Справа №333/1537/21
пр. №2/333/1952/21
РІШЕННЯ

Іменем України

16 серпня 2021 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Піх Ю.Р., за участю секретаря судового засідання Кара Н.Ю., позивача ОСОБА_1 , розглянувши в судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», треті особи Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округ Секістова Тетяна Іванівна, Приватний виконавець виконавчого округу міста Запоріжжя Котула Артем Михайлович про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, -

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з позовом до ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «Вердикт Капітал», в якому просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис від 13.10.2020 року, реєстраційний номер № 1807, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Секістовою Т.І. про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості у розмірі 54043,23 гривень, за кредитним договором № 500919042 від 28.10.2013 року, та покласти судові витрати на відповідача.

Мотивуючи свої вимоги тим, що 28.10.2013 року між позивачем ОСОБА_1 та ПАТ «Альфа-Банк» було укладено кредитним договір № 500919042, за умовами якого позичальнику було надано кредит в розмірі 30 894,74 грн. строком на 5 років. Правонаступником усіх прав та обов?язків ПАТ «Альфа-Банк є ТОВ «Фінансова компанія «Інвестхолліс Веста», правонаступником якого є ТОВ «Вердикт Капітал».

Після отримання кредиту позивач здійснювала дії щодо його погашення.

В період з 2013 року по 2020 р. банком не заявлялось жодних претензій до позивача стосовно невиконання умов договору від 28.10.2013 р.

12.01.2020 року на адресу позивача надійшов лист від приватного виконавця виконавчого округу м.Запоріжжя Котули А.М. з якого позивачу стало відомо, що на його виконанні перебуває виконавчий напис № 1807 від 13.10.2020 року, який було видано приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Секістовою Т.І. про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Вердикт Капітал» суми заборгованості в розмірі 54 042,23 грн.

З документів, що були надані приватним нотаріусом, можна встановити, що виконавчий напис було вчинено на копії кредитного договору, який не було нотаріально посвідчено.

Позивач не отримувала жодних вимог про стягнення боргу від відповідача, тому відсутні законні підстави для вчинення виконавчого напису.

Вищевикладене підтверджує наявність спору в зазначених правовідносинах, та порушення приватним нотаріусом встановлену законом процедуру вчинення виконавчого напису, просила стягнути з відповідача судові витрати, які складаються з судового збору у розмірі та витрат на правову допомогу.

Позивач ОСОБА_1 у судовому засіданні позов підтримала.

Представник відповідача, генеральний директор ТОВ «Вердикт Капітал» Іжаковський О.В. до судового засідання не з?явився, про час та місце слухання справи був повідомлений своєчасно та належним чином, про причину неявки суду не повідомив, надіслав до суду відзив, в якому просив у задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

Третя особа Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Секістова Т.І. до суду не з`явилася, про час та місце слухання справи була повідомлена своєчасно та належним чином, про причину неявки суду не повідомила.

Третя особа Приватний виконавець виконавчого округу міста Запоріжжя, Котула А.М. до судового засідання не з?явився, про час та місце слухання справи був повідомлений своєчасно та належним чином, надіслав заяву в якій просив розглянути справу за його відсутності, при винесенні рішення поклався на розсуд суду.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.19 ЦПК України суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Згідност.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи відповідно до змісту виконавчого напису № 1807 від 13.10.2020 року, строк платежу за кредитним договором № 16-01/19/1 від 16.01.2019 року настав. Боржником допущено прострочення платежів. Стягнення заборгованості проводиться за період з 16.01.2019 року по 11.03.2020 року. Сума заборгованості, яка підлягає стягненню складає 53 543,23 гривень, у тому числі 19155, 81 гривень прострочена заборгованість за сумою кредиту по Кредитному договору; 9 4709,68 гривень прострочена заборгованість за несплаченими відсотками за користування кредитом становить 9 470,68 грн., строкова заборгованість за комісією становить 2 101,26 грн., строкова заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом становить 15 806,31 грн., строкова заборгованість за штрафами і пенями становить 7 009,17 грн., 500 грн. - за вчинення виконавчого напису нотаріусом.

Загальна сума, яка підлягає стягненню із боржника, яким є ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт капітал»» складає 54 543,223 гривень.

Звернувшись до суду із вказаними позовними вимогами, позивач зокрема, посилається на те, що нотаріус при вчиненні виконавчого напису № 1807 від 13.10.2020 року не переконався у безспірності заборгованості, не перевірив доводів боржника в повному обсязі та встановлення обставин, чи справді на момент вчинення виконавчого напису нотаріусом боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем.

Вчинення виконавчого напису нотаріусом регулюється ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат», постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» та Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, який набрав чинності 07 березня 2012 року.

Так, відповідно до ст. 87 Закону України «Про нотаріат» від 02 вересня 1993 року для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

За змістом ст. 88 Закону України «Про нотаріат» від 02 вересня 1993 року нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи: підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п.п. 1.1, 3.1, 3.2, 3.3, 3.4, 3.5 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року за № 296/5, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Якщо для вимоги, за якою вчиняється виконавчий напис, законом установлено інший строк давності, виконавчий напис вчиняється у межах цього строку. Строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172.

Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 затверджено Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Відповідно до пункту 1 Переліку для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами подаються, зокрема, оригінал нотаріально посвідченої угоди; документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.

Відповідно до пункту 2 Переліку для одержання виконавчого напису з підстав, що випливають з кредитних відносин додаються: оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.

Отже, суд має встановити, що банком нотаріусу надано всі необхідні документи, що підтверджують безспірність заборгованості, наявність доказів належного направлення та отримання позивачем письмової вимоги про усунення порушень.

Такого правового висновку дійшов Верховний Суд України у справі №6-158цс15 від 20 травня 2015 року.

Позивач не погоджується з розміром заборгованості, та зазначає про те, що виконавчий напис було здійснено виключно на підставі розрахунку заборгованості за період з 16.01.2019 року по 11.03.2020 року.

Будь-яким чином перевірити безспірність заборгованості по наданому відповідачем нотаріусу Договору позики та розрахунку заборгованості суд позбавлений можливості, такий обов`язок на суд не покладається, оскільки довести безспірність такої заборгованості, з точки зору викладеного вище обґрунтування, мав відповідач при зверненні до нотаріуса.

Виходячи з цих обставин, враховуючи те, що договір, який був наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально, позивач не погоджується із заборгованістю, вказуючи, що їй не було відомо про наявну суму заборгованості, а тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника.

За таких обставин, враховуючи вищевикладене, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та доведеними, такими, що підлягають задоволенню.

Крім цього, згідно ч.1ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ч.2 ст.133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Згідно ч.1ст.137 ЦПКУкраїни, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Так, суд, враховуючи задоволення позовних вимог позивача, вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача витрати на правничу допомогу адвоката, які відповідно до розрахунку суми втрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката, зщо підтверджено договором про надання правової (правничої) допомоги від 22.02.2021 року,актами наданих послуг до договору про надання правової допомоги від 22.02.2021 р., складають 5 000 гривень.

З урахуванням вищевикладеного, оцінивши рівень витрат позивача на правничу допомогу, з урахуванням того, що такі витрати понесені фактично, про що свідчать наявні в матеріалах справи докази, а також, беручи до уваги критерій розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та суті виконаних послуг, суд приходить до висновку про стягнення з відповідачів на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 5 000 грн.

Враховуючи, що позивача було звільнено від сплати судового збору, на підставі ст.141 ЦПК України, витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.12,13,81,141,223,259,263-265,268 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Визнати виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Секістової Тетяни Іванівни , зареєстрований в реєстрі за № 1807 від 13.10.2020 року, про стягнення з ОСОБА_1 коштів у сумі 54 043 грн.23 копійки(п?ятдесят чотири тисячі сорок три гривні двадцять три копійки), за кредитним договором № 500919042 від 28.10.2013 р. таким, що не підлягає виконанню.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» судові витрати у розмірі 908 гривень 00 копійок на користь держави.

Стягнути з Товариства «Вердикт капітал» на користь ОСОБА_1 витрати на правову допомогу у розмірі 5000 гривень.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення до Запорізького апеляційного суду через Комунарський районний суд м. Запоріжжя. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлено 16 серпня 2021 року.

Суддя Комунарського районного суду

міста Запоріжжя Ю.Р.Піх