Провадження №2/521/1360/21
13 квітня 2021 року місто Одеса
Малиновський районний суд міста Одеси в складі:
головуючий суддя - Плавич І.В.,
секретар судового засідання - Дукіна Д.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» до ОСОБА_1 про відшкодування майнової шкоди,
У провадженні вказаного складу суду знаходиться на розгляді цивільна справа за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» до ОСОБА_1 про відшкодування майнової шкоди.
В обґрунтування позову та пояснюючи підстави звернення до суду повноважний представник сторони позивача вказував, що 06 березня 2018 року відбулась ДТП, за участю автомобілю марки «Mercedes», реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_2 та автомобілю марки «Mercedes», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 .
При розгляді справи про адміністративне правопорушення судом було встановлено, що відповідна ДТП відбулась внаслідок порушення відповідачем вимог ПДР України, та ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП України.
10 квітня 2016 року між ПАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» та ПАТ «Райффайзен банк Аваль» укладено договір добровільного страхування наземних транспортних засобів серії АМ №106159, згідно із яким було застраховано, зокрема, автомобіль марки «Mercedes», реєстраційний номер НОМЕР_1 .
ПАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» сплатило власнику автомобіля марки «Mercedes», реєстраційний номер НОМЕР_1 , суму страхового відшкодування в сумі 171 772,66 гривень відповідно до умов відповідного договору про страхування.
Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 на момент ДТП була застрахована ПрАТ «ЮНІВЕС», яке сплатило на користь позивача суму страхового відшкодування у розмірі 79 634,93 гривень у межах страхового ліміту та відповідно до умов договору.
Таким чином, різниця між фактичним розміром шкоди, заподіяної унаслідок ДТП, що сталась з вини відповідача, та розміром фактичного страхового відшкодування становить 92 137,73 гривень, яка на думку сторони позивача, підлягає стягненню з ОСОБА_1 .
У зв`язку з викладеним представник ПАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» звернулось до суду із позовом до ОСОБА_1 про відшкодування суми завданої майнової шкоди у розмірі 92 137,73 гривень.
Відповідач ОСОБА_1 правом подачі відзиву не скористався, відзив на позовну заяву не надходив.
Згідно із ст. 280 ч. 1 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
З огляду на неявку відповідача по даній цивільній справі, врахувавши позицію сторони позивача, суд зважав можливим розглядати справу в заочному порядку.
Повноважний представник Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» у відкрите судове засідання не з`явився, але від надійшла заява про підтримання позову у повному обсязі та розгляд справи за відсутності сторони в порядку ст. 211 ч. 3 ЦПК України.
Відповідач ОСОБА_1 у відкрите судове засідання не з`явився, повідомлявся судом про розгляд даної цивільної справи, причини неявки суду не відомі.
Вивчивши наявні матеріали справи у їх сукупності, взявши до уваги пояснення сторони позивача, дослідивши письмові докази, представлені суду, надавши виниклим між сторонами по справі правовідносинам належну правову оцінку, проаналізувавши відповідні арифметичні розрахунки, суд доходить наступного висновку.
Під час розгляду справи судом було встановлено, що 06 березня 2018 року відбулась ДТП, за участю автомобілю марки «Mercedes», реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_2 та автомобілю марки «Mercedes», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 .
При розгляді справи про адміністративне правопорушення судом було встановлено, що відповідна ДТП відбулась внаслідок порушення відповідачем вимог ПДР України, та ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП України.
Матеріали справи свідчать, що дане судове рішення набрало законної сили у встановленому законом порядку.
Як регламентує ст. 82 ч. 1, 3, 4 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказування. Обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Спираючись на вказану норму процесуального закону, суд доходить висновку, що ДТП відбулась за наявності вини відповідача.
ДТП за участю вказаних автотранспортних засобів призвела зокрема до механічних пошкоджень автомобіля марки «Mercedes», реєстраційний номер НОМЕР_1 , що належить на момент ДТП був застрахований ПАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна».
10 квітня 2016 року між ПАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» та ПАТ «Райффайзен банк Аваль» укладено договір добровільного страхування наземних транспортних засобів серії АМ №106159, згідно із яким було застраховано, зокрема, автомобіль марки «Mercedes», реєстраційний номер НОМЕР_1 .
Крім того, цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 на момент ДТП була застрахована ПрАТ «ЮНІВЕС», яке сплатило на користь позивача суму страхового відшкодування у розмірі 79 634,93 гривень у межах страхового ліміту та відповідно до умов договору.
Таким чином, суд доходить висновку, що різниця між фактичним розміром шкоди, заподіяної унаслідок ДТП, що сталась з вини відповідача, та розміром фактичного страхового відшкодування становить: 171 772,66 - 79 634,93 = 92 137,73 гривень.
Відповідно до ст. 509 ч. 1, 2 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. При цьому, зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.
Згідно із ст. 11 ч. 1, ч. 2 п. 3 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі.
Згідно із ст. 1166 ЦК України шкода завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка причинила цю шкоду.
Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом.
Згідно із ст. 27 ЗУ «Про страхування», ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.
Відповідно до ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.
Згідно із ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат, переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.
На підставі ст. 1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної чи юридичної особи, відшкодується у повному обсязі особою, яка її завдала.
Відповідно до ст. 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням.
У постанові ВСУ від 02 грудня 2015 року у справі № 6-691цс 15 зроблено висновок про те, що правильним є стягнення з винного водія різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту, пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, оскільки в цьому випадку у страховика не виник обов`язок з відшкодування такої різниці, незважаючи на те, що вказані збитки є меншими від страхового відшкодування.
Таким чином суд погоджується із обґрунтованістю вимог ПАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» до ОСОБА_1 про відшкодування суми завданої майнової шкоди у розмірі 92 137,73 гривень.
Відповідно до ст. 141 ч.1 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Таким чином, суд вважає обґрунтованим стягнути з відповідача на користь позивача понесені судові витрати, а саме: суму оплаченого судового збору - у розмірі 2 102,00 гривень.
Керуючись ст. 10, 11, 12, 13, 19, 76, 81, 141, 258, 259, 263, 264, 265, 268, 281, 282, п. 8, 15.5 розділу ХІІІ ЦПК України, суд
Позов Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» до ОСОБА_1 про відшкодування майнової шкоди,- задовольнити повністю.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» суму майнової шкоди у розмірі 92 137,73 гривень.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Моторне (транспортне) страхове бюро України (МТСБУ) суму сплаченого судового збору у розмірі 2 102,00 гривень.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано до Малиновського районного суду міста Одеси протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду до Одеського апеляційного суду через Малиновський районний суд міста Одеси протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Дата складення повного судового рішення: 20 квітня 2021 року.
Повні відомості про сторін та інших учасників справи згідно статті 265 ч. 5 п. 4:
Відповідач: ОСОБА_1 - місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 .
Суддя: І.В. Плавич