Справа № 495/3675/19
№ провадження 2/495/434/2021
р і ш е н н я

ІМЕНЕМ УКрАЇНи

18 серпня 2021 рокум. Білгород-Дністровський

Білгород Дністровський міськрайоний суд Одеської області у складі

головуючої одноособово судді Прийомової О.Ю.,

за участю секретаря Іванченко А.С.,

справа № 495/3675/19,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Білгород - Дністровський Одеської області в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ФОП ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача, ТОВ "Санафарм", про внесення змін до договору оренди нежитлових приміщень та спонукання до виконання умов договору оренди нежитлових приміщень,

представника позивача адвоката Савицької О.М.,

представника відповідача адвоката Томчук М.В.,

представника третьої особи адвоката Гусарова О.Л.

ВСТАНОВИВ:

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідачів.

Позивач ФОП ОСОБА_1 , звернулась до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області із позовом до ОСОБА_2 , третя особа ФОП ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача, ТОВ "Санафарм" про внесення змін до договору оренди нежитлових приміщень та спонукання до виконання умов договору оренди нежитлових приміщень.

Згодом, 25 листопада 2019 року представник позивача звернулася до суду з заявою про зміну предмету позову та залучення співвідповідача.

Так, вимоги позивача мотивовані тим, що 01.12.2018 року між ФОП ОСОБА_3 /Орендодавець/ та ФОП ОСОБА_1 /Орендар/ був укладений договір оренди нежитлового приміщення № 01/12-18, згідно якого було передано у тимчасове платне володіння та користування позивачу нежитлове приміщення, загальною площею 76.5 кв.м., яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , для використання під аптечний заклад.

За умовами договору термін оренди складав 2 роки 11 міс, тобто з 01.12.2018 року до 01.11.2021 року.

Вказує, що після укладення зазначеного договору оренди та підписання акту прийому-передачі, позивач завезла торговельне обладнання, товари та організувала роботу аптеки з роздрібної торгівлі ліками та товарами медичного призначення.

За її ствердженнями, всі зобов`язання, які передбачені договором та законодавством вона виконувала належним чином.

Втім, зазначає, що після укладання договору оренди, на її адресу надійшов лист від ФОП ОСОБА_2 , у якому було повідомлено, що нею було придбано у власність нежитлове приміщення, що орендується та висловлена вимога щодо припинення безоплатного та безпідставного користування відокремленим структурним підрозділом належним їй на праві приватної власності.

02.04.2019 року позивач письмово повідомила відповідача ФОП ОСОБА_2 про підставність користування вказаним житловим приміщенням.

Також, акцентовано увагу на норму права, яка регулює питання зміни власника речі.

За позицією позивача, виконання договірних зобов`язань сторонами за договором від 01.12.2018 року № 01/12-18 нерозривно пов`язане не тільки з обов`язками позивача, а й обов`язками відповідача, що складає зустрічне виконання зобов`язання.

Між тим, в уточненому позові позивач вказувала, що 05.09.2019 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було укладено договір про розірвання договору купівлі-продажу, на підставі чого внесені відповідні відомості до державного реєстру про право власності ОСОБА_3 на приміщення № 8 за адресою: АДРЕСА_2 .

Посилаючись на факті повернення ФОП ОСОБА_2 , у період перебування у її власності спірного нежитлового приміщення, орендної плати/на виконання вимог п.5.2 Договору/ від Орендаря, як помилково надісланих, та факту того,що після розірвання договору купівлі-продажу нежитлового приміщення між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , вона знов ж таки була позбавлена можливості виконання своїх зобов`язань за договором зі сплати орендної плати на користь Орендодавця, адже ОСОБА_3 закрив зазначений в договорі оренди рахунок орендодавця, а письмові звернення щодо надання нових реквізитів для зарахування орендної плати ігнорував, тому позивач вимушена була звернутися до суду з відповідними вимогами, з уточненням яких остаточно просила суд: зобов`язати ОСОБА_2 виконати обов`язок в натурі прийняти орендну плату від ФОП ОСОБА_1 в розмірі 112 000 грн за користування нежитловим приміщенням № 8 за адресою: АДРЕСА_2 , в квітні липні 2019 року згідно договору оренди нежитлового приміщення від 01.12.2018 року № 01/12-18 та зобов`язати ОСОБА_3 виконати обов`язок в натурі надати реквізити банківського рахунку, на який необхідно сплачувати орендну плату за договором оренди нежитлового приміщення від 01.12.2018 року № 01/12-18.

15 лютого 2021 року до суду надійшов письмовий відзив представника відповідача ОСОБА_2 , згідно якого відповідач вказує, що під час перебування у її власності спірного нежитлового приміщення, нею було надіслано ФОП ОСОБА_1 лист з проханням припинити у найкоротший розумний термін безоплатне та безпідставне користування нежитловим приміщенням № 8 за адресою: АДРЕСА_2 , та припинити безоплатне користування експлуатаційними та комунальними послугами за вказаною адресою, та запропоновано за умови наявності чинного договору оренди між ФОП ОСОБА_1 та ОСОБА_3 /попереднім орендодавцем/ - укласти трьохсторонню угоду / між ОСОБА_2 , ФОП ОСОБА_1 та попереднім орендодавцем/ про правонаступництво ОСОБА_2 на права Орендодавця /на підставі раніше укладеного договору оренди/, у випадку виявлення бажання подальшої оренди даного приміщення.

Проте, ніякої відповіді не отримала.

Вважає, що дані обставини свідчать, що саме позивач ухилявся від виконання обов`язків та зобов`язань за договором оренди.

Також відповідач наполягала, що саме з причин з`ясування того факту, що цим майном без будь-яких правових підстав безоплатно користується і здійснює господарську діяльність з роздрібної торгівлі лікарськими засобами - ТОВ «Санафарм», та після невдалої спроби потрапити у придбане нежитлове приміщення стало зрозуміло, що ОСОБА_2 так і не зможе реалізувати своїх прав як власника нерухомого майна ні користування, ні володіння, ні розпорядження.

Відтак, ОСОБА_2 спільно з ОСОБА_3 прийняли рішення про розірвання договору купівлі-продажу від 21.03.2019 року, внаслідок чого приміщення повернулось у власність ОСОБА_3 .

Наполягає, що вона не була стороною орендних відносин ні з ФОП ОСОБА_1 , ні з ТОВ «Санафарм».

Тому жодних правовідносин з позивачем у відповідача через завідомо протиправні дії ФОП ОСОБА_1 не виникало.

Звертала також увагу, що позивач не підписала тристоронню угоду про заміну сторони у договорі оренди, не прийняла пропозицій укласти договору оренди з нею як з власницею приміщення.

Відповідно не може бути задоволений позов ФОП ОСОБА_1 в частині вимог про спонукання до виконання ОСОБА_2 умов договору оренди.

Відповідач ОСОБА_3 надав письмовий відзив його представника проти позову від 15.02.2021 року , у якому зазначено, що починаючи з січня 2020 року ОСОБА_1 не виконує обов`язків щодо орендної плати та має заборгованість.

В той же час погоджується зі зміною розрахункового рахунку, проте вказує про повідомлення позивачу про таку зміну та наявність заборгованості.

Вважає, що в дійсній справі спір взагалі відсутній, оскільки позивачу відомо про наявний розрахунковий рахунок відповідача ОСОБА_3 , а ухвалення можливого позитивного рішення матиме результат зобов`язального характеру для відповідача, а отже просить суд відмовити у задоволенні позову ФОП ОСОБА_1 , у зв`язку із відсутністю предмета спору та доведеності порушених прав та інтересів позивача .

У відповіді на відзиви відповідачів на змінену позовну заяву позивача від 30.03.2021 року позивач вказувала, що ствердження представника ОСОБА_2 щодо відсутності у неї за період з 21.03.2019 року по 05.08.2019 року прав та обов`язків орендаря за договором оренди нежитлового приміщення № 01/12-18 від 01.12.2018 року суперечить законодавству України та фактичним обставинам справи, адже з моменту придбання нею спірного нерухомого майна у власність до неї перейшли всі права та обов`язки орендодавця за договором оренди нежитлового приміщення.

Після розірвання договору купівлі-продажу між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , відповідно з 05.08.2019 року права та обов`язки ОСОБА_2 як власника та орендодавця вказаного майна перейшли до ОСОБА_3 .

Вважає, повідомлення 27.01.2021 року відповідачем ОСОБА_3 реквізитів свого поточного рахунку неналежним виконанням обов`язків орендаря, оскільки при укладанні договору оренди не передбачалось здійснення орендарем обов`язків податкового агента щодо орендодавця ОСОБА_3 , оскільки він мав статус ФОП і зазначав у договорі реквізити банківського рахунку саме для здійснення розрахунків за своєю підприємницькою діяльністю.

Таким чином, вважає, що сплата орендної плати на банківський рахунок ОСОБА_5 , не призначений для здійснення господарських розрахунків за його підприємницькою діяльністю, тягне за собою виникнення у ФОП ОСОБА_1 додаткових, не передбачених договором обов`язків податкового агента щодо відповідача, як фізичної особи.

Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі.

08 травня 2019 року Ухвалою Білгород - Дністровського міськрайонного суду, суддя Боярський О.О., провадження у справі було відкрито. /т.1 а.с. 31/

18 червня 2019 року відповідачем надана зустрічна позовна заява.

Відповідно до розпорядження від 20 вересня 2019 року № 654 щодо призначення повторного розподілу судової справи, протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи справа передана до провадження судді Прийомової О.Ю. /а.с. 225-226 т. 1/

Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 25 вересня 2019 року вказана справа прийнята до провадження судді з призначенням її підготовчого розгляду. /а.с. 227-228 т.1/

04.11.2020 року на підставі ухвали Білгород - Дністровського міськрайонного суду, залучено до участі у справі за позовом ФОП ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа ФОП ОСОБА_3 про внесення змін до договору оренди нежитлових приміщень та спонукання до виконання умов договору оренди нежитлових приміщень в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача ТОВ «Санафарм», що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 . /а.с. 75 т.2/

17 грудня 2020 року Ухвалою Білгород - Дністровського міськрайонного суду в задоволені заяви відповідача про забезпечення позову було відмовлено. /а.с 94-95 т.2/

Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 28.01.2021 року було прийнято до розгляду уточнену позовну заяву ФОП ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача, ТОВ "Санафарм", про спонукання до виконання умов договору оренди нежитлових приміщень. Залучено у справі у якості співвідповідача ОСОБА_3 . /а.с. 107 т.2/

28 січня 2021 року Ухвалою суду відмовлено відповідачу у прийняті зустрічної позовної заяви. /а.с. 110-111 т.2/

15 липня 2021 року Ухвалою суду задоволено заяву представника відповідача про повернення судового збору.

15 липня 2021 року Ухвалою суду підготовче провадження по справі було закрито та вона призначена до судового розгляду по сутті.

Представник позивача - адвокат Савицька О.М. в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, наполягає на їх задоволені.

Представник відповідача ОСОБА_2 - адвокат Томчук М.В. заперечував проти позовних вимог у повному обсязі, просив суд в їх задоволені відмовити.

Представник третьої особи - адвокат Гусаров О.Л. в судовому засіданні позовні вимоги позивача підтримав у повному обсязі, вважає їх обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Представник відповідача ФОП ОСОБА_3 надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності.

Зі згоди сторін, суд розглядає справу за відсутність представника відповідача.

Фактичні обставини справи, встановлені судом.

Вивчивши матеріали справи, ретельно дослідивши докази, суд дійшов до наступних висновків.

Судом встановлено, що дійсно 01 грудня 2018 року між фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 /Орендодавець/ та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 /Орендар/ був укладений договір оренди нежитлового приміщення № 01/12-18, згідно якого Орендодавець передав, а Орендар прийняв у тимчасове платне володіння та користування приміщення загальною площею 76,5 кв.м., яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

За умовами Договору, приміщення надавалось орендареві для використання під аптечний заклад аптеку.

Згідно п.4.1 Договору, термін оренди мав складати 2 роки 11 місяців, з 01.12.2018 року до 01.11.2021 року, з моменту прийняття приміщення, що орендується на підставі підписаного договору та акту приймання-передачі.

Згідно п.5.1 Договору, розмір орендної плати складає 28 000 грн., що може бути змінений за згодою сторін, але не частіше 1 раз на рік.

Орендна плата мала сплачуватись щомісячно в безготівковому порядку на поточний рахунок Орендодавця в строк не пізніше 10 числа наступного за звітним місяцем /п.5.2 Договору/. /т.1 а.с. 3-5/.

Матеріалами справи встановлено, що в день укладання вищевказаного правочину оренду, сторони підписали Акт приймання-передачі приміщення /т.1 а.с. 6/

Деякий час виконання зобов`язань за договором, а саме з моменту його укладення - грудень 2018 року по березень 2019 року проводилось належним чином, своєчасно сплачувалась орендна плата. /т.1 а.с.7-11/.

Між тим, орендна плата у квітні 2019 року була повернута орендарю з приміткою помилково зарахованих коштів. /т.1 а.с.12/.

Крім того, ФОП ОСОБА_1 було отримано лист за № 8/03199 від 22.03.2019 року, у якому повідомлялось про набуття у власність ФОП ОСОБА_2 , згідно договору купівлі-продажу від 21.03.2019 року орендованого ФОП ОСОБА_1 нежитлового приміщення загальною площею 76,5 кв.м., яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Копія витягу ДРРП додавалась.

Також у листі висувалась вимога про припинення у найкоротший термін безоплатного та безпідставного користування відокремленим підрозділом належним ОСОБА_2 на праві власності, а також негайного припинення безоплатного користування експлуатаційними та комунальними послугами за зазначеною адресою. /т.1 а.с.14,15/.

У відповідь ФОП ОСОБА_1 надіслала ФОП ОСОБА_2 лист, у якому повідомлялось про наявність орендних відносин щодо спірного майна, та посилання на норми права, згідно яких у разі зміни власника речі, переданої в найм, до нового власника переходять права та обов`язки наймодавця.

Тож, вказувалось, що договір оренди нежитлового приміщення № 01/12-18 є чинним та діє незалежно від набуття об`єкта оренди у власність, та про неможливість в односторонньому порядку відмовлятись /припиняти/ дію договору чи змінювати його умови. /т. 1 а.с.16,17/.

Разом з тим, намагання позивача внести орендну плату на рахунок нового орендодавця /у зв`язку із зміною власника/ залишалось безрезультатним, грошові кошти час за часом повертались як помилково зараховані./ т.1 а.с. 49-34,200-201/.

В свою чергу, від ФОП ОСОБА_2 неодноразово у квітні 2019 року надсилалися ФОП ОСОБА_1 повторні листи із вимогою припинення безоплатного та безпідставного користування нежитловим приміщенням АДРЕСА_4 та вимогою надання правовстановлюючих документів щодо правомірності розташування у вказаному приміщенні підпорядкованої аптеки. /т.1 а.с. 86-88/.

До того ж, у вищенаведеному листі, зокрема № 4/0419 від 02.04.2019 року, ФОП ОСОБА_2 пропонувалось ФОП ОСОБА_1 у випадку бажання у подальшому орендувати належне їй нерухоме майно, укласти трьохсторонню угоду / між ФОП ОСОБА_2 , ФОП ОСОБА_1 та попереднім орендодавцем ОСОБА_3 / про правонаступництво права оренди.

Проект додаткової угоди до Договору оренди нежитлового приміщення № 01/12-18 від 01.12.2018 року додавався. /т.1 а.с. 84/.

Як вбачається з позиції позивача з цього питання, що викладена у відповіді на відзив від 09.07.2019 року, вона вказувала на намаганні ФОП ОСОБА_2 таким чином /спонукання до укладання трьохсторонньої угоди/ в односторонньому порядку змінити суттєві умови договору щодо платності користування майном, адже згідно проекту додаткової угоди розмір орендної плати з 28 000 грн мав би збільшитись до 75000 грн, що не відповідає законним правам та інтересам позивача.

Отже, умови трьохсторонньої угоди прийняті не були, тому проект Додаткової угоди не було підписано ФОП ОСОБА_1 /т.1 а.с.134/

Згодом, у зв`язку з неможливістю реалізації прав власника / як про те вказує відповідач ОСОБА_2 / , між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 було розірвано договір купівлі-продажу, посвідчений приватним нотаріусом Білгород-Дністровського міського нотаріального округу Чухрай Т.Ю. 21.03.2019 року за реєстровим № 390, за яким ОСОБА_3 передав у власність ОСОБА_2 приміщення АДРЕСА_4 .

Вказане підтверджується Договором про розірвання договору купівлі-продажу, що посвідчений приватним нотаріусом Білгород-Дністровського міського нотаріального округу Чухрай Т.Ю. 05.08.2019 року, зареєстрований в реєстрі № 1276. /т.1 а.с. 206-207/.

Таким чином, у зв`язку з розірванням договору купівлі-продажу, укладеного 21.03.2019 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , ОСОБА_2 передала ОСОБА_3 приміщення № 8, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , та право власності знов було зареєстровано за ОСОБА_3 , згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за № 176331264 від 05.08.2019 року /т.1 а.с. 208-209/.

Натомість, позивач вказувала на неможливості перерахування орендної плати також на рахунок ОСОБА_3 .

У обґрунтування наведеного приєднала копію листа від 09.09.2019 року, за яким вона зверталась до ФОП ОСОБА_3 , вказуючи на закритті рахунку, про який зазначалось у договорі оренди, з проханням термінового повідомлення номеру банківського рахунку, на який необхідно зараховувати орендну плату за зазначеним договором. /т.1 а.с. 245,246/.

У відповідь на наведену обставину, відповідач ОСОБА_3 не заперечував проти даного факту, проте вказував на обізнаності позивача про його нові банківські реквізити.

Крім того, у неодноразових письмових зверненнях до ФОП ОСОБА_1 , ОСОБА_3 наполягав на порушенні умов Договору оренди нежитлового приміщення № 01/12-18 від 01.12.2018 року, а саме передачу у суборенду без наявних дозволів Орендодавця, чим порушено п. 7.2 Договору, та несплату орендної плати на його рахунок на протязі 22 місяців, а саме з квітня 2019 року по січень 2021 року включно.

Після надіслання позивачу відповідачем ОСОБА_3 відповідних претензій, ним підготовлений проект Акту повернення нерухомого майна з орендного користування /до договору оренди нежитлового приміщення № 01/12-18 від 01.12.2018 року.

Нормативне обґрунтування.

Згідно зі ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

В силу ч.1 ст.14 ЦК України, цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.

Згідно з частиною 1статті 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ст. ст. 759, 760 ЦК України, за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Предметом договору найму може бути річ, яка визначена індивідуальними ознаками і яка зберігає свій первісний вигляд при неодноразовому використанні (неспоживна річ).

У сенсі розуміння коментованої норми права, що дає визначення договору найму, то Договір найму (оренди) двосторонньо - зобов`язуючий, консенсуальний і сплатний.

Договір є двостороннім, оскільки в ньому існують два зустрічні обов`язки, однаково істотних та важливих: обов`язок наймодавця передати майно у користування наймачу, та обов`язок наймача вносити орендну плату. Обидва ці обов`язки взаємно обумовлюють одне одного та є економічно еквівалентними.

Так, відповідно до ст. 762 ЦК України, за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Термін договору оренди визначається за погодженням сторін.

Частиною першою ст. 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), а згідно вимогам ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, у вигляді сплати неустойки.

За умовами ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення.

Оцінка аргументів сторін, висновки суду.

Таким чином, суть даного конкретного спору зводиться до належного виконання Орендарем (наймачем) своїх обов`язків.

Між тим, уточнюючи свої позовні вимоги, однією з вимог позивача стало саме зобов`язання відповідачів прийняти орендну плату, що у контексті трактування визначення найму/оренди/ розрушає концепцію зобов`язального характеру таких правовідносин.

Згідно до приписів ст.13 ч.1 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно зі ст. 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Суд може відмовити у захисті цивільного права та інтересу особи в разі порушення нею положень частин другої - п`ятої статті 13 цього Кодексу.

Варто зауважити, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення.

Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 14.05.2019 р. по справі №910/16744/17 вказала, що такий спосіб захисту як примусове виконання обов`язку в натурі застосовується у зобов`язальних правовідносинах у випадках, коли особа має виконати зобов`язання на користь позивача, але відмовляється від виконання останнього чи уникає його.

Примусове виконання обов`язку в натурі має наслідком імперативне присудження за рішенням суду (стягнення, витребування тощо), і не спрямоване на підсилення існуючого зобов`язання, яке не виконується, способом його відтворення в резолютивній частині рішення суду аналогічно тому, як воно було унормовано сторонами у договорі.

Натомість, виходячи із законодавчо встановленої конструкції орендних правовідносин, обов`язок зобов`язального характеру зі сплати орендної плати покладається саме на орендаря, в той час як в даному випадку вже є виконаним обов`язок орендодавця, що полягає у наданні у тимчасове платне користування нежитлового приміщення за № 8 що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .

З урахуванням усього вищевикладеного, примушування ОСОБА_2 до виконання вказаних дій не узгоджується з вимогами діючого законодавства та суперечить самим умовам договору оренди нежитлового приміщення від 01.12.2018 року № 01/12-81, а тому у задоволенні позову ФОП ОСОБА_1 в частині вимог до ОСОБА_6 слід відмовити, як в необґрунтованому.

Разом з тим, встановлено, що дійсно позивач неодноразово, починаючи з квітня 2019-січень 2020 року намагалась вносити орендну плату на рахунки відповідачів, тому вказувати про наявність такого прострочення під час розгляду справи в суді, на що вказують відповідачі буде недоцільно.

Крім того, суд вважає невірним надавати оцінку акцентованій відповідачами уваги про порушення позивачем вимог договору оренди, а саме в частині договірних зобов`язань про передачу майна у суборенду, адже реалізація орендарем вказаної дії передачі орендованого майна без письмового погодження з орендодавцем, жодним чином не впливає на суть вирішення питання із внесення орендної плати, не змінює обсягу договірних відносин в цій частині, а тому може бути розглянута як вимога про розірвання договору оренди лише в іншому судовому провадженні.

Стосовно не погодження запропонованого проекту Додаткової угоди та не підписання такої також не вказує про ухилення від виконання обов`язків та зобов`язань за договором оренди ФОП ОСОБА_1 /Орендаря/, адже вони збільшують обсяг договірних правовідносин в частині орендної плати, що може стати надмірним тягарем для орендаря, без зазначення на те поважних причин.

Натомість щодо вимог позивача про зобов`язання ОСОБА_3 виконати обов`язок в натурі надати нові реквізити банківського рахунку, спростовані матеріалами справи, за якими надано достатньо доказів про інформування відповідачем про відкритий рахунок, на який він очікує орендну плату.

Стосовно стверджень позивача про те, що сплата орендної плати на новий банківський рахунок ОСОБА_3 , потягне за собою виникнення у ФОП ОСОБА_1 додаткових, не передбачених договором обов`язків податкового агенту, не підтверджено жодними об`єктивними та достатніми доказами.

Більш того, зазначення у договорі у розділі юридичних адрес сторін розрахункового рахунку не вказує про його безпосереднє призначення здійснення господарських розрахунків за підприємницькою діяльністю, тим більше договір оренди жодним чином не має наслідком прив`язки статусу його сторін до їх діяльності, окрім моментів, обумовлених самим правочином, чого в даному випадку прослідити неможливо.

З урахуванням усього вищевикладеного, на основі повно та всебічно досліджених доказів, надавши оцінку їх належності, об`єктивності, достовірності та їх логічному взаємозв`язку, виходячи з доводів сторін, що наведені ними у їх вимогах та запереченнях, прийнявши до уваги факт того, що позивачем невірно обраний спосіб захисту, яким вона намагається покласти на відповідачів обов`язок, що не передбачений ні нормами права, ні самого договору оренди, виходячи з наявних реквізитів для подальшого виконання своїх зобов`язань за договором для сплати орендної плати на рахунок орендодавця, суд приходить до висновку, що в контексті заявленого позову, вимоги ФОП ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача, ТОВ "Санафарм", про внесення змін до договору оренди нежитлових приміщень та спонукання до виконання умов договору оренди нежитлових приміщень задоволенню не підлягають.

Керуючись ст. ст. 14, 526, 629, 759, 760, 762 Цивільного кодексу України, ст. ст. 4, 12, 13, 81-83, 263, 264, 265, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

УХВАЛ И В :

В задоволенні позовних вимог ФОП ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача, ТОВ "Санафарм", про внесення змін до договору оренди нежитлових приміщень та спонукання до виконання умов договору оренди нежитлових приміщень відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення, (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту рішення.

У відповідності до п.п. 15.5 п.1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду через Білгород-Дністровський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги.

Позивач: ФОП ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_5 , 24.04.2019 року.

Відповідач: ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_6 .

Відповідач: ФОП ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_7 .

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача ТОВ «Санафарм», що знаходиться за адресою: 65039, Одеська область, м. Одеса, просп.. Гагаріна, 16 корп. 1 кв. 26.

Повний текст рішення складений 20 серпня 2021 року.

Суддя: