову, мотивуючи тим, що названі позивачем причини не є об`єктивними непереборними та істотними труднощами, які відповідно до положень ч. 3 ст. 1272 ЦК України можуть бути визнані поважними для визначення додаткового строку для прийняття спадщини. У позовній заяві позивач зазначає, що про смерть матері ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 вона не знала до 2020 року з незалежних від неї причин. Дані твердження є неправдивими та не підтверджені належними доказами і вводять суд в оману. Так, відповідно до роздруківки телефонної переписки з ОСОБА_8 (невістка її брата ОСОБА_4 ) до позивача від 10.12.2017 року, про смерть матері ОСОБА_3 дізналася в той день, коли мама померла (роздруківка з телефону додана до відзиву). Довідка, яка видана 21.07.2020 року на ім`я ОСОБА_2 , виконавчим комітетом Кидрасівської сільської ради зазначає лише факт проживання членів колгоспного двору за 1971-1973 роки. Позивач є громадянкою Російської Федерації і за межі України виїхала із села Кидрасівка після 1986 року. Отже вона не проживала у селі більше 30 років. Проживання в іншому населеному пункті, необізнаність про наявність спадкового майна не є такими причинами, які позбавляли позивача можливості звернутися із заявою про прийняття спадщини в установлений законом строк. Також позивач у позовній заяві зазначила, що вона зверталася до нотаріальної контори за місцем проживання, однак доказів звернення до матеріалів позову не додано.

Представник позивача адвокат Мазур С.М. в судому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Вказала, що нею до початку судового розгляду було подано заяву про змінення підстав позову, а саме: поважною обставиною, яка перешкодила ОСОБА_3 вчасно звернутись до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини після смерті матері, є велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємця і місцем знаходження спадкового майна. Просить позов задоволити саме з цих підстав, оскільки вважає їх поважними, а тому ОСОБА_3 можливо визначити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини.

Відповідач ОСОБА_1 та її представник - адвокат Пригуза С.Д. в судовому засіданні підтримали надані заперечення проти позову, позов не визнали, вважають його необґрунтованим з будь-яких підстав. Позивачка була повідомлена про смерть матері одразу в день її смерті, тобто ще ІНФОРМАЦІЯ_1 . Проживання в іншому населеному пункті, необізнаність про наявність спадкового майна не є такими причинами, які позбавляли ОСОБА_9 можливості звернутися із заявою про прийняття спадщини в установлений законом строк. Жодних поважних причин для визначення додаткового строку для прийняття спадщини ні позивач, ні її представник суду не надали.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позов визнала, вважає що є всі підстави для його задоволення, оскільки її сестра ОСОБА_9 має таке ж право на спадщину, як і інші діти ОСОБА_5 .. Її сестра ОСОБА_1 при оформленні спадщини подала неправдиву довідку про склад сімї до нотаріуса, в якій небуло зазначено ще одного спадкоємця покійної матері її доньки ОСОБА_3 ..

Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, надав до суду письмово завірену приватним нотаріусом Чечельницького районного нотаріального округу вінницької області Мілько А.М. заяву, про розгляд справи за його відсутності, а також зазначив, що спадкоємець за законом ОСОБА_9 , ним особисто через невістку ОСОБА_8 була повідомлена про смерть матері ОСОБА_5 , в день її смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та зібрані в ній докази, приходить до висновку що позовні вимоги не підлягають задоволенню виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_5 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , видане повторно виконавчим комітетом Кидрасівської сільської ради Бершадського району Вінницької області 03.05.2018 року, актовий запис - № 08.

Позивачка ОСОБА_3 є донькою померлої ОСОБА_5 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 Голдашівською сільською радою Бершадського району Вінницької області від 18.09.1961 року, довідкою виданою Кидрасівською сільською радою Бершадського району Вінницької області 21.07.2020 року № 268.

Згідно із ч. 1, 2 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третястатті 46 цього Кодексу).

Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Згідно із ч. 1, 2 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто.

Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Згідно із п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 року, при розгляді справ про визначення додаткового строку для прийняття спадщини судам слід перевіряти наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

У матеріалах справи відсутнє підтвердження звернення позивача до нотаріуса з метою прийняття спадщини та отримання нею постанови про відмову нотаріуса у прийнятті такої заяви чи у видачі свідоцтва на спадкове майно, у зв`язку з пропуском нею строку для прийняття спадщини.

Суд констатує, що прийняття спадщини є правом спадкоємця й залежить виключно від його власної волі. Вчинення або не вчинення спадкоємцем дій, з якими законодавець пов`язує прийняття спадщини, має визначальне значення для висновку про дотримання ним процедури входження у спадкування.

У постанові Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» вказано, зокрема, що спадкоємець є таким, що спадщину не прийняв, якщо свідомо, за відсутності будь-яких перешкод своєчасно не вчиняв дії з прийняття спадщини протягом шести місяців з моменту її відкриття.

Згідно з частиною третьою статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; ці обставини визнані судом поважними.

Подібний висновок викладений Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року № 6-1320цс17. З указаним висновком погодився Верховний Суд у постанові від 01 квітня 2019 року у справі № 643/3049/16-ц (провадження № 61-39398св18).

З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви.

Разом з тим, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: тривала хвороба спадкоємців; велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо.

При цьому, судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна та відкриття спадщини, похилий вік, непрацездатність, невизначеність між спадкоємцями, хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови тощо.

Якщо ж у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через відсутність інформації про смерть спадкодавця, то правові підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні.

Подібна правова позиція міститься у постановах Верховного Суду від 11 липня 2018 року у справі № 381/4482/16-ц (провадження № 61-12844св18).

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України - суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи та витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

За змістомстатті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Реалізація принципу змагальності в цивільному процесі та доведення перед судом обґрунтованості своїх вимог є конституційною гарантією (ст. 129 Конституції України), що передбачено і ст. 12 ЦПК України.

На суд покладається обов`язок розгляду цивільної справи в межах заявлених сторонами вимог на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом.

Рішення може бути обґрунтоване лише доказами, одержаними у визначеному законом порядку та дослідженими в тому судовому засіданні, в якому ухвалюється рішення. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Встановлюючи наявність або відсутність фактів, якими обґрунтовувалися вимоги чи заперечення, визнаючи одні та відхиляючи інші докази, суд має свої дії мотивувати та враховувати, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

ОСОБА_3 звернувшись з даним позовом до суду поважними причинами пропуску строку зазначила, що вчасно не прийняла спадщину протягом шести місяців з моменту її відкриття, оскільки є громадянкою Росії, проживає в Російській Федерації. До 2015 року вона проживала в м. Омськ та регулярно спілкувалася листами з матір`ю, сестрами та братом. В 2015 році вона переїхала на постійне місце проживання в м. Санкт-Петербург і в зв`язку з погіршенням відносин між країнами та сімейними відносинами їхні зв`язки з рідними припинились, в результаті чого вона нічого не знала про свою родину взагалі та про смерть матері в тому числі. Лише в 2020 році вони відновили спілкування з сестрами, від яких вона дізналась, що мама померла у 2017 році.

Оцінюючи доводи позивача про поважність причин пропуску строку звернення із заявою про прийняття спадщини, з цих підстав, суд приходить до висновку про відсутність причин, пов`язаних з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій, оскільки не спілкування позивача зі спадкодавцем, а також необізнаність спадкоємця про факт смерті матері не є об`єктивними та непереборними труднощами, з якими закон пов`язує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини.

Саме по собі незнання про смерть спадкодавця без установлення інших об`єктивних, непереборних, істотних труднощів на вчинення дій щодо прийняття спадщини не свідчить про поважність пропуску зазначеного строку. Більше того, такі твердження позивачки спростовані наданими до відзиву роздруківками телефонної переписки ОСОБА_3 з ОСОБА_8 (невісткою відповідача ОСОБА_4 ) з яких вбачається, що позивач дізналася про смерть матері в день її смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Представником позивача адвокатом Мазур С.М. було подано заяву про змінення підстав позову, а саме: поважною обставиною, яка перешкодила ОСОБА_3 вчасно звернутись до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини після смерті матері, просить вважати велику відстань між місцем постійного проживання спадкоємця і місцем знаходження спадкового майна.

Відповідно до ч. 3 ст. 49 ЦПК України, до закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви.

Відповідно до ч. 5 ст. 49 ЦПК України, у разі подання будь-якої заяви, передбаченої пунктом 2 частини другої та частинами третьою і четвертою цієї статті, до суду подаються докази направлення копії такої заяви та доданих до неї документів іншим учасникам справи. У разі неподання таких доказів суд не приймає до розгляду та повертає заявнику відповідну заяву, про що зазначає у рішенні суду.

За таких обставин, суд не приймає заяву про зміну підстави позову до розгляду, та повертає її заявнику, оскільки представником позивача не надано доказів про направлення копії такої заяви іншим учасникам справи.

Також, суд вважає за потрібне зазначити, що представник позивача в своїй заяві не навела жодних доказів того, що в шестимісячний строк з моменту відкриття спадщини, з об`єктивних причин ОСОБА_3 не могла приїхати з Російської Федерації до України. На той час між Україною та Російською Федерацією існувало регулярне залізничне, автомобільне та повітряне сполучення і позивач не була позбавлена можливості прибути в с. Кидрасівка Бершадського району Вінницької області для оформлення спадкових прав. Крім того, позивач мала можливість звернутись з заявою про прийняття спадщини до посольства України в Російській Федерації, направити таку заяву нотаріусу по місцю відкриття спадщини засобами поштового зв`язку. Доказів з приводу наявності перешкод в такому зверненні до суду не надано.

Відповідно до положень частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

З урахуванням викладеного вище, суд погоджується з доводами відповідача ОСОБА_1 , її представника адвоката Пригузи С.Д. і не вбачає підстав для визначення позивачу додаткового строку для прийняття спадщини, оскільки під час розгляду справи ні позивачем ні її представником не було надано суду доказів, щодо поважності причини пропуску шестимісячного строку для подачі заяви про прийняття спадщини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами, що не дозволили позивачу реалізувати свої права як спадкоємця протягом трьох років з дня відкриття спадщини, ОСОБА_3 своїм правом на прийняття спадщини у встановлений законом строк не скористалася, з власної волі не зверталася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті матері, а тому пропустила такий строк без поважних причин , у зв`язку з чим суд вважає, що підстави для задоволення позовних вимог відсутні, а отже у суду відсутні законні підстави для задоволення даного позову.

Відповідно до ст.141 ЦПК України, враховуючи те, що суд відмовляє у задоволенні позову повністю, судові витрати слід залишити за позивачем.

Керуючись ст.ст. 1216, 1217, 1222, 1261, 1268, 1272 -1275, 1296-1298 ЦК України, ст.ст. 6, 12, 141, 263-265, 354, 355 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволені позову ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відмовити.

Судові витрати по сплаті судового збору залишити за позивачем.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 07.04.2021року.

Суддя О. Г. Рудь