Справа № 2-8316/11
Провадження № 6/761/752/2021
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2021 року Шевченківський районний суд м.Києва у складі:

головуючого судді: Савицького О.А.,

при секретарі: Горюк В.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», заінтересовані особи: ОСОБА_1 , про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання у цивільній справі за позовом ТОВ «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

02.02.2021 р. на адресу суду надійшла заява ТОВ «Вердикт Капітал» про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання у цивільній справі № 2-8316/11 за позовом ТОВ «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Свої вимоги представник заявника обґрунтовує тим, що 24.02.2012 р. Шевченківським районним судом м.Києва ухвалено рішення у цивільній справі № 2-8316/11 за позовом ТОВ «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, яким даний позов задоволено. Вказане рішення після його зміни судом апеляційної інстанції набрало законної сили, за яким представнику стягувача позовом ТОВ «ОТП Факторинг Україна» було видано виконавчий лист. Ухвалою від 27.03.2020 р. задоволено заяву ТОВ «Вердикт Капітал» та замінено сторону стягувача у виконавчому провадженні, а саме ТОВ «ОТП Факторинг Україна» на його правонаступника ТОВ «Вердикт Капітал».

Разом з тим, посилаючись на те, що строк для пред`явлення виконавчого листа до виконання пропущено з об`єктивних причин, зокрема у тому числі через довготривалу процедуру передачі документації від попереднього стягувача, представник заявника просить суд його поновити.

Представник заявника в судове засідання не з`явився, однак зі змісту поданої заяви вбачається, що останній у ній просив суд розглянути заяву за його відсутності.

Інші особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явились, своїх представників до суду не направили, про дату, час і місце судового розгляду повідомлялись належним чином у встановленому законом порядку, причин неявки не повідомили, а тому суд вважає за можливе розглянути заяву за відсутності вказаних осіб.

Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, з`ясувавши всі фактичні обставини справи, суд вважає, що заява про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що 24.02.2012 р. Шевченківським районним судом м.Києва ухвалено рішення у цивільній справі № 2-8316/11 за позовом ТОВ «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, яким даний позов задоволено, а саме стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» 1063203,88 грн.

Рішенням апеляційного суду м.Києва від 18.12.2015 р. змінено зазначене рішення, а саме вирішено зменшити розмір пені з 617312,94 грн. до 444070,00 грн. та загальну суму заборгованості з 1063203,88 грн. до 888140,00 грн. В іншій частині рішення залишено без змін.

Ухвалою ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2017 р. рішення суду першої інстанції у незмінній частині та рішення суду апеляційної інстанції залишено без змін.

Вказане рішення набрало законної сили, за яким представнику ТОВ «ОТП Факторинг Україна» 21.09.2017 р. було видано виконавчий лист, що підтверджується письмовою розпискою.

Ухвалою від 27.03.2020 р. задоволено заяву представника ТОВ «Вердикт Капітал» та замінено сторону стягувача у виконавчому провадження з примусового виконання рішення Шевченківського районного суду м.Києва від 24.02.2012 р., а саме ТОВ «ОТП Факторинг Україна» на його правонаступника ТОВ «Вердикт Капітал».

Відповідно до ч.1 ст. 433 ЦПК України у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Аналогічне положення містить ч.6 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження», згідно якої стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який видав виконавчий документ, або до суду за місцем виконання.

Суди, при розгляді заяв про поновлення строку пред`явлення виконавчих листів до виконання мають детально досліджувати всі обставини, які вплинули на пропуск строків пред`явлення виконавчих документів до виконання і розглядати їх в сукупності шляхом встановлення відповідного причинно-наслідкового зв`язку.

З`ясування вказаних обставин відповідає правовій позиції Верховного Суду України, яка викладена у постанові від 20.01.2016 р. в справі № 6-711цс15.

Метою статті 433 ЦПК України про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання є захист інтересів добросовісного стягувача, який пропустив строк з поважних причин. Поважними можна вважати причини, які не залежали від волі стягувача.

Питання про поважність пропуску строків є оціночним. Поважність причин може залежати від таких обставин як поведінка заявника (бездіяльність або незаінтересованість в питаннях звернення судового рішення до виконання), інших осіб, обставин, які безпосередньо унеможливлюють можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк, які виникли об`єктивно, так і від чинників, що не пов`язані з людським фактором, що підтверджуються належними і допустимими засобами доказування.

Суд не може безпідставно поновити строк пред`явлення виконавчого листа до виконання, оскільки це порушує гарантоване право на справедливий суд.

Звертаючись до суду в даною заявою, представник заявника, як на підставу для її задоволення, посилається на те, що строк для пред`явлення виконавчого листа до виконання пропущено з об`єктивних причин, зокрема у тому числі через довготривалу процедуру передачі документації від попереднього стягувача.

Разом з тим, представником заявника не обґрунтовано жодної обставини, яка б свідчила про поважність причин пропуску строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання, приймаючи до уваги, що згідно розписки, яка міститься в матеріалах справи, представник попереднього стягувача ТОВ «ОТП Факторинг Україна» отримав виконавчий лист ще 21.09.2017 р., при цьому з матеріалів справи не вбачається, що з того часу стягувач вчиняв будь-які дії, спрямовані на примусове виконання виконавчого листа в межах строку, встановленого для пред`явлення його до виконання, та взагалі був зацікавлений в цьому.

Крім того, враховуючи, що відступлення прав вимоги до ТОВ «Вердикт Капітал» та постановлення ухвали, якою замінено сторону виконавчого провадження, відбулось в межах строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання, останній мав можливість пред`явити його до виконання, однак жодних дій для цього не вчинив, при цьому представником заявника не доведено, що передача документації могла б перешкоджати зробити це.

Таким чином, суд вважає, що наведені представником заявника у заяві причини пропуску строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання не є поважними, а отже не можуть бути підставою для поновлення вказаного строку.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що, реалізуючи п.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух (рішення суду у справі Жоффер де ля Прадель проти Франції від 16.12.1992 р.).

Встановлення в законі строків на пред`явлення виконавчих листів до виконання також спрямовано на забезпечення вказаного принципу. Безпідставне поновлення строку може порушити принцип правової визначеності.

Разом з тим, сторони у розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (рішення у справі «Олександр Шевченко проти України»).

Сторона, яка приймає участь у судовому процесі, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Безпідставне та необґрунтоване поновлення строків порушує законні права та інтереси сторін і суперечить принципу (правової визначеності) права на справедливий суд, що закріплене в ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.1950 р., яка набрала чинності для України з 11.09.1997 р. та згідно зі статтею 9 Конституції України є частиною національного законодавства України (п.53 рішення Європейського суду з прав людини від 29.10.2015 р. у справі «Устименко проти України» заява № 32053/13 ).

За таких обставин, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у сукупності, суд вважає, що представником заявника не доведено поважності причин пропуску строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання, а тому приходить до висновку про відмову в задоволенні заяви.

Керуючись ст.ст. 259-261, 353-355, 433 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», заінтересовані особи: ОСОБА_1 , в задоволенні заяви про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання у цивільній справі за позовом ТОВ «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Шевченківський районний суд м.Києва протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя: