Провадження № 2/337/175/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 квітня 2021 року місто Запоріжжя

Хортицький районний суд міста Запоріжжя в складі:

головуючого судді Котляр А.М.

за участю секретаря Журби Н.Ю.

позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Фонду державного майна України, державного підприємства «Мелітопольський завод «Гідромаш» про поновлення на роботі,

ВСТАНОВИВ:

20.10.2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду із даним позовом. В обґрунтування позовних вимог вказує, що 22.01.2019 року він був прийнятий на роботу на посаду головного інженера державного підприємства «Мелітопольський завод «Гідромаш». 29.01.2019 року наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України на нього було покладено виконання обов`язків директора державного підприємства «Мелітопольський завод «Гідромаш». Управління підприємством було передано до відання Фонду державного майна України. Наказом Фонду державного майна України від 21.08.2020 року його було увільнено від виконання обов`язків директора підприємства. Виконуючим обов`язки директора було призначено ОСОБА_2 . Вважає, що підстави для розірвання із ним трудового договору, передбачені ст.40,41 КЗпП України відсутні. Норми щодо припинення повноважень директора, передбачені ст.10, 11 Статуту підприємства не можуть бути до нього застосовані, оскільки трудовий контракт із ним не укладався. Тому вважає своє звільнення незаконним.

Просить суд визнати незаконним та скасувати наказ Фонду державного майна України №1429 від 21.08.2020 року. Зобов`язати Фонд державного майна України та державне підприємство «Мелітопольський завод «Гідромаш» поновити його на посаді виконуючого обов`язки директора державного підприємства «Мелітопольський завод «Гідромаш».

02.11.2020 року суддя відкрив у справі спрощене позовне провадження з викликом сторін (а.с. 26).

30.11.2020 року представник відповідача державного підприємства «Мелітопольський завод «Гідромаш» в.о. директора Григораш Д.В. подав відзив на позовну заяву, в якому вказує, що позивач ОСОБА_1 не був керівником підприємства, а лише виконував обов`язки керівника, займаючи посаду головного інженера (а.с. 33-34).

14.12.2020 року представник відповідача Фонду державного майна України голова Фонду Сенниченко Д. подав відзив на позовну заяву, в якому просить суд в задоволенні позову відмовити. Вказує, що ОСОБА_1 не призначався на посаду директора державного підприємства «Мелітопольський завод «Гідромаш», а виконував обов`язки директора. Увільнення ОСОБА_1 від виконання обов`язків директора не свідчить про припинення трудових відносин та порушення прав останнього. Звільнення працівника з посади виконуючого обов`язки директора підприємства є дією уповноваженого органу, спрямованою на унеможливлення здійснення виконавчим органом в.о. директора повноважень у сфері управлінської діяльності та не є відстороненням працівника від роботи в розумінні трудового законодавства. Покладення обов`язків директора є тимчасовим заходом, спрямованим на забезпечення безперервного функціонування виконавчого органу підприємства (а.с. 48-55).

23.12.2020 року позивач ОСОБА_1 подав відповідь на відзив (а.с. 70-71).

04.01.2021 року відповідач Фонд державного майна України подав до суду клопотання про закриття провадженні у справі (а.с. 76-79).

05.04.2021 року суд відмовив в задоволенні вказаного клопотання.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав, просили суд позов задовольнити.

Представники відповідачів до суду не з`явились, просили суд проводити судове засідання в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів. 24.02.2021 року суд задовольнив заяву та призначив розгляд справи в режимі відеоконференції. Проте, представники відповідачів у призначений судом час не вийшли на зв`язок із судом. Суд вирішив, що представникам відповідачів була надана можливість взяти участь у розгляді справи, заяв або клопотань про відкладення розгляду справи від них не надходило, а тому суд вирішив за можливе розглянути справу за їх відсутності.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні правовідносини, прийшовши до наступних висновків.

Відповідно до статті 63 ГК України одним із видів підприємств є державне підприємство, що діє на основі державної власності (абзац 5 частини першої статті 63 ГК України).

Згідно з частиною третьою статті 65 ГК України керівник підприємства, головний бухгалтер, член наглядової ради (у разі її утворення), виконавчого органу та інших органів управління підприємства відповідно до статуту є посадовими особами цього підприємства. Статутом підприємства посадовими особами можуть бути визнані й інші особи.

Відповідно до частини третьої статті 21 КЗпП України контракт є особливою формою трудового договору, в якому строк його дії, права, обов`язки і відповідальність сторін (у тому числі матеріальна), умови матеріального забезпечення і організації праці працівника, умови розірвання договору, в тому числі дострокового, можуть установлюватися угодою сторін.

Відповідно до пункту 6 Положення про порядок укладання контракту з керівником підприємства, що є у державній власності, при найманні на роботу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19 березня 1993 року № 203, з керівником підприємства, раніше обраним чи призначеним на посаду, також укладається або переукладається контракт. У разі відмови органу управління майном укласти контракт з керівником підприємства, трудовий договір розривається на підставі пункту 1 статті 40 КЗпП України.

Як зазначено у пункті 4 частини першої статті 6 Закону України «Про управління об`єктами державної власності», який є спеціальним по врегулюванню питань управління об`єктами державної власності, уповноважені органи управління, до яких згідно з частиною першою статті 4 цього ж Закону віднесені міністерства та інші органи виконавчої влади, відповідно до покладених на них завдань призначають на посаду та звільняють з посади керівників державних підприємств, установ, організацій та господарських структур, укладають і розривають з ними контракти, здійснюють контроль за дотриманням їх вимог.

Згідно п.1.1 Статуту (а.с. 11-22), Державне підприємство «Мелітопольський завод «Гідромаш» є державним унітарним підприємством, що діє як державне комерційне підприємство, засноване на державній власності та належить до сфери управління Фонду державного майна України.

Відповідно до пункту 10.3 Статуту, виконавчим органом підприємства (одноосібним) є Директор, який є посадовою особою.

Призначення (обрання) та припинення повноважень посадових осіб органів підприємства здійснюється відповідно до Статуту та законодавства України (пункт 10.8).

Судом встановлено, що 22.01.2019 року наказом № 3-К від 18.01.2019 року ОСОБА_1 був прийнятий на посаду головного інженера Державного підприємства «Мелітопольський завод «Гідромаш».

28.01.2019 року наказом державного секретаря Міністерства економічного розвитку і торгівлі України №8-п на ОСОБА_1 покладено виконання обов`язків директора Державного підприємства «Мелітопольський завод «Гідромаш», з 29.01.2019 року до призначення керівника в установленому законом порядку (а.с.8).

21.08.2020 року наказом заступника голови Фонду державного майна України ОСОБА_1 був увільнений від виконання обов`язків директора Державного підприємства «Мелітопольський завод «Гідромаш» (а.с.9).

25.08.2020 року виконуючим обов`язки директора Державного підприємства «Мелітопольський завод «Гідромаш» був призначений ОСОБА_2 (а.с. 10).

30.09.2020 року ОСОБА_1 був звільнений з посади головного інженера з 30.09.2020 року за прогул без поважних причин (а.с.72).

20.01.2021 року звільнення ОСОБА_1 з посади головного інженера було визнано незаконним рішенням Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області, ОСОБА_1 був поновлений на посаді головного інженера Державного підприємства «Мелітопольський завод «Гідромаш» (а.с. 90-99). На час вирішення даної справи відсутні відомості про оскарження рішення суду від 20.01.2021 року та про набрання ним законної сили.

Документом, що регламентує порядок тимчасового замісництва є роз`яснення Держкомпраці СРСР і Секретаріату ВЦРПС від 29 грудня 1965 року № 30/39 «Про порядок оплати тимчасового заступництва» (далі Роз`яснення), відповідно до якого тимчасовим заступництвом вважається виконання службових обов`язків за посадою тимчасово відсутнього працівника, коли це викликано виробничою необхідністю (абзац 1 пункти1).

Зазначене роз`яснення є чинними відповідно до постанови Верховної Ради України «Про порядок тимчасової дії на території України окремих актів законодавства Союзу РСР» від 12 вересня 1991 року № 1545-ХП, згідно з якою до прийняття відповідних актів законодавства України на території республіки застосовуються акти законодавства Союзу РСР з питань, які не врегульовані законодавством України, за умови, що вони не суперечать Конституції і законам України.

Ураховуючи, що будь-яким іншим нормативно-правовим актом не викладено поняття та правової природи «виконуючий обов`язки» необхідно виходити із зазначеного визначення, яке за своєю суттю полягає у тому, що призначення особи на посаду тимчасово виконуючого обов`язки, зумовлено певною необхідністю, що виникає у зв`язку з певними виробничими обставинами.

Судом було встановлено, що призначення ОСОБА_1 на посаду виконуючого обов`язки директора обмежувалось чітко визначеною подією до призначення керівника Державного підприємства «Мелітопольський завод «Гідромаш» (а.с.8). При цьому трудовий контракт із позивачем не укладався, ОСОБА_1 продовжував займати посаду головного інженера підприємства. Виконання обов`язків директора мало тимчасовий характер, трудові правовідносини з позивачем тривали до певної події у часі, яка мала неминуче настати. Надаючи згоду на призначення виконуючим обов`язки директора підприємства, ОСОБА_1 мав усвідомлювати, що він виконуватиме такі обов`язки тимчасово, а отже, може бути звільнений від їх виконання на підставі наказу уповноваженого органу управління підприємством.

Таким чином, увільнення позивача від виконання обов`язків директора є законним та обґрунтованим, оскільки минувала потреба у продовженні з ОСОБА_1 трудових відносин. У зв`язку із цим, суд дійшов висновку про відсутність порушення вимог трудового законодавства при увільненні ОСОБА_1 від виконання обов`язків директора.

До аналогічного висновку дійшов Верховний Суд в постанові від 15.01.2020 року по справі № 761/21008/18-ц.

У зв`язку із цим, суд відмовляє у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 в повному обсязі.

Керуючись ст. 263-265 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлений 09.04.2021 року.

Суддя: (підпис) А.М. Котляр