Справа № 521/3231/21
Провадження № 2/521/2719/21
25 березня 2021 року м. Одеса
Малиновський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді - Мирончук Н.В.,
секретаря судового засідання - Юраш К.Ю.,
розглянувши у судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Одеська універсальна біржа «Вітязь», про визнання договору купівлі-продажу дійсним,
До Малиновського районного суду м. Одеси звернулась ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Одеська універсальна біржа «Вітязь», про визнання договору купівлі-продажу дійсним.
В обґрунтування своїх вимог, позивач вказала, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_4 - бабуся позивача, а ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_5 - батько позивача.
Як вказує позивач, за життя ОСОБА_4 на підставі договору купівлі-продажу нерухомого майна № 2000-065 И від 10 жовтня 2000 року, зареєстрованого на Одеській універсальній біржі «Вітязь», остання придбала у ОСОБА_2 та ОСОБА_3 квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , однак договір нотаріально не посвідчувався.
Позивач пояснила, що сторони повністю виконали умови договору: відповідачі звільнили квартиру та знялись з реєстрації, ОСОБА_4 зареєструвала своє право власності в ОМБТІ та РОН, зареєструвалась в зазначеній квартирі та проживала в ній до своєї смерті, що підтверджується довідкою про склад сім`ї від 21.06.2018 року.
Також, позивач вказала, що у зв`язку із укладенням шлюбів вона змінила прізвище на « ОСОБА_6 », а згодом - на « ОСОБА_7 ».
Як стверджує ОСОБА_1 , вона є єдиною спадкоємицею померлої ОСОБА_4 , а визнання договору дійсним потрібен їй для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 , яка за життя бажала посвідчити договір нотаріально, проте відповідачі при залишенні квартири не повідомили про наступне їх місце проживання, контактні телефони, повідомили, що не бажають нести витрати на нотаріальне посвідчення договору та не мають часу з`явитись до нотаріальної контори, що унеможливило подальше нотаріальне посвідчення договору та свідчить про їх ухилення від такого посвідчення.
Враховуючи викладене, позивач звернулась до суду з позовною заявою.
Позивач в судове засідання не з`явилась, до суду надала заяву, в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просила суд розглянути справу за її відсутності (а. с. 24).
Відповідачі в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце судового засідання повідомлені належним чином, будь-яких заяв чи клопотань щодо розгляду справи від них не надійшло (а. с. 25 - 27).
Представник третьої особи, до суду не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, будь-яких заяв чи клопотань щодо розгляду справи від нього не надійшло (а. с. 27).
У зв`язку з неявкою відповідачів та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання, в порядку статті 280 ЦПК України, зі згоди позивача, суд вважає можливим провести розгляд справи у відсутності відповідачів та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 223 ЦПК України.
Згідно ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.
Дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, надані письмові докази, відповідно до вимог закону, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності суд дійшов наступного висновку.
Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
На підставі ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого немайнового або майнового права та інтересу.
Згідно ч. ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що 10.10.2000 року між ОСОБА_2 , ОСОБА_3 з однієї сторони та ОСОБА_4 з іншої, було укладено Договір купівлі-продажу нерухомого майна № 2000-065 И, згідно якого ОСОБА_2 та ОСОБА_3 відчужили, а ОСОБА_4 придбала квартиру за адресою: АДРЕСА_1 . Зазначений договір між сторонами був укладений в м. Одесі, на Одеській Універсальній Біржі «Вітязь», та зареєстрований в журналі реєстрації договорів по об`єктах нерухомості за № 2000-065 И, від 10.10.2000 року (а. с. 4).
Відповідно до свідоцтва про смерть, серії НОМЕР_1 , від 19.07.2018 року, ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що зроблено актовий запис № 7445 (а. с. 5).
Згідно довідки про склад сім`ї та реєстрацію № 1197, від 21.06.2018 року, за адресою: АДРЕСА_1 , проживала ОСОБА_4 , 1946 року народження (а. с. 6).
Зі змісту Свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , від 18.08.1970 року, ІНФОРМАЦІЯ_3 народився ОСОБА_5 , батьки якого: ОСОБА_8 та ОСОБА_4 (а. с. 9).
Відповідно до Свідоцтва про народження, серії НОМЕР_3 , від 13.03.1990 року, ІНФОРМАЦІЯ_4 народилась ОСОБА_9 , батьки якої: ОСОБА_5 та ОСОБА_10 (а. с. 11).
Згідно Свідоцтва про смерть, серії НОМЕР_4 , від 26.09.1994 року, ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 (а. с. 10).
03.09.2011 року між ОСОБА_9 та ОСОБА_11 було зареєстровано шлюбу, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб, серії НОМЕР_5 . Прізвище після реєстрації шлюбу: чоловіка - « ОСОБА_6 », дружини - « ОСОБА_6 » (а. с. 12).
Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу, серії НОМЕР_6 , від 19.06.2019 року, між ОСОБА_11 та ОСОБА_12 було розірвано шлюб, про що було складено відповідний актовий запис № 172. Прізвище після розірвання шлюбу: його - « ОСОБА_6 », її - « ОСОБА_6 » (а. с. 13).
Згідно Свідоцтва про шлюб, серії НОМЕР_7 , від 14.08.2020 року, між ОСОБА_13 та ОСОБА_12 було зареєстровано шлюб, про що було зроблено актовий запис № 768. Прізвище після реєстрації шлюбу: чоловіка - « ОСОБА_7 », дружини - « ОСОБА_7 » (а. с. 14).
Зі змісту відповіді Приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Фуфаєвої О.О., № 10/02-14, від 29.01.2019 року, ОСОБА_12 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на майно, та роз`яснено необхідність звернення до суду з позовом про визнання договору купівлі продажу, зареєстрованого на біржі, дійсним (а. с. 15).
Судом встановлено, що на даний час позивач не може прийняти спадщину після смерті ОСОБА_4 , оскільки у діючих на час укладання зазначеного договору у 2000 році та діючих правових нормах на даний час, є протиріччя щодо необхідності нотаріального посвідчення вказаного договору.
Згідно ч. 2 ст. 15 Закону України «Про товарну біржу» №1957 ХІІ від 10.12.91 року, угоди, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню.
Відповідно до ст. 47 ЦК України (в редакції 1963 року), нотаріальне посвідчення угод обов`язкове лише у випадках, встановлених законом. Суд, за позовом сторони, яка виконала усі умови угоди, може визнати таку угоду дійсною.
Згідно з п. 2 ст. 220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами і відбулося повне, або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому випадку нотаріальне посвідчення договору не вимагається.
Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 28.04.1978 року, зі змінами №15 від 15.05.1998 року «Про судову практику по справам про визнання угод недійсними, з підстав недодержання нотаріальної форми», визнаються недійсними тільки угоди, які відповідно до чинного законодавства підлягають обов`язковому нотаріальному посвідченню, зокрема, договори довічного утримання; застави, купівлі - продажу. Якщо така угода виконана повністю або частково однією з сторін, а друга сторона ухиляється від її нотаріального оформлення, суд, на підставі ч. 2 ст. 47 ЦК, за вимогою сторони, яка виконала угоду, її правонаступників або прокурора вправі визнати угоду дійсною.
Суд вважає, що сторони домовилися про усі істотні умови договору купівлі - продажу квартири, виконання договору відбулося.
Статтею 41 Конституції України встановлено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Згідно зі ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Відповідно до ст. 334 ЦК України, право власності на нерухоме майно виникає з моменту посвідчення договору, або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору дійсним, якщо договір відчуження майна підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту такої реєстрації.
Виходячи з системного аналізу вищенаведених норм права та доказів, вивчених у судовому засіданні, суд приходить до висновку про задоволення вимог позивача щодо визнання договору купівлі-продажу квартири дійсним.
Керуючись ст. 15 Закону України «Про товарну біржу» №1957 ХІІ від 10.12.91 року, ст. ст. 16, 220, 334, 638, 658 Цивільного кодексу України, ст. ст. 12, 13, 81, 223, 259, 264, 280 - 284 ЦПК України, суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Одеська універсальна біржа «Вітязь», про визнання договору купівлі-продажу дійсним, задовольнити.
Визнати дійсним договір купівлі-продажу нерухомого майна № 2000-065 И від 10 жовтня 2000 року, зареєстрованого на Одеській універсальній біржі «Вітязь», за яким ОСОБА_2 та ОСОБА_3 продали, а ОСОБА_4 купила квартиру за адресою: АДРЕСА_1 .
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідачів, поданою протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів, з дня вручення йому повного тексту заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.
Рішення може бути оскаржено в порядку та строки, передбачені ст. ст. 354, 355 ЦПК України.

Суддя: Н.В. Мирончук