Справа №295/4455/21
У Х В А Л А

Іменем України

Про відмову у відкритті провадження

"13" квітня 2021 р. м. Житомир

Суддя Богунського районного суду м. Житомира Чішман Л.М.,

вирішуючи питання про відкриття провадження по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Житомирській області про звільнення майна з-під арешту, -

в с т а н о в и в :

Позивач звернулась до суду з позовом, в якому просить звільнити з-під арешту квартиру АДРЕСА_1 , що був накладений постановою слідчого СВ Житомирського МВ УМВС України в Житомирській області Корчук Е.В. від 12.09.2007 року.

Дослідивши матеріали справи, суддя приходить до наступного висновку.

Згідно змісту позову, вбачається, що постановою слідчого СВ Житомирського МВ УМВС України в Житомирській області Корчук Е.В. від 12.09.2007 року накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1 . 1/4 вказаної квартири на праві власності належить позивачу.

Вироком Богунського районного суду м. Житомира від 02.02.2009 року ОСОБА_1 засуджено за ч. 2 ст. 186 КК України до чотирьох років позбавлення волі, звільнено від відбування покарання з встановленням іспитового строку 2 роки.

Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Частина перша ст. 19 ЦПК України передбачає, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

ОСОБА_1 пред`являє позову до Головного управління Національної поліції в Житомирській області, пари цьому викладу обставин, які б вказували на наявність спору між сторонами щодо нерухомого майна, на яке накладено арешт, у позові не вказано.

Відповідно до п. 1 абзац 3,4 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03.06.2016 року № 5 "Про судову практику в справах про зняття арешту з майна" за наявності кримінального провадження власник чи інший володілець майна може звернутися до суду за захистом свого порушеного, невизнаного чи оспорюваного права власності у загальному порядку. Після підтвердження цього права зазначена особа, як і титульний власник майна, у тому числі й особа, яка не є учасником кримінального провадження, має право на звернення з клопотанням про скасування арешту та вирішення інших питань, які безпосередньо стосуються її прав, обов`язків чи законних інтересів, у порядку, передбаченому статтями 174, 539 КПК України, до суду, що наклав арешт чи ухвалив вирок.

Згідно з п. 9 Перехідних положень КПК України (2012 року), запобіжні заходи, арешт майна, відсторонення від посади, застосовані під час дізнання та досудового слідства до дня набрання чинності цим Кодексом, продовжують свою дію до моменту їх зміни, скасування чи припинення у порядку, що діяв до набрання чинності цим Кодексом.

Порядок щодо скасування арешту на майно було передбачено в таким чином - на підставі постанови слідчого в порядку ч. 6 ст. 126 КПК України 1960 року, або судом під час попереднього судового засідання в порядку ст. 253 КПК України 1960 року, під час ухвалення вироку в порядку ст. 324 КПК України 1960 року або судом в порядку виконання вироку в порядку ст. 409, 411 КПК України 1960 року.

Згідно із п. 8 ст. 324 КПК України при ухваленні вироку суд має вирішити питання, що робити з майном, описаним для забезпечення цивільного позову і можливої конфіскації майна.

Відповідно до ст. 409 КПК України (в редакції 1960 року), питання про різного роду сумніви та протиріччя, які виникли при виконання вироку, вирішуються судом, який постановив вирок.

Отже, в рамках кримінальної справи арешт на належне позивачу майно було накладено для забезпечення цивільного позову, вироком Богунського районного суду м. Житомира від 02.02.2009 року питання про скасування арешту з майна судом не було вирішено, та виходячи з викладених вище положень питання про зняття арешту з майна має вирішуватись в порядку, передбаченому КПК України в редакції 1960 року.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України суд відмовляє у відкритті провадження якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Таким чином, суддя дійшов висновку, що подана позовна заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства та у відкритті провадження слід відмовити.

Керуючись ст.ст.186, 354 ЦПК України, ст.ст. 19, 20 КАС України, суддя, -

п о с т а н о в и в:

У відкритті провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Житомирського апеляційного суду про порушення конституційних прав та стягнення моральної шкоди відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Богунський районний суд м. Житомира протягом п`ятнадцяти днів, з дня її підписання.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Л.М. Чішман