У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" квітня 2021 р.м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира у складі:

головуючого судді Анциборенко Н.М.,

за участю секретаря судового засідання Гонгало Я.О.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача Міхніцького Г.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Житомирі матеріали заяви ОСОБА_2 про забезпечення позову,-

ВСТАНОВИВ:

14.11.2019 ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Акціонерного товариства Альфа-Банк, державного реєстратора відділу державної реєстрації Радомишльської районної державної адміністрації Житомирської області Калініченко Т.В., про визнання протиправними дій та скасування рішення державного реєстратора.

Ухвалою Корольовського районного суду м.Житомира від 19.11.2019 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження.

31.03.2021 позивачем подано заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 . Просить заборонити АТ Альфа-Банк вчиняти будь-які дії щодо квартири АДРЕСА_1 до набрання рішенням законної сили.

В обґрунтування заяви зазначає, що виникла потреба у вжитті заходів забезпечення позову, оскільки посадові особи АТ Альфа-Банк почали вчиняти протиправні дії щодо квартири та з`явилася реальна загроза ускладнення або неможливості виконання рішення суду. Крім того, у АТ Альфа-Банк до вирішення судової справи є можливість розпорядитися квартирою, що є предметом спору.

У судовому засіданні представник позивача заяву підтримав та просив задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні просив відмовити у задоволенні заяви.

Дослідивши матеріали заяви, заслухавши пояснення сторін, суддя приходить до наступного висновку.

Згідно ч.ч.1, 2 ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до положень ст.150 ЦПК України позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; 1-1) накладенням арешту на активи, які є предметом спору, чи інші активи відповідача, які відповідають їх вартості, у справах про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави; 2) забороною вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку вчинити певні дії, у разі якщо спір виник із сімейних правовідносин; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; 6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Згідно ч.ч.6, 8 ст.153 ЦПК України залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення. Суд може також зазначити порядок виконання ухвали про забезпечення позову.

Відповідно до роз`яснень постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд повинен з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого перебуває справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження встановлює суд в ухвалі, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову.

Враховуючи, що заявником не доведено наявності обставин, які свідчать, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду у даній справі, тому правових підстав для задоволення заяви про забезпечення позову не вбачається.

Так, відповідно до п.1 ч.1 ст.150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб. При цьому матеріали справи не містять будь-яких даних і позивачем не зазначено доказів на підтвердження того, що дана квартира за можливим позитивним рішенням суду у справі з приводу заявлених позовних вимог немайнового характеру підлягатиме виконанню за рахунок квартири АДРЕСА_1 .

Заявник зазначає, що предметом позову є спірна однокімнатна квартира АДРЕСА_1 , однак, відповідно до позовної заяви відсутні будь-які позовні вимоги щодо розпорядження вказаною квартирою; позивач не заявляє позовної вимоги майнового характеру, що підтверджується також відсутністю у позовній заяві ціни позову та сплатою судового збору за ставками, встановленими за подання позовної заяви немайнового характеру.

Крім того, заява не містить пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення.

Таким чином, заява про забезпечення позову задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст.149, 150-153 ЦПК України,-

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_2 про забезпечення позову.

Ухвала суду набирає законної сили після перегляду ухвали в апеляційному порядку, якщо її не скасовано.

Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Корольовський районний суду м. Житомира протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

Суддя Н. М. Анциборенко