Справа № 629/825/21
Номер провадження 2/629/559/21
15.04.2021 року Лозівський міськрайонний суд Харківської області у складі головуючого судді Смірнової Н.А., за участю секретаря Кремінь М.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду міста Лозова, Харківської області в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «ПЛУТОН» про визнання права власності на квартиру в порядку спадкування за законом, -
Позивач звернулася до суду з позовом та уточненим позовом до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «ПЛУТОН» про визнання права власності на однокімнатну квартиру в порядку спадкування за законом. В обґрунтування уточненого позову зазначила, що є рідною онукою ОСОБА_2 . Померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після смерті останнього відкрилася спадщина на кооперативну однокімнатну квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 . Однак реєстрація права власності на вказану квартиру ОСОБА_2 не проведена, оскільки до раніше діючого законодавства право власності члена житлового кооперативу на квартирі дійсно виникало з моменту виплати паю і не вимагало державної реєстрації. Окрім власника в квартирі були зареєстровані: з 07.02.1991 року її батько ОСОБА_3 , з 21.07.1992 року вона разом з мамою ОСОБА_4 . Вказала, що на період навчання знялася з реєстрації, але знову прописатися не має змоги. Спадкоємцем майна померлого є вона, онука спадкодавця. Заповіт від імені спадкодавця не посвідчувався. Інші спадкоємці спадщину не прийняли та на неї не претендують, заяв про визначення додаткового строку до суду не подавали. На день смерті діда була неповнолітньою, в зв`язку з чим подати заяву про прийняття спадщини після смерті останнього не могла. Тому в силу ч.4 ст.1268 ЦК України вважається такою, що прийняла спадщину. Нотаріус відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину на однокімнатну квартиру, оскільки право власності на квартиру на ім`я спадкодавця ОСОБА_2 не було зареєстровано відповідно до норм діючого законодавства. У зв`язку з відсутністю реєстрації права власності та однокімнатну квартиру та оригіналу правовстановлюючого документу не має змоги отримати свідоцтво про право на спадщину. Інших шляхом, аніж в судовому порядку, не може захистити своє право, тому вимушена звернутися до суду. В зв`язку з викладеним, просила визнати за нею право власності на однокімнатну квартиру, житловою площею 17,5 кв.м, загальною площею 34,5 кв.м, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , у порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Позивач в судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягала в повному обсязі.
Представник відповідача в судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, проти задоволення позову не заперечувала.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, перевіривши докази, представлені сторонами на виконання вимог ст.ст. 12, 81 ЦПК України і які вони вважають достатніми для обґрунтування і заперечення заявлених вимог, з`ясувавши фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Згідно ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Згідно ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
За положеннями ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна особа повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , повторно виданого комітетом ЗАГС адміністративного департаменту Адміністрації міста Тюмені, актовий запис № 1021.
Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається з кооперативної однокімнатної квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , отримана ОСОБА_2 на підставі ордеру на жиле приміщення №102951, виданого 29.09.1989 року виконавчим комітетом Лозівської міської ради народних депутатів м.Лозова.
Відповідно до копії технічного паспорта на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , виготовленого 27 червня 2019 року ФОП ОСОБА_5 , загальна площа квартири складає 34,5 кв.м, житлова площа 17,5 кв.м.
За життя ОСОБА_2 був членом житлово-будівельного кооперативу №8 (згідно ордера №102951, виданого виконавчим комітетом Лозівської міської ради народних депутатів м.Лозова від 29.09.1989 року, згідно рішення виконавчого комітету №232 від 28.09.1989 року), який з 09.10.2018 року був реорганізований в ОСББ «Плутон».
З копії довідки №44, виданої на ім`я ОСОБА_2 , встановлено, що останній вніс пайовий внесок у розмірі 5468 карбованців відповідно до ордеру №102951 за однокімнатну квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 .
Згідно копії витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осі, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 08.11.2018 року за №24065326 ОСББ «Плутон» є правонаступником Житлово-будівельного кооперативу №8.
З повідомлення Лозівської державної нотаріальної контори Харківської області №307/01-16 від 12.04.2021 року вбачається, що спадкова справа до майна ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , не заводилась.
Відповідно до статті 5 ЦК України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Акт цивільного законодавства не має зворотної дії у часі, крім випадків, коли він пом`якшує або скасовує цивільну відповідальність особи. Якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності. Визнання закону таким, що втратив чинність, припиняє його дію в повному обсязі.
Згідно з частиною першою статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.
Згідно ст.128 ЦК Української РСР (в редакції 1963 року), право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передачі речі, якщо інше не передбачено законом або договором. Передачею визнається вручення речі набувачу.
За положеннями ст.15 Закону України «Про власність», який діяв до вступу в законну силу Цивільного кодексу України в редакції 2003 року, передбачалось, що член житлового, житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу або товариства, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, дачу, гараж, іншу будівлю або приміщення, надані йому в користування, набуває права власності на це майно.
Положення ст.15 вищезазначеного закону застосовується до правовідносин що виникли як до так і після 15.04.1991 року на підставі постанови ВР Української РСР «Про введення в дію Закону УСРС «Про власність».
Вказані норми ст. 15 Закону України «Про власність» дублюються у ст. 384 ЦК України (в редакції від 2003 року), де зазначено, що в разі викупу квартири, член житлово-будівельного кооперативу стає власником квартири.
Відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, даних у п. 5.1 постанови від 18 вересня 1987 р. № 9 "Про практику застосування судами законодавства про житлово-будівельні кооперативи", член ЖБК, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, відповідно до ст. 15 Закону "Про власність" набувають права власності на квартиру і тому вправі заповісти, продати, подарувати її або обміняти на приміщення в іншому ЖБК, у державному чи громадському житловому фонді або на будинок (частину будинку), належний громадянинові і вчиняти відносно неї угоди, що не заборонені законом.
Таким чином, відповідно до роз`яснень, що містяться в п. 5-1 Постанови Пленуму Верховного суду України № 9 від 18 вересня 1987 року «Про практику застосування судами законодавства про житлово-будівельні кооперативи» ( зі змінами і доповненнями) та згідно із ст.15 Закону України «Про власність» (якій діяв на час виникнення вказаних правовідносин), враховуючи сукупність наданих позивачем доказів, встановлено, що за життя ОСОБА_2 набував право власності на однокімнатну квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , як член Житлово-будівельного кооперативу№8, у зв`язку з тим, що саме на ім`я ОСОБА_2 виконавчим комітетом Лозівської міської ради народних депутатів м.Лозова видано ордер № 102951 від 29.09.1989 року на право зайняття спірної квартири та останнім було сплачено пайовий внесок у повному обсязі. Останній користувався квартирою при житті, міг розпоряджатися та заповідати її згідно чинного законодавства.
У пункті 8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що у разі смерті члена житлово-будівельного, дачно-будівельного, гаражно-будівельного кооперативу, члена садівницького товариства, яким до дня смерті не були внесені повністю пайові внески, до складу спадщини входять частина внесеного паю та інші суми, які підлягають поверненню, а не квартира, дача, гараж, садовий будинок. Частка пайового внеску, що належала померлому, входить до складу спадщини на загальних підставах. Якщо спадкодавець повністю вніс пайовий внесок, то до складу спадщини включається відповідно квартира, дача, гараж, садовий будинок, інші будівлі та споруди.
Статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналась 17 липня 1997 р. відповідно до Закону України від 17липня 1997року №475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, № 4, № 7 та № 11 до Конвенції», закріплено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном.
Відповідно до статті 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
Відповідно до вимог ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинялися внаслідок його смерті.
У п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року зазначено «у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження».
Відповідно до вимог ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
Згідно з вимогами ч.2 ст.1274 ЦК України, спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги.
Відповідно до ст.1265 ЦК України у п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення.
Згідно досліджених матеріалів справи встановлено, що померлий ОСОБА_2 являється дідом позивача, що підтверджується наступними документами, а саме: копією свідоцтва про народження позивача серії НОМЕР_2 , копією свідоцтва про народження батька позивача ОСОБА_3 серії НОМЕР_3 , копією свідоцтва про укладення шлюбу між ОСОБА_6 та ОСОБА_7 серії НОМЕР_4 .
Аналізуючи викладене, суд робить висновок про те, що позивач у відповідності до вимог ст.1265 ЦК України має право на спадкування після смерті ОСОБА_2 .
Згідно ч.1 ст.1267 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.
Матеріали справи не містять доказів про звернення інших спадкоємців з заявами про прийняття або відмови від спадщини після смерті ОСОБА_2 .
Судом встановлено, що право позивача підлягає захисту в судовому порядку, оскільки у спадкодавця ОСОБА_1 , як онуки померлого ОСОБА_2 , виникло право власності на спірну квартиру у зв`язку набуттям права власності на неї за життя її дідом ОСОБА_2 , як членом ЖБК, та оплатою останнім її повної вартості. Квартира входить до спадкової маси, що відкрилась після смерті ОСОБА_2 , а нотаріусом відмовлено позивачу, як спадкоємцю померлого, у видачі свідоцтва про право власності на спірну квартиру, оскільки право власності на квартиру не було зареєстровано відповідно до норм діючого законодавства. Крім того, відсутні оригінали правовстановлюючих документів на спірну квартиру.
Враховуючи, що позивач є спадкоємцем після смерті ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , вона не відмовились від своїх прав на спадкове майно, суд вважає, що за позивачем слід визнати право власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 .
У зв`язку з чим, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є мотивованими та підлягають задоволенню у повному обсязі.
Керуючись ст. ст. 3, 4, 16, 317- 321, 328, 384,392, 1265 ЦК України, ст. ст. 4, 5, 13, 76-81, 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «ПЛУТОН» про визнання права власності на квартиру в порядку спадкування за законом задовольнити.
Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженкою м.Лозова, Харківської області право власності на однокімнатну квартиру, житловою площею 17,5 кв.м, загальною площею 34,5 кв.м, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , у порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.
Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.
До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи: апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.
Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених ЦПК України), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами ЦПК України, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення. Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.
Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженка м.Лозова, Харківської області, ідентифікаційний номер НОМЕР_5 , паспорт НОМЕР_6 , орган, що видав 6346, дата видачі 16.08.2016 року, проживає за адресою: АДРЕСА_1 .
Відповідач - Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «ПЛУТОН», місцезнаходження за адресою: м.Лозова, Харківська область, м-н 4, буд.39-А, ідентифікаційний код юридичної особи 23751720.
Суддя Н.А. Смірнова