Справа № 450/294/21 Провадження № 2/450/848/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" березня 2021 р. Пустомитівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Данилів Є.О.

при секретарі Ориняк Н.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Пустомити цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Давидівської сільської ради (ОТГ) Пустомитівського району Львівської області, правонаступником якої є Давидівська сільська рада Львівського району Львівської області

про предмет позову: визначення додаткового строку в три місяці для прийняття спадщини за заповітом від померлої баби ОСОБА_2 на приналежне їй нерухоме майно в селі Звенигород Пустомитівського району Львівської області,-

підстава позову (позиція позивача):

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла баба позивача ОСОБА_2 , якій на праві власності належало нерухоме майно в с. Звенигород Пустомитівського району Львівської області. Після її смерті відкрилася спадщина. Позивач також зазначив, що строк для прийняття спадщини нею був пропущений через особисті життєві обставини, а саме позивачу не було відомо, що за прийняттям спадщини необхідно звернутися в шестимісячний термін, а також доглядає малолітню дитину ОСОБА_3 , яка є дитиною з інвалідністю з дитинства, доглядає малолітню дитину ОСОБА_4 . Давидівська сільська рада не повідомила позивача про це вчасно.

позиція відповідача: представник відповідача подав клопотання про розгляд справи без участі відповідача.

Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії у справі.

26.01.2021 року ухвала про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі; 10.02.2021 року заява представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_5 про розгляд справи без їх участі; 12.03.2021 року клопотання представника відповідача про розгляд справи без участі відповідача; 22.03.2021 року клопотання представника відповідача про розгляд справи без участі відповідача.

Встановлені судом фактичні обставини та оцінка суду.

ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , що стверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 11.06.2013 року. Після смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина.

За життя ОСОБА_2 своїм майном на випадок смерті розпорядилася, склавши заповіт від 20.01.2008 року, посвідчений сільським головою Звенигородської сільської ради Пустомитівського району Львівської області та зареєстрований в реєстрі за № 01, яким все своє майно, де б воно не було і з чого воно б не складалося, відповідно до ст. 1233,1235 ЦК України, заповіла гр. ОСОБА_1 , жительці с. Старе Село Пустомитівського району Львівської області

ОСОБА_2 на підставі договору дарування житлового будиеку посвідченого приватним нотаріусом Пустомитівського районного нотаріального округу Віблий Л.З. 18.05.2010 року, зареєстрований в реєстрі за № 794, згідно якого житловий будинок АДРЕСА_1 подарувала ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно виданого обласним комунальним підприємством Львівської обласної ради «Бюро технічної інвентиризації та експертної оцінки» № 26577242 від 01.07.2010 року житловий будинок АДРЕСА_1 належить ОСОБА_1 .

Після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , спадкова справа не заводилась (повідомлення нотаріуса від 18.02.2020 р. вих. № 63/01-16).

Згідно довідки виданої Звенигородської сільською радою Пустомитівського району Львівської області за № 02-24/1375 від 15.12.2020 року ОСОБА_1 проживала без реєстрації разом з ОСОБА_2 та опікувалася нею до дня її смерті - ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою АДРЕСА_1 . Будинок належить ОСОБА_1 згідно погосподарських книг Звенигородської сільської ради на 2011-2015 рр.

Згідно зі ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст.1222 ч.1 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народженні живими після відкриття спадщини.

Статтями 1216-1218 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), яке може здійснюватися за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. ст. 1220-1221,1223 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою, і саме з нього виникає право на спадкування, а місцем відкриття - є останнє місце проживання спадкодавця.

Згідно із ст. ст.1268-1270 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. При цьому прийняття спадщини з умовою чи із застереженням не допускається. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має особисто подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини

Отже, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Згідно з частиною 3 статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Водночас правила частини 3 статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; ці обставини визнані судом поважними.

Подібний висновок викладений Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року № 6-1320цс17. З указаним висновком погодився Верховний Суд у постановах від 01 квітня 2019 року у справі № 643/3049/16-ц, від 22 травня 2019 року у справі № 351/2403/17, від 11 листопада 2020 року № 750/262/20.

З огляду на зазначене, у випадку, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви.

Між тим, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: тривала хвороба спадкоємців; велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо.

При цьому, судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна та відкриття спадщини, похилий вік, непрацездатність, невизначеність між спадкоємцями, хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови тощо.

Якщо ж у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через відсутність інформації про смерть спадкодавця, то правові підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні.

Подібна правова позиція міститься у постановах Верховного Суду від 11 липня 2018 року у справі № 381/4482/16-ц, від 13 грудня 2018 року у справі № 459/295/16-ц.

Відповідно до положень частини 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Позивач покликається на поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини на її необізнаність, що за прийняттям спадщини необхідно звернутися в шестимісячний термін, а також те, що Давидівська сільська рада не повідомила її про це вчасно.

Суд вважає, що юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини не є об`єктивними та непереборними труднощами, з якими закон пов`язує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини.

Безпідставними, є покликання позивача на те, що Звенигородська сільська рада - тепер Давидівська сільська рада не повідомила позивача, що за прийняттям спадщини необхідно звернутися в шестимісячний термін, оскільки відповідно до положень ст. 63 ЗУ «Про нотаріат», нотаріус або в сільських населених пунктах - посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, отримавши від спадкоємців повідомлення про відкриття спадщини, зобов`язана повідомити про це тих спадкоємців, місце проживання або роботи яких відоме. Нотаріус або посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, також може зробити виклик спадкоємців шляхом публічного оголошення або повідомлення у пресі.

Посадовою особою органу місцевого самоврядування не було порушено вимоги статті 63 Закону України «Про нотаріат», оскільки відповідно до цих вимог нотаріус або в сільських населених пунктах - посадова особа органу місцевого самоврядування не зобов`язана повідомляти, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

При цьому, згідно з підходом Верховного Суду хвороба дітей спадкоємця не може вважатися поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини, оскільки заяву про прийняття спадщини спадкоємець подає особисто або надсилає поштовим зв`язком (справжність підпису спадкоємця на заяві, надісланій поштою, має бути нотаріально засвідчена). Відтак, лише хвороба спадкоємця, а не членів його сім`ї, розглядається як поважна причина пропуску строку для прийняття спадщини - до відповідного висновку прийшов ВС у постанові від 12 листопада 2018 року по справі № 136/200/17.

Щодо покликання позивача на поважність причини пропуску звернення із заявою про прийняття спадщини, що він здійснював догляд за ОСОБА_3 , яка є дитиною з інвалідністю з дитинства, то суд відхиляє такі покликання виходячи з наступного.

На підтвердження того, що ОСОБА_3 хворіла та потребувала стороннього догляду позивач долучила :

витяг із історії хвороби № 110728 КНП «Міська дитяча клінічна лікарня м. Львова» хірургічне відділення № 2 Львівський міський дитячий колопроктологічний центр від 02.09.2019 року з клінічним діагнозом хвороба Гіршпрунга, ректосигмоїдна форма, хронічний закреп, однак суд звертає увагу, що вказана витяг виданий після шести років смерті спадкодавця ОСОБА_2 ;

витяг із історії хвороби КНП «Міська дитяча клінічна лікарня м. Львова» хірургічне відділення № 2 Львівський міський дитячий колопроктологічний центр від 23.06.2020 року з клінічним діагнозом вроджена вада розвитку товстого кишківника - хвороба Гіршпрунга, ректосигмоїдна форма, стан після операції за Соаве-Болі. Наслідки и перенесеного оперативного лікування: рецидив закрепу, однак суд звертає увагу, що вказана витяг виданий після шести років смерті спадкодавця ОСОБА_2 ;

При цьому, в наданих документах відсутні застереження, що ОСОБА_3 , потребувала постійного догляду. Окрім того, позивач заяву про прийняття спадщини могла скерувати поштою.

Враховуючи викладене вище, позивачем не доведено існування поважності причин пропуску строку звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, що пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій та оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, суд приходить до висновку, що строк на звернення із заявою про прийняття спадщини пропущений без поважних причин.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що в задоволені позовних вимог позивачу слід відмовити.

На підставі наведеного та керуючись ст. 259,263- 265,268 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в :

в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Давидівської сільської ради (ОТГ) Пустомитівського району Львівської області, правонаступником якої є Давидівська сільська рада Львівського району Львівської області,

про предмет позову: визначення додаткового строку в три місяці для прийняття спадщини за заповітом від померлої баби ОСОБА_2 на приналежне їй нерухоме майно в селі Звенигород Пустомитівського району Львівської області,- відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30 - денний строк з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного суду через Пустомитівський районний суд Львівської області.

Повне рішення суду складено 12.03.2021 року.

Учасники справи:

ОСОБА_1 , АДРЕСА_2 ; Давидівська сільська рада Львівського району Львівської області, с. Давидів, вул. Незалежності, 1А, Пустомитівський район Львівська область.

СуддяЄ. О. Данилів