Провадження №2-о/243/54/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2021 року

Слов`янський міськрайонний суд Донецької області в складі:

головуючого - судді Ільяшевич О. В.,

за участю

секретаря судового засідання Хміль О. М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Слов`янського міськрайонного суду Донецької області (вул. Добровольського, 2, м. Слов`янськ, Донецької області) цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , за участю заінтересованої особи Головного управління Державної міграційної служби в Донецькій області, про встановлення особи,-

ВСТАНОВИВ:

28 грудня 2020 року ОСОБА_1 звернулася до Слов`янського міськрайонного суду Донецької області із заявою про встановлення особи, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що вона 18 січня 2020 року звернулася до Слов`янського міського відділу ГУДМС України в Донецькій області із заявою про встановлення належності до громадянства України на підставі п.1 ч.1 ст. 3 У «Про громадянство України». У липні 2020 року, справу за її заявою було припинено, та повідомлено, що довідка територіального органу ДМС України про встановлення особи оформлена неналежним чином, оскільки станом на 13 листопада 1991 року заявниця перебувала в громадянстві колишнього СРСР. Не погодившись із даним рішенням вона звернулася із скаргою до ДМС України, за розглядом вказаної скарги їй було повідомлено про неможливість встановлення її особи через те, що чинним наказом МВС України від 16 серпня 2012 року № 715 не затверджено зразок довідки про встановлення особи та запропоновано звернутися до суду. У зв`язку із викладеним просила суд ухвалити рішення, яким встановити факт, що має юридичне значення, а саме: встановити особу заявниці - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Ленінівка, Цитеі - Цкарайського району, Грузинської СРСР.

Заявниця ОСОБА_1 та її представник Іщенко Н. О. в судовому засіданні вказані в заяві вимоги просили задовольнити.

Представник заінтересованої особи, Головного управління Державної міграційної служби в Донецькій області - Пуш О. І., яка діє на підставі довіреності, в судовому засіданні заяву підтримала, пояснила, що дійсно щодо ОСОБА_1 було проведено процедуру встановлення особи, однак відразу після проведення цієї процедури ОСОБА_1 не звернулася до компетентних органів для отримання паспорта громадянина України та встановлення громадянства України. Коли таке звернення надійшло, то порядок, відповідно до якого було проведено процедуру встановлення її особи був скасований, а тому видана заявниці довідка про встановлення її особи не була прийнята, та процедуру встановлення належності заявниці до громадянства України припинено. За таких підстав просить заяву задовольнити та особу заявниці встановити.

До суду надані письмові пояснення відповідно до яких вбачається, що ОСОБА_1 звернулася із заявою до суду для встановлення своєї особи, з метою встановлення належності до громадянства України. Зазначає, що жодного письмового доказу, якій міг би ідентифікувати особу, заявником надано не було. Вказує на те, що показання свідків, які можуть підтвердити особу ОСОБА_1 , мають юридичну силу виключно, якщо вони будуть допитані як свідки в суді.

Судом у порядку підготовки справи до розгляду відповідно до вимог ст. 307 ЦПК України, ухвалою від 28 грудня 2020 року:

справу призначено до підготовчого судового засідання;

запропоновано заявниці ОСОБА_1 представити у судове засідання докази (свідків, письмові документи, тощо), які можуть підтвердити заявлені нею вимоги;

витребувано у Головного управління ДМС в Донецькій області належним чином завірені документи про проведення процедури встановлення особи ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

10 лютого 2021 року підготовче провадження закрито, справу призначено до судового розгляду.

Суд, розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що заява не підлягає задоволенню з огляду на такі встановлені в судовому заіданні обставини та відповідні ним докази.

Відповідно до довідки № 58-6602 від 04 липня 2015 року, вона видана на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Ленінівка, Цителі - Цкарайського району, Грузії. Крім того у вказаній довідці вказано, що ОСОБА_1 проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до листа Головного управління ДМС України в Донецькій області, ОСОБА_1 повідомлено про те, що її справу про встановлення належності до громадянства України направлено на розгляд ГУ ДМС України в Донецькій області, 18 січня 2020 року на підставі п.1 ч. 1 ст. 3 ЗУ «Про громадянство України» припинено 11 червня 2020 року, оскільки довідка територіального органу ДМС України про встановлення особи та про те, що за станом на 13 листопада 1991 року, особа перебувала в громадянстві колишнього СРСР, оформлена неналежним чином. Процедура встановлення особи та видача відповідної довідки регламентувалася Наказом, який втратив чинність на підставі Наказу МВС № 161 від 01 березня 2018 року.

Відповідно до листа ДМС України, адресованого ОСОБА_1 , останній було повідомлено, що на теперішній час вона проживає на території України без документів, що посвідчують особу. Зразки документів, які подаються для встановлення належності до громадянства України, припинення громадянства України, оформлення набуття громадянства України, припинення громадянства України, та журналів обліку затверджені наказом Міністерства внутрішніх справ України від 16 серпня 2012 року за № 715. Зазначеним наказом не затверджено зразок довідки про встановлення особи. Наказ МВС від 13 квітня 2020 року № 320, яким затверджено Порядок оформлення і видачі паспорта громадянина України, втратив чинність 17 квітня 2018 року, тому довідка про встановлення особи, видана відповідно до цього наказу, не може братися до уваги, у тому числі, і в рамках законодавства України про громадянство.

В судовому засіданні досліджено справу № 21 про встановлення особи ОСОБА_1 , яку розпочато 12 травня 2015 року, закінчено 09 червня 2015 року.

12 травня 2015 року ОСОБА_1 звернулася до Начальника Слов`янського МВ ГУ ДМС України в Донецькій області із заявою про отримання паспорта у зв`язку и з досягненням віку. В заяві пояснила, що вона народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 в селі Ленінівка Цітелі - Цкарайського району, Грузії, де на той мешкали її батьки. З 1990 року вона з батьками переїхала в м. Березівка Одеської області та до 2008 року проживала там без реєстрації. З 2008 року вона із матір`ю проживають по АДРЕСА_1 , ніде не вчилася та ніде не працювала, з заявами про отримання паспорту не зверталася.

Згідно із свідоцтвом про народження заявниці ОСОБА_1 , остання народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 у Цителі - Цкаройському район, с. Ленінівка, Грузинської СРСР, її батьками зазначені ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Відповідно до довідки відділу ведення ДРВ Слов`янської міської ради № 21-27/а-888 від 14 травня 2015 року, у базі даних Державного реєстру виборців відсутні відомості щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , Грузія, Цителі - Цкаройський район, с. Ленінівка.

Згідно із актом встановлення особи, у присутності свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , ОСОБА_7 на фотокартці за №3 впізнала ОСОБА_1 ..

До матеріалів справи додані копії паспортів свідків, на підтвердження особи свідків.

Відповідно до довідки № 1266 реєстрацію особи громадянином України, видано матері ОСОБА_1 - ОСОБА_4 пр. те, що з 18 грудня 2008 року вона набула громадянства України.

Відповідно до рішення суду від 19 червня 2007 року(справа 2-0-186-2007), встановлений факт безперервного проживання в Україні ОСОБА_4 (матері заявниці) з 01 квітня 1991 року по теперішній час.

Відповідно до довідки від 27 березня 2005 року наданої Генеральним консульством Грузії м. Одеса, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , про те, що згідно дійсного законодавства Грузії з 1996 року в Грузії інститут реєстрації скасовано.

Відповідно до довідки № 09/160 від 27 березня 2005 року наданої Генеральним консульством Грузії м. Одеса, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , не є громадянами Грузії.

Судом досліджений висновок за результатами проведення процедури встановлення особи ОСОБА_1 , та довідку № 58-6602 від 04 липня 2015 року, видану на підставі висновку про те, що особу ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , встановлено, але не встановлено належності цієї особи до будь-якого громадянства.

Відповідно до доповідної записки наданої Слов`янським МВГУ ДМС України в Донецькій області до Головного управління ДМС України в Донецькій області, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка Грузії звернулася і заявою до Слов`янського МВ ГУ ДМС України в Донецькій області щодо документування паспортом громадянина України вперше. За її заявою, 12 травня 2015 року, було сформовано справу про встановлення особи. За результатами розгляду справи заявниці видана довідка з фото від 04 липня 2015 року № 58-6602. Процедура встановлення особи та зразок виданої довідки регламентувались наказом МВС України від 13 квітня 2012 № 320 «Про затвердження Порядку оформлення і видачі пав пора громадянина України», який втратив чинність 17 квітня 2018 року на підставі наказу МВС України від 01 березня 2018 року № 161. 18 січня 2020 року ОСОБА_1 подала заяву про оформлення встановлення належності до громадянства України відповідно до ч.1 ст. 3 ЗУ «про громадянство України». До справи долучено довідку з фото № 58-6602 як документ який підтверджує її особу. На 04 липня 2015 року довідка про встановлення особи була дійсною. 14 травня 2020 року справу було повернуто до Департаменту з питань громадянства, паспортизації та реєстрації ДМС України в Донецькій області до головного управління ДМС України в Донецькій області, оскільки довідка № 58-6602 з фото оформлена неналежним чином. Процедура встановлення особи та видача відповідної довідки регламентувалася наказом, який втратив чинність. ГУ ДМС України в Донецькій області, 29 травня 2020 року справу по встановленню належності до громадянства України повернуто до Слов`янського МВ ГУ ДМС України в Донецькій області. 29 травня 2020 року на особистий прийом була запрошена ОСОБА_1 , де їй було роз`яснено причини повернення справи, на що вона повідомила, що у зв`язку із скрутним фінансовим становищем не може звернутися до суду для встановлення її особи. Про припинення справи ОСОБА_1 не заперечувала. 11 червня 2020 року справу про встановлення належності до громадянства України ОСОБА_1 припинено, про що складено відповідний висновок.

Згідно із листом посольства Грузії в Києві, ОСОБА_1 не вважається громадянкою Грузії.

Також судом досліджено скаргу на припинення справи про встановлення належності до громадянства.

Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України визначено, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно із п. 5 ч. 2 ст.293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Частиною першою статті 315 ЦПК України регламентовано розгляд справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановленні факти, від яких залежить виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до п. п. 6 п. 35 Порядка оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина УкраїниПодання документів для оформлення паспорта та їх розгляд, заявник для оформлення паспорта подає зокрема, рішення суду про встановлення особи (для осіб, яких не було встановлено за результатами проведення процедури встановлення особи).

Чинним ЦПК України не передбачається розгляд судом заяв про встановлення особи.

Разом з тим, відповідно до наведеного порядку для осіб, яких не було встановлено за результатами проведення процедури встановлення особи вимагається рішення суду про встановлення особи.

У статті 3 Конституції України закріплено принцип, за яким права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави, яка відповідає перед людиною за свою діяльність.

В Україні визнається і діє принцип верховенства права; права і свободи людини є невідчужуваними та непорушними; громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом, що прямо передбачено у ч.1 ст.8, ст.21, ч.1 ст.24 Конституції України.

Відповідно до ч. 10 ст. 10 ЦПК України, забороняється відмова у розгляді справи з мотивів відсутності, неповноти, нечіткості, суперечливості законодавства, що регулює спірні правовідносини.

Суд зауважує на тому, що Постановою Кабінету Міністрів України від 25 березня 2015 року «Про затвердження зразка бланка, технічного опису та Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України» визначено загальний порядок видачі та відновлення паспорта. Згідно ч. 1 ст.10 ЗУ «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус» у разі неможливості встановити особу розпорядником реєстру особа встановлюється за рішенням суду про встановлення факту, що має юридичне значення, для видачі документів, що посвідчують особу та підтверджують громадянство України. До завершення процедури встановлення особи державною міграційною службою України та (або) прийняття відповідного рішення суду, документи, що посвідчують особу та підтверджують громадянство України, не видаються.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про можливість розгляду справи в окремому провадженні.

Вищевказаний порядок передбачає судову процедуру встановлення особи для осіб, яких не було встановлено за результатами проведення процедури встановлення особи).

Разом з тим, судом витребувані відомості про те, що заявниця таку процедуру пройшла, про що був складений відповідний акт про встановлення її особи.

Судом не можуть бути прийняті доводи заявниці, її представника, а також представника заінтересованої особи в тій їх частині, що процедура була проведена на підставі підзаконного акта, який на момент подачі заявницею заяви проведення процедури належності до громадянства України та видачі паспорта - втратив чинність. Так на момент проходження процедури встановлення особи, процедура була проведена відповідно до норм чинного законодавства, особу заявниці було встановлено та видано документ, який відповідав вимогам діючого на момент його видачі законодавству. Та обставина що відповідний законодавчий акт втратив силу не є підставою вважати, що заявниця не пройшла відповідну процедуру та її особу не встановлено.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що заявниця є особою яка пройшла процедуру встановлення особи, внаслідок якої її особу, як ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - було встановлено, а тому рішення суду про встановлення особи не потребується.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка Грузії, звернулася і заявою до Слов`янського МВ ГУ ДМС України в Донецькій області щодо документування паспортом громадянина України вперше. За її заявою, 12 травня 2015 року, було сформовано справу про встановлення особи. За результатами розгляду справи заявниці видана довідка з фото від 04 липня 2015 року № 58-6602. Процедура встановлення особи та зразок виданої довідки регламентувались наказом МВС України від 13 квітня 2012 № 320 «Про затвердження Порядку оформлення і видачі паспорта громадянина України». Тобто при зверненні до органів ДМС, особу ОСОБА_1 було встановлено як то вимагав порядок чинний на час проведення процедури встановлення особи.

Суд звертає увагу на ту обставину, що довідка про встановлення особи за своєю правовою природою не видається на певний час, тобто будь-яким строком не обмежена.

З огляду на викладене, у задоволенні заяви слід відмовити, зважаючи на те, що заявницею додержаний позасудовий порядок встановлення особи та отримано документ, яким її особу встановлено.

Керуючись ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 , за участю заінтересованої особи Головного управління Державної міграційної служби в Донецькій області, про встановлення факту, що має юридичне значення - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Донецького апеляційного суду через Слов`янський міськрайонний суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду .

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Відповідно до п. 3 Прикінцевих положень ЦПК України, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Сторони по справі:

Заявниця:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Представник заявниці: адвокат Іщенко Наталія Олександрівна, РНОКПП НОМЕР_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , Діє на підставі свідоцтва про право заняття адвокатською діяльністю № 4811 від 26 квітня 2017 року.

Заінтересована особа:

Головне управління ДМС в Донецькій області, 87515, Донецька область, м. Маріуполь, вул. Георгієвська, 30а

Повний текст рішення суду складений 22 лютого 2021 року.

Суддя Слов`янського

міськрайонного суду О. В. Ільяшевич