Справа № 199/6608/18
РІШЕННЯ

Іменем України

31.03.2021 року Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді Якименко Л.Г.

за участю секретаря Маляренко М.Ю.,

позивачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , представників позивачів ОСОБА_3 , представника відповідача Доброгорського О.В. , третьої особи ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Дніпрі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпровський хлібокомбінат №5», третя особа ОСОБА_5 , про відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, -

В С Т А Н О В И В:

Позивачі звернулися до суду із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпровський хлібокомбінат №5», третя особа ОСОБА_5 , про відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

В обґрунтуванні позовних вимог посилалися на те, що 24.12.2016 року, приблизно о 15 годині 00 хвилин, водій ОСОБА_5 , перебуваючи у трудових відносинах з ТОВ «Дніпровський хлібокомбінат №5», виконуючи свої трудові обов`язки, а саме роботу водія, керуючи технічно справним автомобілем «ГАЗ 3302», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , виданого 25.07.2014 року, належить ТОВ «Дніпровський хлібокомбінат №5», здійснював рух за межами населеного пункту по автодорозі Т-04-01 сполученням «Дніпропетровськ-Васильківка-Покровське-Гуляйполе-Токмак-Мелітополь», яка проходить по території Синельниківського району Дніпропетровської області, зі сторони м. Синельникове у напрямку м. Дніпро.

Під час руху водій ОСОБА_5 , маючи об`єктивну можливість при необмеженій видимості та оглядовості завчасно виявити автомобілі, що рухаються по зустрічній смузі для руху зі сторони м.Дніпро в напрямку м.Синельникове, при відсутності зовнішніх факторів, що змушували негайно виконувати ті або інші вимоги Правил дорожнього руху України, проявляючи злочинну самовпевненість, але легковажно розраховуючи на їх відвернення, не врахував дорожню обстановку, не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, не діяв таким чином, щоб не наражати на небезпеку життя та здоров`я громадян, будучи неуважним до дорожньої обстановки та її змінам, нехтуючи перевагою автомобілів, що рухались по зустрічній смузі для руху, змінив напрямок свого руху вліво, та виїхав на смугу зустрічного руху, по якій у цей час рухався автомобіль «ВАЗ 21070», реєстраційний номер НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_6 , внаслідок чого в районі 31 км без гальмування допустив з ним зіткнення.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_6 отримав численні тілесні ушкодження, від яких настала його смерть.

У результаті вищевказаного кримінального правопорушення та його наслідків, а саме смерті потерпілого ОСОБА_6 , його дітям ОСОБА_1 та ОСОБА_2 спричинена моральна шкода.

Відповідно до вироку Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 09.07.2018 року ОСОБА_5 визнаний винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, та призначено покарання у виді 5 років позбавлення волі, з позбавленням права керувати транспортними засобами на 2 роки. На підставі ст.75 КК України ОСОБА_5 звільнений від відбування призначеного основного покарання з іспитовим строком на 1 (один) рік, та покладені на нього обов`язки, передбачені п.1,2 ч.1, п.2 ч.2 ст.76 КК України, а саме: обов`язок періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Як вбачається з вироку Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 09.07.2018 року, у судовому засіданні встановлено, що ТОВ "Дніпровський хлібокомбінат №5" є власником автомобіля «ГАЗ 3302», реєстраційний номер НОМЕР_1 , яким ОСОБА_5 керував під час виконання своїх трудових обов`язків.

За життя загиблий ОСОБА_6 мав дітей ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , яка після укладення шлюбу змінила прізвище на « ОСОБА_1 ».

Моральна шкода, яка спричинена ОСОБА_2 , виразилася у формі душевних страждань і переживань з приводу смерті його батька, у довічній втраті рідної людини, порушенні його особистого та сімейного благополуччя, життєвих цінностей та родинних зв`язків із батьком, внаслідок чого ОСОБА_2 відчуває негативні почуття горя, відчаю та зниження життєвого оптимізму. Крім того, смерть рідного батька, як і сама ДТП, настала в день народження його малолітнього сина ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до висновку №964 судово-психологічної експертизи від 29.12.2017 року ситуація, що досліджується у даному кримінальному провадженні, є психотравмуючою для ОСОБА_2 . Орієнтовний розмір грошової компенсації за завдані ОСОБА_2 психічні (моральні) страждання, встановлені у межах наданих на дослідження матеріалів здійснюється за формулою, відповідно до коефіцієнту fv (ступеня вини спричинювача шкоди), який надається у умовно-імовірному варіанті, якщо судом буде встановлено грубу необережність в діях спричинювача шкоди, то орієнтований розмір відшкодування ОСОБА_2 моральної шкоди буде дорівнювати 216 мінімальних заробітних плат.

Позивач ОСОБА_2 вважає, що в діях спричинювача шкоди наявна груба необережність водія ОСОБА_5 , оскільки останній, виїжджаючи на зустрічну смугу руху, не бажав настання несприятливих наслідків, але повинен був передбачати, не ставився до цього байдуже або намагався самовпевнено уникнути їх.

Станом на день подачі позову мінімальна зарплата в Україні складала 3723,00 грн., 216 мінімальних заробітних плат - 804168,00 грн..

Таким чином, позивач ОСОБА_2 вважає, що йому завдана через втрату рідної людини моральна шкода у сумі 800000,00 грн..

Моральна шкода, яка спричинена ОСОБА_1 виразилася у формі душевних страждань та переживань з приводу смерті її батька, у довічній втраті рідної людини, у порушенні її особистого та сімейного благополуччя, у порушенні її життєвих цінностей та родинних зав`язків із батьками, внаслідок чого ОСОБА_1 відчуває негативні наслідки втрати батька, такі як почуття горя, відчаю та зниження життєвого оптимізму.

Таким чином, позивач ОСОБА_1 оцінила моральну шкоду, яка була їй спричинена внаслідок смерті батька ОСОБА_6 , у сумі 800000,00 грн..

Посилаючись на вказані обставини, позивачі, діючи кожен окремо, просили суд стягнути з відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпровський хлібокомбінат №5» на користь ОСОБА_2 800000,00 грн. моральної шкоди, завданої внаслідок смерті його батька, що настала в результаті зіткнення та дії джерела підвищеної небезпеки; стягнути з відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпровський хлібокомбінат №5» на користь ОСОБА_1 800000,00 грн. моральної шкоди, завданої смертю її батька, внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки.

Директор Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпровський хлібокомбінат №5» Томашевський В.М. надав до суду відзив, яким проти задоволення позову заперечував та зазначив, що ціна позову, вказана позивачем ОСОБА_2 відповідно до висновку судово-психологічної експертизи №964 від 29.12.2017 року в основу якого для визначення можливого розміру грошової компенсації як моральної шкоди, покладено Методику встановлення заподіяння моральної шкоди та метод оцінки розміру компенсації спричинених страждань Ерделевського О.М ..

Однак, 29.01.2016 року прийнято рішення про припинення застосування вказаної методики, про що міститься запис в Реєстрі методик проведення судових експертиз.

Тому представник позивача вважає, що визначати моральну шкоду за методикою, застосування якої припинено на території, є некоректним.

Судово-психологічна експертиза була проведена 29.12.2017 року, а тому не може свідчити про психологічний стан позивача станом на день розгляду справи та не дає можливості стверджувати про тривалість його душевних страждань. Вказана відповідачем сума у розмірі 800000,00 грн. є завищеною.

Відповідачем ОСОБА_1 не надано висновку судово-психологічної експертизи, тому відповідач заперечував проти призначення їй моральної шкоди в розмірі 800000,00 гривень, оскільки сума є необґрунтованою, а спричинення моральної шкоди не підтверджено.

Крім цього, представник позивача зауважив, що загальна сума моральної шкоди, яку просять стягнути відповідачі в розмірі 1600000,00 грн. завдасть значної шкоди господарській діяльності ТОВ «Дніпровський хлібокомбінат №5» та може призвести до перебоїв у його роботі.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_2 позов підтримав у повному обсязі та пояснив, що заявлена сума є виправданою та співмірною тим душевним, моральним та фізичним стражданням, які він переніс у зв`язку із втратою батька, який був значною в його житті людиною, його діти втратили дідуся, це назавжди змінило його життя та ритм, подія дотепер викликає сильні емоційні переживання. Стосовно посилань представника позивача щодо методики оцінки розміру компенсації спричинених страждань Ерделевського О.М. , яка була застосована під час складання висновку, пояснив, що вказана методика носить рекомендаційний характер.

Позивач ОСОБА_1 у судовому засіданні позов підтримала у повному обсязі та додатково пояснила, що стягнення моральної шкоди у сумі 800000,00 грн. є цілком виправданим та співмірним через завдані моральні та душевні страждання у зв`язку із втратою батька, люблячого дідуся своїх дітей, це для неї велике горе, яке змінило її життя назавжди.

Представник позивачів ОСОБА_3 позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_4 заперечував проти позову та пояснив, що висновок проведеної відповідачем ОСОБА_2 судово-психологічної експертизи від №964 від 29.12.2017 року не повинен судом братися до уваги, оскільки методика Ерделевського О.М. , за якою визначався орієнтовний розмір компенсації моральних страждань, 29.01.2016 виключена із Реєстру методик проведення судових експертиз. Крім того, відповідачем ОСОБА_1 взагалі не проведено експертизу та не надано обґрунтування такої значної суми відшкодування моральної шкоди. Також вважає, що сума у розмірі 200000,00 гривень обом позивачам була б достатньою, співмірною та прийнятною для відшкодування моральної шкоди позивачам, оскільки більша сума може привести підприємство у скрутне матеріальне становище.

У судовому засіданні третя особа ОСОБА_5 не заперечував проти позову.

Вислухавши пояснення позивачів, представників сторін та третьої особи, дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги задовольнити частково з наступних підстав.

Відповідно до п. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Вироком Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 09.07.2018 року встановлено, що 24.12.2016 року, приблизно о 15 годині 00 хвилин, водій ОСОБА_5 , перебуваючи у трудових відносинах з ТОВ «Дніпровський хлібокомбінат №5», виконуючи свої трудові обов`язки, а саме роботу водія, керуючи технічно справним автомобілем «ГАЗ 3302», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , виданого 25.07.2014 року, належить ТОВ «Дніпровський хлібокомбінат №5», здійснював рух за межами населеного пункту по автодорозі Т-04-01 сполученням «Дніпропетровськ-Васильківка-Покровське-Гуляйполе-Токмак-Мелітополь», яка проходить по території Синельниківського району Дніпропетровської області, зі сторони м. Синельникове в напрямку м. Дніпро.

У цей же час, у зустрічному напрямку по вказаній автодорозі, в бік м.Синельникове зі сторони м.Дніпра, рухався автомобіль "ВАЗ 21070", реєстраційний номер НОМЕР_3 , який згідно зі свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу, виданим 04.12.2001, належить ОСОБА_11 , під керуванням водія ОСОБА_6 .

Так, 24.12.2016, приблизно о 15 годині 00 хвилин, водій ОСОБА_5 під час руху на автомобілі "ГАЗ 3302", реєстраційний номер НОМЕР_1 , по автодорозі Т-04-01 сполученням "Дніпропетровськ-Васильківка-Покровське-Гуляйполе-Токмак-Мелітополь", маючи об`єктивну можливість при необмеженій видимості та оглядовості завчасно виявити автомобілі, що рухаються по зустрічній смузі для руху зі сторони м.Дніпра у напрямку м.Синельникове, при відсутності зовнішніх факторів, що змушували негайно виконувати ті або інші вимоги Правил дорожнього руху України, проявляючи злочинну самовпевненість, але легковажно розраховуючи на їх відвернення, не врахував дорожню обстановку, не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, не діяв таким чином, щоб не наражати на небезпеку життя та здоров`я громадян, будучи неуважним до дорожньої обстановки та її змінам, нехтуючи перевагою автомобілів, що рухались по зустрічній смузі для руху, змінив напрямок свого руху вліво, своєчасно не виявив автомобіль "ВАЗ 21070", реєстраційний номер НОМЕР_3 , який рухався по своїй смузі для руху в напрямку м. Синельникове, де в подальшому виїхав на смугу зустрічного руху, по якому рухався автомобіль "ВАЗ 21070", реєстраційний номер НОМЕР_3 , внаслідок чого в районі 31 км автодороги Т-04-01 сполученням "Дніпропетровськ-Васильківка-Покровське-Гуляйполе-Токмак-Мелітополь", яка проходить по території Синельниківського району Дніпропетровської області, приблизно о 15 годині 00 хвилин без гальмування допустив з ним зіткнення.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_6 отримав численні тілесні ушкодження, від яких настала його смерть.

Вироком Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 09.07.2018 року ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, та призначено покарання у виді 5 років позбавлення волі, з позбавленням права керувати транспортними засобами на 2 роки. На підставі ст.75 КК України ОСОБА_5 звільнений від відбування призначеного основного покарання з іспитовим строком на 1 (один) рік, та покладені на нього обов`язки, передбачені п.1,2 ч.1, п.2 ч.2 ст.76 КК України, а саме: обов`язок періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

За життя загиблий ОСОБА_6 мав дітей ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим відділом РАЦС Виконкому Ленінської райради Народних депутатів м.Дніпропетровська (а.с.19), та ОСОБА_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження виданим відділом РАЦС Ленінського району м.Дніпропетровська (а.с.20), яка після укладення шлюбу змінила прізвище на « ОСОБА_1 » (а.с.21).

ОСОБА_2 та ОСОБА_1 у зв`язку із загибеллю батька зазнали душевного болю, страждань та переживань.

Згідно ст. ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 11 ЦК України підставою для виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, є акти цивільного законодавства, а також завдання моральної шкоди іншій особі.

Відповідно до ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч.2 ст.1168 ЦК України моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім`єю.

Разом з тим, згідно ст. 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.

Відповідно до п.8 Постанови Пленуму Верховного суду України від 31.03.1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної шкоди» зазначено, що за моральну (немайнову) шкоду, заподіяну працівником під час виконання трудових обов`язків, відповідальність несе організація з якою цей працівник перебуває у трудових відносинах, а останній відповідає перед нею в порядку регресу, якщо спеціальною нормою закону не встановлено іншого.

Пунктом 9 зазначеної Постанови розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Моральну шкоду, зважаючи на її сутність, не можна відшкодувати в повному обсязі, оскільки немає (і не може бути) точних критеріїв майнового виразу душевного болю. Зважаючи на це, будь-яка компенсація моральної шкоди не може бути адекватною дійсним стражданням, тому будь-який її розмір може мати суто умовний вираз. Вказану позицію також висловив Верховний суд України у справі №6-28008св10.

Суд при визначенні розміру відшкодування моральної шкоди не бере до уваги висновок №964 судово-психологічної експертизи від 29.12.2017 року, наданий позивачем ОСОБА_2 , оскільки до відкритих даних Реєстру методик судових експертиз на сайті Міністерства юстиції України методика Ерделевського О.М. , за якою визначався орієнтовний розмір компенсації позивачу моральних страждань, 29.01.2016 року виключена з Реєстру методик проведення судових експертиз та внесена до переліку рекомендованої науково-технічної та довідкової літератури.

Однак, призначення експертиз для визначення розміру моральної шкоди не є обов`язковим, оскільки таке визначення, виходячи з принципів розумності, виваженості та справедливості, належить до компетенції суду.

Суд не погоджується із заявленим позивачами розміром моральної шкоди, який суперечить загальним засадам цивільного законодавства про справедливість, добросовісність та розумність (п.6 ч.1 ст.3 ЦК України) та, на думку суду, є надмірним відшкодуванням.

Визначаючи розмір суми, яка підлягає стягненню на відшкодування моральної шкоди, суд виходить із положень ст.ст. 23, 1168 ЦК України та враховує характер і обсяг страждань, яких зазнали позивачі, враховуючи засади співмірності, виваженості, справедливості та інші обставини, що відповідає роз`ясненням, які містяться в Постанові Пленуму Верховного суду України "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової шкоди)" від 31.03.95 №4.

На думку суду, з урахуванням усіх встановлених обставини справи у їх сукупності, глибину душевних страждань позивачів та вимоги розумності, виваженості та справедливості, розмір відшкодування моральної шкоди, спричиненої джерелом підвищеної небезпеки, що призвело до втрати батька, стягнення моральної шкоди у розмірі 200000,00 гривень кожному із позивачів є достатнім, співмірним та справедливим, хоча і має суто умовний вираз, оскільки немає (і не може бути) точних критеріїв майнового виразу душевного болю.

Крім цього, відповідно до ст.141 ЦПК України із Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпровський хлібокомбінат №5» підлягає стягненню судовий збір на користь держави у розмірі 4000 (чотири тисячі) 00 гривень.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81,131, 141, 280-283, 264-265 ЦПК України, ст. ст.23,82,1168 ЦК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпровський хлібокомбінат №5», третя особа ОСОБА_5 , про відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, - задовольнити частково.

Стягнути із Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпровський хлібокомбінат №5» на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі 200000(двісті тисяч) 00 гривень.

Стягнути із Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпровський хлібокомбінат №5» на користь ОСОБА_2 моральну шкоду у розмірі 200000(двісті тисяч) 00 гривень.

В іншій частині позову, відмовити.

Стягнути із Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпровський хлібокомбінат №5» 4000 (чотири тисячі) 00 гривень судового збору на користь держави.

Позивач 1: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженка м.Дніпропетровська, ІПН НОМЕР_4 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Позивач 2: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м.Дніпропетровська, ІПН НОМЕР_5 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Дніпровський хлібокомбінат №5», , місцезнаходження: м.Дніпро вул. Ростовська, 141.

Третя особа ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ІПН НОМЕР_6 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено вступну та резолютивну частину рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлений 09.04.2021 року.

Суддя