Справа № 215/4583/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 квітня 2021 року Тернівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі: головуючого судді Науменко Я.О.

за участю секретаря Головко Д.В.,

згідно з вимогами ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксації судового засідання технічними засобами, розглянувши в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі №8 Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до виконкому Тернівської районної у місті ради про встановлення факту родинних відносин та про визнання права власності на квартиру у зв`язку з прийняттям спадщини,

ВСТАНОВИВ:

10.08.2020 до суду надійшла вказана позовна заява, в обґрунтування якої позивач вказує, що в період спільного проживання батьків позивача - ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було збудоване домоволодіння АДРЕСА_1 . Після смерті батька позивача, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , матір`ю позивача була подана заява про прийняття спадщини нею, а також і в інтересах позивача, який на той час був неповнолітнім. Після смерті батька позивача також право на його спадщину мала його матір, ОСОБА_4 , баба позивача. Проте свідоцтво право на спадщину ніким із них не було отримано. ІНФОРМАЦІЯ_2 померла баба позивача по лінії батька, ОСОБА_4 , після смерті якої позивач був єдиним спадкоємцем в порядку представлення. ІНФОРМАЦІЯ_3 померла мати позивача, ОСОБА_3 .. Позивач у встановлений законом строк звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Проте 15.07.2020 позивачу була вручена постанова нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальних дій у зв`язку з тим, що не виділені частки спадкодавців у спільному майні (шлюбна частка подружжя); не підтверджено факту шлюбних відносин між померлими батьками; не підтверджуються родинні відносини між позивачем та його батьком ОСОБА_2 , померлим ІНФОРМАЦІЯ_1 та відступні докази підтвердження належності ОСОБА_2 правовстановлюючих документів на спадковий будинок. Позивач просить суд визначити, що за життя батькам позивача належало право власності по 1/2 частині у праві спільної сумісної власності на будинок АДРЕСА_1 ; визнати за позивачем право власності на 1/4 частку у будинку АДРЕСА_1 після смерті його батька та 3/4 частки у будинку АДРЕСА_1 після смерті його матері.

18.08.2020 відповідно до ст. 185 ЦПК України, в зв`язку з порушенням позивачем вимог ст.175 ЦПК України була винесена ухвала, якою позивачу було надано строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків у строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

28.08.2020 до суду на виконання ухвали від 18.08.2020 надійшла уточнена позовна заява.

Ухвалою від 14.09.2020 прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за вказаною позовною заявою про визнання права власності в порядку спадкування за законом. Визначено проводити розгляд справи в порядку загального позовного провадження викликом сторін. Призначено дату підготовчого судового засідання на 09.10.2020.

У підготовчому судовому засіданні було оголошено перерву до 09.11.2020 для виконання ухвали від 14.09.2020 в частині надання витребуваних доказів Шостою криворізькою державною нотаріальною конторою Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Дніпро).

06.11.2020 на виконання вищевказаної ухвали про витребування доказів Шоста криворізька державна нотаріальна контора Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Дніпро) надіслала суду належним чином оформлену копію спадкової справи щодо спадщини ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 (вх.№20803 від 06.11.2020).

Ухвалою від 09.11.2020 підготовче провадження було закрито та призначено до судового розгляду по суті на 09.12.2020

В зв`язку з зайнятістю судді в іншому провадженні справа 09.12.2020 не розглядалась.

Ухвалою від 28.01.2012 відкладено судове засідання на 09.03.2021 в зв`язку з необхідністю витребування доказів.

Ухвалою від 09.02.2021 в зв`язку з не направленням ухвали про витребування доказів від 28.01.2021 розгляд справи було відкладено на 12.04.2021.

Відповідач - виконавчий комітет Тернівської районної у місті ради м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у судове засідання представника не направив, надіслав суду відзив вих.№1/31-564 від 01.10.2020, в якому повідомив про відсутність заперечень щодо задоволення позовних вимог та просив розглядати справу за відсутністю свого представника (вх.№18327 від 05.10.2020).

На виконання вимог ухвали від 28.01.2021 Шоста криворізька державна нотаріальна контора Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Дніпро) супровідним листом вих.№559/02-14 від 24.03.2021 надала інформацію про наявні заповіти та спадкові справи після смерті ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_6 (вх.№7360 від 12.04.2021).

Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Дослідивши матеріали справи судом встановлені такі обставини, що мають значення для справи та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 01 березня 1956 року, позивач ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_7 , батьками якого є ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (копія, а.с. 12, 39).

Згідно з копією свідоцтва про одруження серії НОМЕР_2 від 07 лютого 1956 ОСОБА_2 уклав шлюб із ОСОБА_3 , після реєстрації одруження присвоєно прізвище дружині: ОСОБА_3 (копія, а.с.13, 38).

З копії свідоцтва про народження (поновлене) серії НОМЕР_3 від 18 січня 1968 року вбачається, що батько позивача зареєстрований як ОСОБА_2 та вказані його батьки - ОСОБА_7 , батько, та ОСОБА_4 , мати (копія, а.с.14, 35).

Тобто, батьком позивача є ОСОБА_2 , а не ОСОБА_2 , як зазначено в свідоцтвах про народження позивача та про одруження його батьків.

Відповідно до реєстраційного посвідчення, виданого Криворізьким міським бюро технічної інвентаризації 02 лютого 1965 року, ціле домоволодіння АДРЕСА_2 зареєстроване за ОСОБА_2 (копія, а.с.8).

Згідно з договором про надання у безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального жилого будинку на праві особистої власності з кількістю кімнат від однієї до п`яти включно від 22 квітня 1959 року, укладеного між виконкомом Жовтневої районної ради та ОСОБА_2 , останньому надано безстрокове користування земельною ділянкою площею 540 кв.м по АДРЕСА_3 (копія, а.с.40-41).

Із звідного оціночного акту по домоволодінню АДРЕСА_1 , яке належить ОСОБА_2 , загальна дійсна вартість житлового будинку, сараю, погребу, парканів та водяної колонки складає дві тисячі вісімдесят вісім карбованців (копія, а.с.42).

До вказаного акту додані копії відомості внутрішніх обмірів та підрахунку площ приміщень даної будови та поверховий план по АДРЕСА_1 яке належить ОСОБА_2 (копії, а.с.43,44).

Тобто дозвільні документи на будівництво та його документальне оформлення видавались ОСОБА_2 , батькові позивача.

ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що 22 липня 2020 року видане повторне свідоцтво про смерть серії НОМЕР_4 (копія, а.с.9, 34).

Із заявою про прийняття спадщини після його смерті до Шостої криворізької державної нотаріальної контори 20.06.1972 звернулась мати батька позивача та його баба ОСОБА_4 (а.с.143).

Позивач ОСОБА_1 подав 26.05.2020 заяву до Шостої криворізької державної нотаріальної контори про прийняття спадщини після смерті його батька, ОСОБА_2 , на підставі ст.ст. 529, 549 ЦК УРСР (а.с.146).

ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_6 , про що 22 липня 2020 року видане повторне свідоцтво про смерть серії НОМЕР_5 (копія, а.с.10, 36).

Відповідно до Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) після смерті ОСОБА_4 спадкова справа не заводилась, свідоцтво про право на спадщину не видавалось та відповідно до Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) заповіт від імені ОСОБА_4 Шостою криворізькою державною нотаріальною конторою не посвідчувався (а.с.141, 142).

ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , про що 13 січня 2020 видане свідоцтво про смерть серії НОМЕР_6 (копія, а.с.11, 37).

Факт родинних відносин, зокрема те, що померлий ОСОБА_2 є чоловіком померлої ОСОБА_3 та той факт, що ОСОБА_1 є їх сином, підтверджується наданими суду доказами та така обставина визнана сторонами по справі, а відтак не потребує додаткового доказування (ч.1 ст.82 ЦПК).

У витязі про реєстрацію в Спадковому реєстрі №60309092 від 26.05.2020 зареєстровано спадкову справу №65871043 після спадкодавця ОСОБА_3 (копія, а.с.53).

Позивач із заявою про прийняття спадщини після смерті своєї матері - ОСОБА_3 звернувся до Шостої криворізької державної нотаріальної контори 26 травня 2020 року (копія, а.с.103).

Відповідно до довідки №289, виданої 29.01.2020 відділом реєстрації місця проживання громадян виконавчого комітету Тернівської районної у місті ради, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 з 12.07.1960. Померла ІНФОРМАЦІЯ_3 і знята з реєстрації 29.01.2020 у зв`язку зі смертю. На момент її смерті були зареєстровані: ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 (копія, а.с.105).

Згідно з довідкою №178416 від 28.05.2020, виданою Комунальним підприємством Дніпропетровської обласної ради «Криворізьке бюро технічної інвентаризації», відповідно до архівної справи станом на 31.12.2012 право власності на житловий будинок із господарчими спорудами за адресою: АДРЕСА_1 (АДРЕСА_1 за правовстановлюючими документами) зареєстроване на праві приватної власності в КП ДОР «Криворізьке БТІ» в реєстровій книзі №139-143-30966 на ім`я ОСОБА_2 (російською мовою) на підставі договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва житлового будинку, посвідченого 24.04.1959 Другою криворізькою нотаріальною конторою, зареєстрованого в реєстрі за №2-1156 та акту прийняття в експлуатацію індивідуального домоволодіння, затвердженого рішенням виконавчого комітету Жовтневої районної Ради народних депутатів №448 від 04.12.1963 (копія, а.с.111).

В Інформаційній довідці з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єктів нерухомого майна №252243038 від 12.04.2021 відсутня відповідна інформація щодо нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.156).

Позивач 15.07.2020 подав до Шостої криворізької державної нотаріальної контори заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після своєї матері, ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 (копія, а.с.112).

Постановою державного нотаріуса Шостої криворізької державної нотаріальної контори Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Дніпро) Деркач Я.В. від 15 липня 2020 року відмовлено ОСОБА_1 у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 , у зв`язку з тим, що з поданих документів вбачається, що спадкове майно було набуте померлими у шлюбі, а відтак кожному з них належить шлюбна доля у вищезазначеному майні, яку в досудовому порядку згідно чинного законодавства виділити неможливо; у зв`язку з тим, що із поданих документів, що підтверджують факт шлюбних, родинних відносин між спадкодавцями та спадкоємцями, факт належності документу, що посвідчує право власності за померлим, та реєстрації права власності за померлим, вбачаються розбіжності у написанні по батькові чоловіка (окрім того в році народження), батька, власника житлового будинку (копія, а.с.15-16, 58, 113).

Із звіту про оцінку майна - домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 від 15.08.2020 вбачається, що оціночна (ринкова) вартість об`єкта оцінки після смерті ОСОБА_3 - 12.01.2020, для оформлення спадщини та цілей оподаткування становить без ПДВ 101 100,00 грн. (копія, а.с.59-82).

Відповідно до статті 5 ЦК України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Акт цивільного законодавства не має зворотної дії у часі, крім випадків, коли він пом`якшує або скасовує цивільну відповідальність особи. Якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності. Визнання закону таким, що втратив чинність, припиняє його дію в повному обсязі.

З огляду на вищезазначені вимоги в указаній справі повинні застосовуватись положення як актів цивільного законодавства, чинні на момент виникнення спірних правовідносин, а саме ЦК Української РСР 1963 року, так і ЦК України.

Відносини спадкування регулюються правилами ЦК, якщо спадщина відкрилася не раніше 01 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР (далі - ЦК УРСР), у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом.

Відповідно до статті 524 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Згідно з статтею 525 ЦК УРСР часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця. Статтею 527 ЦК УРСР визначено, що спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народженні після його смерті.

Згідно із статтями 548, 549 ЦК УРСР для прийняття спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Правовідносини, які виникли між сторонами по справі в частині виникнення права спільної сумісної власності подружжя, регулюються Кодексом про шлюб та сім`ю УРСР, зокрема ст.22 якою визначено, що майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном. Подружжя користується рівними правами на майно і в тому разі, якщо один з них був зайнятий веденням домашнього господарства, доглядом за дітьми або з інших поважних причин не мав самостійного заробітку.

Щодо позовних вимог про визначення часток у праві спільної сумісної власності подружжя, суд зазначає, що у разі смерті співвласника домоволодіння частки кожного із співвласників у праві спільної власності є рівними, якщо інше не було встановлено договором між ними (частина друга статті 370, частина друга статті 372 ЦК). Частка померлого співвласника не може бути змінена за рішенням суду. Для оформлення права на спадщину закон не вимагає рішення суду про визначення частки спадкодавця (п.12 Пленуму ВСУ від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування»).

Суду не надано будь-яких документів, які б визначали, що частки у спільній сумісній власності подружжя ОСОБА_4 та ОСОБА_3 були не рівними.

Отже, враховуючи, що домоволодіння, яке належало батьку позивача - ОСОБА_2 , було побудоване у шлюбі з матір`ю позивача - ОСОБА_3 , а тому їх частки у спільній сумісній власності на домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1, є рівними, отже, позовні вимоги в частині визначення за ними часток не підлягають задоволенню.

Зазначений правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 24 травня 2017 року у справі № 6-843цс17, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 листопада 2018 року у справі № 372/504/17 (провадження № 14-325цс18), а також у постановах Верховного Суду: від 06 лютого 2018 року у справі № 235/9895/15-ц (провадження № 61-2446св18); від 05 квітня 2018 року у справі № 404/1515/16-ц (провадження № 61-8518св18) та від 30.11.2020 у справі №523/5532/19 (провадження №61-10528св20).

Після смерті батька позивача - ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , відкрилась спадщина на 1/2 частини вказаного домоволодіння.

В матеріалах справи відсутні документи, які свідчать про отримання свідоцтва про право на спадщину після смерті батька позивача.

Відповідно до ч.1 статті 529 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті.

Таким чином, спадкоємцями після смерті батька позивача - ОСОБА_2 стали: позивач ОСОБА_1 , його мати - ОСОБА_3 та баба позивача - ОСОБА_4 (мати батька позивача).

Як зазначалось вище, баба позивача - ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до ч.1 статті 551 ЦК УРСР, якщо спадкоємець, закликаний до спадкоємства за законом або за заповітом, помер після відкриття спадщини, не встигнувши її прийняти в установлений строк (стаття 549 цього Кодексу), право на прийняття належної йому частки спадщини переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія).

Отже, оскільки після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина на 1/2 частину домоволодіння, і позивачу в порядку спадкування за законом (спадкоємець першої черги за спадковою трансмісією) належить 1/4 частина даного домоволодіння. Матері позивача, яка є іншим спадкоємцем першої черги, належить право на іншу частину спадкового майна (1/4 частини), що з урахуванням 1/2 частини домоволодіння, яке набуте у шлюбі зі спадкодавцем, становить 3/4 частини.

ОСОБА_3 , мати позивача, померла ІНФОРМАЦІЯ_3 .

За життя вона заповіту не складала, а тому позивач після її смерті у встановлений законом строк звернувся до Шостої Криворізької державної нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право на спадщину за законом. Проте, відповідно до постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 15 липня 2020 року позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері зокрема і через відсутність документів, які б підтверджували право власності на спадкове майно та запропоновано спадкоємцю звернутись до суду для визнання права власності на спадкове майно за спадкоємцем у порядку спадкування.

Положеннями ст. 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів, що підлягають захисту судом, згідно ст.16 ЦК України є визнання права.

Частиною 1 ст. 321 ЦК України встановлено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що існують законні підстави для визнання за позивачем права власності на житловий будинок літера «А» житловою площею 29,5 м2, загальною площею 51,56 м2 разом із господарчими побудовами: Б - сарай, Бп/д- погріб, №1-2 огорожа, І - водоколонка, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після його померлих батьків.

Згідно з пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» з позовом про визнання права власності на спадщину в судовому порядку, може звернутись особа лише в разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину.

У листі № 24-753/0/4-1 від 16.05.2013 р. Вищого спеціалізованого суду України «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» зазначено, що: визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

У відповідності до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, не заборонених законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не передбачено законом або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

У відповідності до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також в разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

На підставі викладеного, оцінюючі зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що пред`явлені позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню шляхом визнання за позивачем права власності на 1/4 частку спадкового домоволодіння в порядку спадкування за законом після смерті його батька та на 3/4 частки спадкового домоволодіння в порядку спадкування за законом після смерті його матері. Суд вважає, що таке набуття права власності на спадкове майно є винятковим способом захисту, направлено на захист охоронюваних законом прав та інтересів спадкоємця, у якого на теперішній час існують перешкоди для оформлення спадкових прав в нотаріальному порядку.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 4, 10, 12, 13, 19, 77-81, 89, 206, 247, 258, 259, 263-265, 352 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну ОСОБА_1 до виконкому Тернівської районної у місті ради про встановлення факту родинних відносин та про визнання права власності на квартиру у зв`язку з прийняттям спадщини - задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП НОМЕР_7 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті його батька - ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на 1/4 частину житлового будинку з господарськими будівлями, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 і складається з: житловий будинок літера «А» житловою площею 29,5 м2, загальною площею 51,56 м2; житловою площею 29,5 м2, загальною площею 51,56 м2 разом із господарчими побудовами: Б - сарай, Бп/д - погріб, №1-2 огорожа, І - водоколонка, які належали померлому ОСОБА_2 на підставі договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва житлового будинку, посвідченого 24.04.1959 Другою нотаріальною конторою міста Кривого Рогу, зареєстрованого за №2-1156 та акту прийняття в експлуатацію індивідуального житлового будинку, затвердженого рішенням виконавчого комітету Жовтневої районної Ради народних депутатів №448 від 04.12.1963.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП НОМЕР_7 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті його матері - ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , право власності на 3/4 частини житлового будинку з господарськими будівлями, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 і складається з: житловий будинок літера «А» житловою площею 29,5 м2, загальною площею 51,56 м2; житловою площею 29,5 м2, загальною площею 51,56 м2 разом із господарчими побудовами: Б - сарай, Бп/д - погріб, №1-2 огорожа, І - водоколонка.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга подається до суду апеляційної інстанції через Тернівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Відповідно до пункту 3 розділу XII «Прикінцевих положень» ЦПК України, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Повне рішення складено 12.04.2021.

Суддя