Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

№ 384/54/21

№пр. 2/384/61/2021

18 серпня 2021 року смт. Вільшанка

Вільшанський районний суд

Кіровоградської області

в складі:

головуючого судді Сорокіної О.О.

з участю секретаря судового засідання Рябова М.В.

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду смт. Вільшанка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача приватний нотаріус Вільшанського районного нотаріального округу Кіровоградської області Науменко Федір Семенович, про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача приватний нотаріус Вільшанського районного нотаріального округу Кіровоградської області Науменко Федір Семенович, про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом, посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати ОСОБА_5 . 18 серпня 2020 року вона звернулась до приватного нотаріуса Науменка Ф.С. із заявою про видачу свідоцтва про право власності на спадщину, що залишилась після смерті матері та складається з 1/3 частки земельної ділянки для товарного сільськогосподарського виробництва за кадастровим номером :02:000:0200, яка розташована на території Бузникуватської сільської ради Вільшанського району Кіровоградської області. Земельну ділянку спадкодавець ОСОБА_5 успадкувала після смерті свого чоловіка ОСОБА_6 шляхом фактичного прийняття спадщини, однак не оформила за життя свої спадкові права. Приватним нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки розмір площі спадкової земельної ділянки не відповідає розміру площі земельної ділянки, зазначеної в документі, що посвідчує право власності. У зв`язку з наведеним, просить визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом на 1/3 частину земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Бузникуватської сільської ради Вільшанського району Кіровоградської області, яку спадкодавець ОСОБА_5 прийняла після смерті свого чоловіка ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Ухвалою Вільшанського районного суду Кіровоградської області від 18 березня 2021 року позовну заяву залишено без руху.

Ухвалою Вільшанського районного суду Кіровоградської області від 29 березня 2021 року відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду в порядку загального позовного провадження.

Відповідно до ухвали Вільшанського районного суду Кіровоградської області від 28 липня 2021 року залучено до участі в розгляді справи в якості співвідповідачів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та його законного представника ОСОБА_7 . Як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, залучено орган опіки та піклування Вільшанської селищної ради Кіровоградської області.

Позивач у підготовче засідання не з`явилася. Подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом на 1/3 частину земельної ділянки загальною площею 1,92 га.

Відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та його законний представник ОСОБА_7 у підготовче засідання не з`явилися, подали до суду заяви, в яких просили слухати справу у їх відсутність, позовні вимоги визнають повністю, не заперечують проти їх задоволення.

Представник органу опіки та піклування Вільшанської селищної ради Кіровоградської області в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву, в якій просила слухати справу у її відсутність, не заперечує щодо задоволення позовних вимог.

Приватний нотаріус Вільшанського районного нотаріального округу Кіровоградської області Науменко Федір Семенович у підготовче засідання не з`явився, про дату, час та місце його проведення повідомлений належним чином та своєчасно.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до п.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Відповідно до ч. ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення, зокрема у разі визнання позову, проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. ст. 206 ЦПК України, відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, що мають істотне значення для її розгляду і вирішення по суті, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно з ч.1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч.1 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, визнання права (пункт 1 частини 2 статті 16 ЦК України).

Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщина) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1217 ЦК Укураїни, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно зі ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

У частині другій статті 1223 ЦК України зазначено, що у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Згідно зі ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ч.1 статті 1268 Цивільного кодексу України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Згідно з ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Частиною 3 ст. 1296 ЦК України визначено, що відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Згідно зі ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

За приписами п.п. 10, 23 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» відповідно до статті 1225 ЦК ( 435-15) право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину, вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. Особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження в разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину.

Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Згідно зі ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Судом встановлено, що позивач народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 в с. Бузникувате Вільшанського району Кіровоградської області, про що свідчить копія свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого Вівсяниківською сільрадою Вільшанського району Кіровоградської області 27 липня 1979 року. Батьками у вказаному свідоцтві вказані ОСОБА_6 та ОСОБА_5 (а.с. 19, Т.1).

02 червня 1997 року позивач уклала шлюб із ОСОБА_8 , що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_2 , виданого 02 червня 1997 року Бузникуватською сільською радою Вільшанського району Кіровоградської області. Після державної реєстрації шлюбу позивач змінила прізвище з « ОСОБА_9 » на « ОСОБА_10 » (а.с. 20, Т.1).

Матір позивача, ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , 30 грудня 1973 року уклала шлюб із ОСОБА_12 . Після державної реєстрації шлюбу її прізвище змінено на ОСОБА_13 , що підтверджується копією витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу із зазначенням відомостей про другого з подружжя від 17 вересня 2020 року за №7 (а.с. 8, Т.1).

Згідно з копією повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про розірвання шлюбу від 18 серпня 2020 року за №2, шлюб між ОСОБА_12 та ОСОБА_14 було розірвано 28 березня 1979 року. Після розірвання шлюбу прізвище дружини змінено з ОСОБА_13 на ОСОБА_15 (а.с. 53, Т.1).

Відповідно до копії свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_3 , виданого Вівсяниківською сільрадою Вільшанського району Кіровоградської області 05 липня 1979 року, ОСОБА_11 уклала шлюб із ОСОБА_6 . Після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище ОСОБА_9 (а.с. 55, Т.1).

ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Бузникувате Вільшанського району Кіровоградської області, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 , повторно виданого Вільшанським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) 20 серпня 2020 року (а.с. 14, Т.1).

Відповідно до копії Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-КР №008700, виданого Бузникуватською сільською радою Вільшанського району Кіровоградської області 10 грудня 2001 року, ОСОБА_6 була передана у приватну власність земельна ділянка площею 3,85 га., для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :02:000:0200, розташована на території Бузникуватської сільської ради Вільшанського району Кіровоградської області (а.с. 183, Т.1).

У судовому засіданні встановлено, що після смерті ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , Вільшанською державною нотаріальною конторою заведена спадкова справа №117 (а.с. 175-187, Т.1).

21 травня 2004 року ОСОБА_5 та ОСОБА_1 подали заяву про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_6 (а.с.176-177, Т.1)

13 липня 2005 року за реєстровим №615, на ім`я ОСОБА_1 видано свідоцтво про право на спадщину за законом, на 1/2 частину земельної ділянки № НОМЕР_5 загальною площею 3,85 га., розташованої на території Бузникуватської сільської ради Вільшанського району Кіровоградської області. Свідоцтво про право на спадщину на 1/2 частку цієї земельної ділянки ОСОБА_5 ще не видане (а.с. 186, Т.1).

Згідно з копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_6 , виданого повторно Вільшанським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) 20 серпня 2020 року, ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Бузникувате Вільшанського району Кіровоградської області (а.с.7, Т.1).

Відповідно до копії спадкової справи №49/2017, заведеної 26 квітня 2017 року приватним нотаріусом Вільшанського районного нотаріального округу Науменком Федором Семеновичем після смерті ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , заяву про прийняття спадщини 26 квітня 2017 року подали дочки: ОСОБА_2 , ОСОБА_1 та ОСОБА_16 , які є спадкоємцями за законом (а.с. 47,60,66, Т.1).

ОСОБА_16 померла ІНФОРМАЦІЯ_5 в с. Бузникувате Вільшанського району Кіровоградської області, про що свідчить актовий запис про смерть №7, складений виконавчим комітетом Бузникуватської сільської ради Вільшанського району Кіровоградської області 11 листопада 2019 року.

Відповідно до інформації приватного нотаріуса Голованівського районного нотаріального округу Кіровоградської області за №164/01-16 від 20.07.2021, після смерті ОСОБА_16 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 , у приватного нотаріуса Голованівського районного нотаріального округу Ткачової Ю.О. 09 січня 2020 року заведена спадкова справа №1/2020. За даними спадкової справи спадкоємцями, які прийняли спадщину після смерті ОСОБА_16 , є її діти: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , який діяв за згодою свого батька ОСОБА_7 .

Згідно з постановою приватного нотаріуса Вільшанського районного нотаріального округу Науменка Ф.С. про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 18 серпня 2020 року, ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки у наданому витязі із Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 20.02.2019 за номером НВ-019 зазначено, що спадкова земельна ділянка має загальну площу 1, 9241 га, що не відповідає розміру площі земельної ділянки, зазначеної в документі, що посвідчує право власності, а саме в Державному акті на право власності на земельну ділянку серії ІІІ-КР №008700, де розмір земельної ділянки становить 3, 85 га. Крім того, за даними Інформаційних довідок з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна №220633687 від 18.08.2020 право власності на спадкову земельну ділянку не зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, а тому неможливо визначити обсяг спадкового майна (розмір, площу, вартість земельної ділянки), а так само склад спадщини взагалі (а.с. 5-6, Т.1).

У витязі з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 20.02.2019 за №НВ-019зазначена інформація про земельну ділянку площею 1,9241 га, кадастровий номер :02:000:0200. Підставою для виникнення права власності ОСОБА_6 на вказану земельну ділянку зазначено Державний акт від 10.12.2001 серії ІІІ-КР №008700 (а.с.161-162, Т.1). Аналізуючи та оцінюючи досліджені матеріали справи у їх сукупності суд встановив, що ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , на підставі Державного акта на право приватної власності на землю серії ІІІ-КР №008700, виданого 10.12.2001 Бузникуватською сільською радою Вільшанського району Кіровоградської області, належалаземельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 3, 85 га, розташована на території Бузникуватської сільської ради Вільшанського району Кіровоградської області. З урахуванням наведеного, у суду немає підстав ставити під сумнів належність ОСОБА_6 вищевказаної земельної ділянки і таких доказів суду не надано. Таким чином, зазначена вище земельна ділянка була поділена на частки між спадкоємцями під час прийняття спадщини, зокрема, 1/2 частки успадкувала за законом дочка спадкодавця, ОСОБА_1 . Після отримання свідоцтва про право на спадщину після смерті батька ОСОБА_6 , ОСОБА_1 замовила технічну документацію із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельної ділянки, а тому у витязі з Державного земельного кадастру про земельну ділянку та в документі, що посвідчує право власності на земельну ділянку, який вказаний у витязі, не співпадають площа та кадастровий номер земельної ділянки, внаслідок чого вона, як спадкоємець, не може оформити спадщину після смерті своєї матері ОСОБА_5 . Отже, належним та єдиним способом захисту прав спадкоємця у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво право на спадщину є звернення спадкоємців з вимогами про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування.

Враховуючи викладене суд вважає, що зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність достатніх підстав для задоволення позовних вимог, оскільки спірне майно фактично належало спадкодавцю ОСОБА_5 , позивач є спадкоємцем за законом, у встановленому законом порядку прийняла спадщину, що становить 1/3 частину спадкового майна, яке складається з права власності на земельну ділянку загальною площею 1, 9241 га, і відсутні будь-які докази на спростування законності заявлених позовних вимог, а тому порушене право позивача на успадкування майна підлягає судовому захистові.

За таких обставин, суд доходить висновку, що є усі достатні підстави для визнання за ОСОБА_1 права власності в порядку спадкування за законом на 1/3 частку земельної ділянки загальною площею 1, 9241 га., для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Бузникуватської сільської ради Вільшанського району Кіровоградської області, що належала ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , спадщину після смерті якого прийняла, але не оформила своїх спадкових прав, його дружина, мати позивача, ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Бузникувате Вільшанського району Кіровоградської області.

Разом з цим, суд враховує те, що відповідачі визнали позов у повному обсязі і визнання позову не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. Судові витрати сплачені позивачем при подачі позовної заяви до суду у розмірі 908 грн. 00 коп. залишити по фактично понесеним. На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 200, 206, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача приватний нотаріус Вільшанського районного нотаріального округу Кіровоградської області Науменко Федір Семенович, про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , право власності в порядку спадкування за законом на 1/3 частку земельної ділянки загальною площею 1, 9241 га., для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Бузникуватської сільської ради Вільшанського району Кіровоградської області, що залишилася після смерті матері ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Бузникувате Вільшанського району Кіровоградської області, яка прийняла спадщину, але не оформила своїх спадкових прав після смерті чоловіка, ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Бузникувате Вільшанського району Кіровоградської області.

Судові витрати залишити по фактично понесеним.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

У відповідності до підпункту 15.5 пункту 15 частини 1 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Вільшанський районний суд Кіровоградської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості щодо учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_7 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_8 , місце проживання: АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_9 , місце проживання: АДРЕСА_3 .

Відповідач: ОСОБА_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_10 , місце проживання: АДРЕСА_3 .

Законний представник ОСОБА_4 : ОСОБА_7 , місце проживання: АДРЕСА_3 .

Треті особи, що не заявляють самостійних вимог, на стороні відповідача:

приватний нотаріус Вільшанського районного нотаріального округу Кіровоградської області Науменко Федір Семенович, адреса місця знаходження: вул. Миру, 50, смт. Вільшанка Кіровоградської області;

Орган опіки та піклування Вільшанської селищної ради Кіровоградської області, адреса місця знаходження: вул. Центральна, 15, смт. Вільшанка, Голованівський район Кіровоградської області.

Суддя О.О. Сорокіна