Постанова

Іменем України

07 квітня 2021 року

м. Київ

справа № 640/4244/19

провадження № 61-2079св20

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Червинської М. Є. (суддя-доповідач),

суддів: Бурлакова С. Ю., Жданової В. С., Зайцева А. Ю., Коротуна В. М.,

учасники справи:

позивач - публічне акціонерне товариство «Закритий недиверсифікований кооперативний інвестиційний фонд «Апсель» від імені, в інтересах якого діє товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Фінекс-Капітал»,

відповідач - ОСОБА_1 ,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу публічного акціонерного товариства Закритий недиверсифікований корпоративний інвестиційний фонд «Апсель», подану товариством з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Фінекс-Капітал», на рішення Київського районного суду м. Харкова в складі судді Чередник В. Є. від 05 вересня 2019 року та постанову Харківського апеляційного суду в складі колегії суддів: Овсяннікової А. І., Коваленко І. П., Сащенко І. С. від 18 грудня 2019 року,

ВСТАНОВИВ:

1.Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У лютому 2019 року публічне акціонерне товариство «Закритий недиверсифікований корпоративний інвестиційний фонд «Апсель» (далі - ПАТ «Закритий недиверсифікований корпоративний інвестиційний фонд «Апсель») від імені, в інтересах та за рахунок активів якого діє товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Фінекс-Капітал (далі - ТОВ Компанія з управління активами «Фінекс-Капітал») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором купівлі-продажу цінних паперів.

Свої вимоги позивач мотивував тим, що ТОВ Фондова Компанія «Фінекс-Україна», яке діяло від імені, за рахунок та за дорученням ТОВ «Компанія з управління активами «Фінекс-Капітал» на підставі договору про обслуговування на ринку цінних паперів № 1111/2-Б від 11 листопада 2008 року та замовлення № 4-Ап/11 від 27 квітня 2011 року, що діє від імені, в інтересах та за рахунок активів ВАТ «Закритий недиверсифікований корпоративний інвестиційний фонд «Апсель», уклало з ОСОБА_1 договір купівлі-продажу цінних паперів № 1111/2-Б-4-1 від 27 квітня 2011 року та додаткову Угоду від 19 травня 2011 року до договору № 1111/2-Б-4-1 від 27 квітня 2011 року.

Відповідно до умов договору відповідач зобов`язаний прийняти та оплатити цінні папери в порядку та на умовах, викладених в договорі, а саме у кількості 18 557 600 шт. загальною вартістю 4 639 400 грн, де 0,25 грн вартість одного цінного паперу, датою поставки до 06 червня 2011 року (відповідно до Додаткової угоди до договору від 19 травня 2011 року), строком оплати - не пізніше 22 лютого 2016 року.

До відповідача на його рахунок у зберігача АТ Банк «Меркурій» у відповідності до умов договору перейшло право власності на 18 557 600 акцій на загальну суму 4 639 400 грн.

Однак, відповідач не виконав у повному обсязі взяті на себе зобов`язання та не сплатив всю суму договору, у зв`язку з чим станом на 20 лютого 2019 року у ОСОБА_1 наявна заборгованість у сумі 3 325 990,98 грн.

Просить стягнути заборгованість в сумі 4 810 826,32 грн, що складається з: суми основного боргу - 3 325 990,98 грн; 312 773,11 грн - 3% річних за період прострочення; 1 167 422,83 грн - інфляційне збільшення суми боргу; 4 639,40 грн - пеня за прострочення виконання зобов`язання.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 05 вересня 2019 року в задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що позивачем не надано доказів переходу права власності на цінні папери відповідачу, а тому позов задоволенню не підлягає.

Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції

Постановою Харківського апеляційного суду від 18 грудня 2019 року апеляційну скаргу ПАТ «Закритий недиверсифікований корпоративний інвестиційний фонд «Апсель» від імені, в інтересах та за рахунок активів якого діє ТОВ «Компанія з управління активами «Фінекс-Капітал» - залишено без задоволення. Рішення Київського районного суду м. Харкова від 05 вересня 2015 року залишено без змін.

Апеляційний суд, погоджуючись з рішенням суду першої інстанції про відмову в позові зазначив про те, що місцевий суд дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для стягнення заборгованості.

Аргументи учасників справи

Узагальнені доводи вимог касаційної скарги

У січні 2020 року на адресу Верховного Суду надійшла касаційна скарга ПАТ «Закритий недиверсифікований корпоративний інвестиційний фонд «Апсель» на рішення Київського районного суду м. Харкова від 05 вересня 2019 року та постанову Харківського апеляційного суду від 18 грудня 2019 року, у якій посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просив скасувати зазначені судові рішення та передати справу на новий розгляд.

Касаційна скарга мотивована тим, що ухвалені у справі рішення прийнято з порушенням норм процесуального права (статті 77, 78, 79, 80, 81, 89, 189, 196, 263, частини четвертої статті 265 ЦПК України), що унеможливило встановлення фактичних обставин справи, які мають значення для правильного вирішення справи, оскільки суд не дослідив зібрані у справі докази у їх сукупності, необґрунтовано відхилив клопотання про витребування, долучення доказів, які мають значення для правильного вирішення справи та розглянули справу односторонньо враховуючи лише інтереси та позицію відповідача, які спрямовані на уникнення виконання зобов`язань та, як наслідок, спричинення збитків у великих розмірах у позивача та втраті коштів інвесторів позивача.

Узагальнені доводи відзиву на касаційну скаргу

У червні 2020 року на адресу Верховного Суду надійшов відзив ОСОБА_2 на касаційну скаргу ПАТ «Закритий недиверсифікований корпоративний інвестиційний фонд «Апсель», у якому заявник просить зазначену касаційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржувані судові рішення без змін. Зазначає, що оскаржувані позивачем судові рішення ухвалені з додержанням норм матеріального і процесуального права, що згідно статті 410 ЦПК України, є підставою для залишення касаційної скарги без задоволення, а оскаржуваних судових рішень без змін.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду у складі Касаційного цивільного суду від 07 лютого 2020 року відкрито касаційне провадження у вказаній справі і витребувано цивільну справу № 640/4244/19 з Київського районного суду м. Харкова.

Ухвалою Верховного Суду у складі Касаційного цивільного суду від 22 лютого 2021 року вказану справу призначено до судового розгляду.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

27 квітня 2011 року між ТОВ Фондова Компанія «Фінекс-Україна», від імені, за рахунок та за дорученням ТОВ «Компанія з управління активами «Фінекс-Капітал», що діє від імені, в інтересах та за рахунок активів ВАТ «Закритий недиверсифікований корпоративний інвестиційний фонд «Апсель» та ОСОБА_1 укладено договір купівлі-продажу цінних паперів № 1111/2-Б-4-1 та додаткову угоду від 19 травня 2011 року до договору.

Відповідно до умов договору позивач зобов`язаний передати покупцю, а покупець зобов`язаний прийняти та оплатити цінні папери в порядку та на умовах, а саме: кількість - 18 557 600 шт; дата поставки - 29 лютого 2016 року, відповідно до додаткової угоди до договору дата поставки до 06 червня 2011 року; дата оплати - не пізніше 22 лютого 2016 року; ціна одного цінного паперу 0,25 грн; сума договору 4 639 400 грн.

При цьому умовами договору передбачено обов`язок покупця щорічно сплачувати суму в розмірі не менше 0,01% від суми, вказаної в пункті 1.2.5 договору.

Відповідно до пункту 2.2. умов договору та пункту 2.1 додаткової угоди від 19 травня 2011 року клієнт продавця зобов`язаний здійснити всі від нього залежні та юридично значимі дії щодо перереєстрації цінних паперів, що зазначені в пункті 1.1. та 1.2 договору з розрахунку в цінних паперах Фонду зберігача АТ «УкрСиббанк» на рахунок у цінних паперах покупця у зберігача АТ Банку «Меркурій».

2.Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень в межах позовних вимог, заявлених в суді першої інстанції.

Статтею 124 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні, здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Відповідно до положень статті 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають із цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ здійснюється в порядку іншого судочинства.

За загальним правилом у порядку цивільного судочинства суди вирішують справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, у яких хоча б одна зі сторін є фізичною особою, зокрема спори, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства (статті 2, 19 ЦПК України).

Разом із тим, відповідно до частини першої, другої статті 4 ГПК України право на звернення до господарського суду в установленому цим кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом. Юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Відповідно до пункту 5 статті 20 ГПК України господарські суди розглядають справи у спорах щодо цінних паперів, в тому числі пов`язані з правами на цінні папери та правами, що виникають з них, емісією, розміщенням, обігом та погашенням цінних паперів, обліком прав на цінні папери, зобов`язаннями за цінними паперами, крім боргових цінних паперів, власником яких є фізична особа, яка не є підприємцем, та векселів, що використовуються у податкових та митних правовідносинах.

Як убачається з матеріалів справи, предметом позову у цій справі є захист прав, які виникли із прав на цінні папери, які позивач відчужив на користь фізичної особи, проте останній їх вартість не оплатив, виниклими зобов`язаннями за цінними паперами.

Велика Палата Верховного Суду у постанові № 911/678/19 (провадження № 12-124гс19) від 04 вересня 2019 року звернула увагу на те, що відсутність у фізичної особи статусу підприємця не має правового значення для визначення юрисдикції спору, оскільки відповідно до пункту 5 частини першої статті 20 ГПК України господарські суди розглядають справи у будь-яких спорах щодо цінних паперів. При цьому єдиним винятком у вищевказаній нормі, що обмежує участь фізичної особи у наведеній категорії спорів, є спори щодо боргових цінних паперів, власником яких є фізична особа, яка не є підприємцем, та векселів, що використовуються у податкових та митних правовідносинах.

Колегія суддів вважає, що суди першої та апеляційної інстанції помилково визначили предметну юрисдикцію спору, розглянувши справу в порядку цивільного судочинства, не врахували, що спір виник з приводу порушення відповідачем прав позивача, що виникли із договору купівлі-продажу цінних паперів, то встановлення наявності чи відсутності зобов`язань за цінними паперами, характеру та суб`єктів порушення здійснюється господарським судом.

За таких обставин суди першої та апеляційної інстанцій дійшли помилкових висновків, що заявлений у цій справі спір підлягає розгляду за правилами цивільного судочинства.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

При цьому суд повинен повідомити заявникові, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд таких справ (частина перша статті 256 ЦПК України).

Згідно з частиною третьою статті 400 ЦПК України суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до частини другої статті 414 ЦПК України обов`язковою підставою для скасування рішення незалежно від доводів касаційної скарги є порушення правил юрисдикції загальних судів, визначених статтями 19-22 цього Кодексу.

З огляду на те, що вказана справа судами першої та апеляційної інстанцій розглянута з порушенням правил юрисдикції, оскаржувані судові рішення судів попередніх інстанцій підлягають скасуванню, а провадження у справі закриттю.

Керуючись статтями 255, 256, 400, 414, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства Закритий недиверсифікований корпоративний інвестиційний фонд «Апсель», подану товариством з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Фінекс-Капітал» задовольнити частково.

Рішення Київського районного суду м. Харкова від 05 вересня 2019 року та постанову Харківського апеляційного суду від 18 грудня 2019 року скасувати.

Провадження у справі за позовом публічного акціонерного товариства «Закритий недиверсифікований корпоративний інвестиційний фонд «Апсель» від імені, в інтересах та за рахунок активів якого діє товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Фінекс-Капітал» про стягнення заборгованості за договором купівлі-продажу цінних паперів - закрити.

Роз`яснити публічному акціонерному товариству «Закритий недиверсифікований кооперативний інвестиційний фонд «Апсель» від імені, в інтересах якого діє товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Фінекс-Капітал», що розгляд справи віднесено до юрисдикції господарського суду та протягом десяти днів з дня отримання копії судового рішення, воно може звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про направлення справи за встановленою юрисдикцією.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

ГоловуючийМ. Є. Червинська
Судді:С. Ю. Бурлаков
В. С. Жданова
А. Ю. Зайцев
В. М. Коротун