Яготинський районний суд Київської області
Справа № 382/265/21
Провадження № 2/382/438/21
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

/заочне/

06 серпня 2021 року Яготинський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Литвин Л.І.

при секретарі Шульга Н.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Яготин справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа без самостійних вимог: служба у справах дітей та сім"ї Яготинської міської ради про визначення місця проживання малолітньої дитини,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася до Яготинського районного суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа без самостійних вимог: служба у справах дітей та сім"ї Яготинської міської ради про визначення місця проживання малолітньої дитини. Свої вимоги обгрунтувала наступним. 25 квітня 2014 р. вона зареєструвала шлюб з відповідачем. від подружнього життя мають неповнолітнього сина ОСОБА_3 , який проживає з нею та перебуває на її матеріальному утриманні. Їх сімейне життя не склалося, на даний час вони проживають окремо, сімейних стосунків не підтримують. Вона переконана, що її син повинен проживати разом з нею у квартирі АДРЕСА_1 . З січня 2016 р. відповідач залишив сина проживати з нею, не приділяє належної уваги вихованню сина, не надає коштів до спільного бюджету і з того часу вони не підтримують шлюбно-сімейних відносин, не ведуть спільного господарства, не мають спільного бюджету. Вважає, що визначити місце проживання необхідно саме з нею за її місцем проживання, так як дитина відвідує дитячий садок "Ромашка" з червня 2016 р. Вона на даний час працює учителем історії та правознавства в Черняхівському навчально-виховному комплексі загально-освітньої школи 1-3 ст. дитячий садок, приймає активну участь у вихованні дитини. Вона любить свого сина і спроможна забезпечити його всім необхідним, син відвідує дитячий садок, облікований у медичних установах. Вона постійно слідкує за станом здоров"я дитини, її розвитком, виховує та піклується про неї, у неї із сином психологічний контакт, прив"язаність один до одного. Згідно довідки-розрахунку заборгованості боржника по аліментах за № 7452 від 10 вересня 2019 р., сукупний розмір заборгованості складає 39 576,62 грн. Просила визначити місце проживання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 разом з нею за адресою: АДРЕСА_1 .

В судове засідання позивачка та її представник не з"явилися, про день та час розгляду справи повідомлені належним чином, в заяві до суду представник позивачки просив позов задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з"явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином.

Представник третьої особи в судове засідання не з"явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, в заяві до суду просив розглянути справу у його відсутності згідно з наданим висновком про визначення місця проживання дитини.

Перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, ураховуючи, що в справі є достатньо доказів для її заочного розгляду, суд вважає, що позов підлягає до задоволення.

В силу ст. 157 СК України витання виховання дитини вирішується батьками спільно, крім випадку, передбаченого частиною п"ятою цієї статті. Той з батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватись з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Відповідно до ст. 161 Сімейного кодексу України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.

Ухвалюючи рішення в справі «М. С. проти України» від 11 липня 2017 року (заява № 2091/13), Європейський суд з прав людини наголосив, що в таких справах основне значення має вирішення питання про те, що найкраще відповідає інтересам дитини. На сьогодні існує широкий консенсус, у тому числі в міжнародному праві, на підтримку ідеї про те, що у всіх рішеннях, що стосуються дітей, їх найкращі інтереси повинні мати першочергове значення.

При цьому Європейський суд з прав людини зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним.

Найкращі інтереси дитини можуть, залежно від їх характеру та серйозності, перевищувати інтереси батьків.

Відповідно до принципу 6 Декларації прав дитини від 20 листопада 1959 року, дитина для повного і гармонійного розвитку її особи потребує любові і розуміння. Вона повинна, якщо це можливо, зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків і, в усякому разі, в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітню дитину не слід, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, розлучати зі своєю матір`ю. На суспільстві і на органах публічної влади повинен лежати обов`язок здійснювати особливе піклування про дітей, що не мають сім`ї, і про дітей, що не мають достатніх засобів для існування. Бажано, щоб багатодітним сім`ям надавалась державна або інша допомога на утримання дітей.

Пункт 1 ст. 3 Європейської Конвенції про права дитини, ратифікованої Постановою ВР № 789-ХII від 27.02.1991 року передбачає, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно п. 2 - дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов"язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

Згідно із п.1 ст. 9 забезпечується, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

Пунктами 1, 2 ст. 27 Європейської Конвенції про права дитини, ратифікованої Постановою ВР № 789-ХII від 27.02.1991 року визнано право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

В судовому засіданні установлено, що від шлюбу з відповідачем позивачка має малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , (а.с. 5). Згідно з рішенням Яготинського районного суду від 27 жовтня 2016 р. шлюб між сторонами було розірвано, (а.с. 6). Сторони проживають окремо із січня 2016 р., не підтримують сімейних стосунків, не ведуть спільне господарство. Відповідач не приділяє належної уваги вихованню сина, малолітній ОСОБА_3 проживає з матір"ю за адресою: АДРЕСА_1 . З розрахунку заборгованості боржника по аліментах вбачається, що станом на 30.06.2019 р. відповідач має заборгованість по сплаті аліментів у розмірі 39 576,62 грн., стягнутих згідно з рішенням Яготинського районного суду від 1 липня 2016 р. на користь ОСОБА_3 на утримання малолітнього сина ОСОБА_3 у розмірі 1/4 частини його доходів, але не менше, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до повноліття дитини, (а.с. 5,7). З висновку виконавчого комітету Яготинської міської ради Бориспільського району Київської області від 15 липня 2021 р. (а.с. 39-40) вбачається, що місце проживання малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , доцільно визначити разом з матір"ю.

Ураховуючи вищевикладені обставини, суд вважає, що є всі підстави для задоволення позову.

Керуючись ст. ст. 10, 81,259, 263-265, 280-282 ЦПК України, ст. ст. 157, 161 СК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа без самостійних вимог: служба у справах дітей та сім"ї Яготинської міської ради про визначення місця проживання малолітньої дитини задовольнити.

Визначити місце проживання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 з матір"ю ОСОБА_1 , за адресою: АДРЕСА_1 .

Стягнути із ОСОБА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 908, 00 гривень.

Повний текст рішення виготовлено 16 серпня 2021 року.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, котра може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд-якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивачкою рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду через Яготинський районний суд Київської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя Литвин Л. І.