ОКРЕМА ДУМКА (розбіжна)
суддів Великої Палати Верховного Суду Гудими Д. А. та Пророка В. В.
Провадження № 14-119цс20
І. Короткий виклад історії справи
1. ОСОБА_1 (далі - позивачка) звернулася з позовом до Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Волиньгаз» про захист прав споживачів шляхом визнання незаконними дій постачальника природного газу виставляти рахунки та вимагати оплати за спожитий побутовим споживачем природний газ.
2. 21 жовтня 2019 року Луцький міськрайонний суд Волинської області ухвалив рішення, згідно з яким відмовив у задоволенні позову.
3. 27 грудня 2019 року Волинський апеляційний суд прийняв постанову, згідно з якою рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 21 жовтня 2019 року залишив без змін.
4. У січні 2020 року позивачка подала касаційну скаргу, в якій просила скасувати рішення судів першої й апеляційної інстанцій та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.
5. 16 червня 2020 року Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду постановив ухвалу, згідно з якою передав справу на розгляд Великої Палати Верховного Суду.
6. 31 серпня 2020 року вона прийняла справу для продовження розгляду.
8. 20 січня 2021 року Велика Палата Верховного Суду постановила ухвалу, згідно з якою відмовила у зазначеної заяви. Мотивувала тим, що на стадії касаційного перегляду чинний процесуальний закон не передбачає можливості залучення до участі у справі осіб, які не брали участі у справі в суді першої інстанції, за винятком звернення такої особи з касаційною скаргою після оскарження судового рішення в апеляційному порядку, якщо ця особа з висновками апеляційного суду не погодилася.
9. 24 лютого 2021 року заявник звернувся до Великої Палати Верховного Суду із заявою, в якій просив переглянути ухвалу Великої Палати Верховного Суду від 20 січня 2021 року. Обґрунтував заяву тим, що рішення у справі «чекають мільйони побутових споживачів», які мають бути у цій справі залучені третіми особами.
10. 11 березня 2021 року Велика Палата Верховного Суду постановила ухвалу, згідно з якою відмовила у прийнятті заяви від 24 лютого 2021 року та повернула її заявникові. Мотивувала тим, що виключно учасники справи можуть подати заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами з підстави, визначеної пунктом 1 частини другої статті 423 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України). Можливість подання такої заяви іншою особою, яка не брала участі у справі, ЦПК України не передбачає.
ІІ. Підстави для висловлення окремої думки та мотиви, якими вона обґрунтована
13. З ухвалою Великої Палати Верховного Суду від 21 липня 2021 року не погоджуємося, оскільки вважаємо, що звернення заявника від 15 липня 2021 року було помилково розподілене та передане на розгляд суддям. Така помилка є продовженням попередніх помилкових реєстрацій як процесуальних документів у справі звернень заявника у січні та лютому 2021 року, за якими Велика Палата Верховного Суду теж не мала повноважень здійснювати будь-які процесуальні дії.
(1) Щодо вимог ЦПК України до залучення третіх осіб і перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами
15. Треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до закінчення підготовчого провадження у справі або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, у разі коли рішення у справі може вплинути на їхні права або обов`язки щодо однієї зі сторін. Їх може бути залучено до участі у справі також за заявою учасників справи (частина перша статті 53 ЦПК України).
16. Якщо суд при вирішенні питання про відкриття провадження у справі або при підготовці справи до розгляду встановить, що рішення суду може вплинути на права та обов`язки осіб, що не є стороною у справі, суд залучає таких осіб до участі у справі як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору (частина третя статті 53 ЦПК України).
17. Суддя-доповідач у порядку підготовки справи до апеляційного розгляду у разі встановлення, що рішення суду першої інстанції може вплинути на права та обов`язки особи, яка не брала участі у справі, залучає таку особу до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору (пункт 1 частини першої статті 365 ЦПК України).
18. Зазначеними процесуальними засобами для набуття статусу третьої особи у справі заявник у судах першої й апеляційної інстанцій не скористався. А тому не міг подавати будь-які клопотання до Великої Палати Верховного Суду.
19. Особа, яка не брала участі у справі, якщо суд вирішив питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, має право подати касаційну скаргу на судове рішення лише після його перегляду в апеляційному порядку за її апеляційною скаргою, крім випадку, коли судове рішення про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки такої особи було ухвалено безпосередньо судом апеляційної інстанції. Після відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою особи, яка не брала участі у справі, але суд вирішив питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, така особа користується процесуальними правами і несе процесуальні обов`язки учасника справи (частина четверта статті 389 ЦПК України).
20. Ні апеляційної, ні касаційної скарг на рішення судів першої й апеляційної інстанцій заявник не подавав. Тому прав і обов`язків учасника справи не набув.
21. Підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи (пункт 1 частини другої статті 423 ЦПК України).
22. Заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами може бути подано з підстави, визначеної пунктом 1 частини другої статті 423 цього Кодексу, - учасниками справи протягом тридцяти днів з дня, коли особа дізналася або могла дізнатися про існування обставин, що стали підставою для перегляду судового рішення (пункт 1 частини першої статті 424 ЦПК України).
23. Оскільки заявник не є учасником справи, він не мав права подавати до Великої Палати Верховного Суду заяву про перегляд її ухвали від 20 січня 2021 року за нововиявленими обставинами, а Велика Палата Верховного Суду не мала повноважень розглядати звернення заявника й ухвалювати за ними рішення, зокрема і про відмову у прийнятті заяви від 24 лютого 2021 року.
(2) Щодо реєстрації вхідних документів у системі діловодства
24. Правосуддя в Україні здійснюється виключно судами та відповідно до визначених законом процедур судочинства (частина перша статті 5 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).
25. Звернення до суду громадян, організацій чи посадових осіб, які відповідно до закону не є учасниками судового процесу, щодо розгляду конкретних справ судом не розглядаються, якщо інше не передбачено законом (частина друга статті 6 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»). ЦПК України не передбачає можливості розгляду у конкретних справах звернень громадян, які не є учасниками цих справ. Тому такі звернення суд розглядати не має.
26. Загальні положення щодо ведення діловодства у Верховному Суді, вимоги до документування його діяльності та організації роботи з документами з моменту їх створення у Верховному Суді або одержання до відправлення, знищення в установленому порядку чи передачі до відповідної архівної установи, визначені в Інструкції з діловодства Верховного Суду, затвердженій наказом керівника апарату Великої Палати Верховного Суду 31 січня 2020 року № 11.
27. Вхідна документація реєструється в Автоматизованій системі документообігу суду (далі - АСДС) у відповідній картотеці залежно від виду документа (пункт 2.11 Інструкції з діловодства Верховного Суду).
28. Вхідна кореспонденція, в тому числі процесуальні документи, приймається і опрацьовується користувачами АСДС, яким надано доступ до АСДС відповідно до їх функціональних обов`язків, і реєструється в АСДС в день її надходження. У разі неможливості з об`єктивних причин здійснити реєстрацію вхідної кореспонденції в день її надходження така кореспонденція реєструється в АСДС в термін, визначений у розпорядженні керівника апарату суду, із зазначенням причин встановлення такого терміну (пункт 2.2.1 Положення про АСДС, затвердженого рішенням Ради суддів України від 2 квітня 2015 року № 25).
29. Одним із таких випадків, коли неможливо здійснити в АСДС реєстрацію вхідної кореспонденції у день її надходження, може бути надходження звернення від особи, яка не є учасником чи представником учасника справи.
30. Документи і матеріали, що мають бути розглянуті відповідно до процесуального законодавства та стосуються конкретних справ, які перебувають у провадженні Верховного Суду, не пізніше наступного робочого дня передаються суддям, у провадженні яких перебувають відповідні справи, для розгляду та вирішення питання про приєднання їх до матеріалів справ (пункт 2.20 Інструкції з діловодства Верховного Суду).
31. Тобто суддям передаються не будь-які вхідні документи та матеріали, які стосуються конкретних справ, що перебувають у провадженні Верховного Суду, а лише ті, які судді мають розглянути відповідного до процесуального законодавства. Тільки того, що особа вказує номер справи, яка є у провадженні суду, недостатньо, аби документи та матеріали були зареєстровані як такі, що надійшли у конкретній справі. Показати їх суддям, які розглядають певну справу, можна і, мабуть, треба. Але хибно реєструвати у Верховному Суді як матеріали цивільної справи звернення, в якому у «шапці» згаданий номер такої справи та є прохальна частина щодо участі у ній у якості третьої особи чи щодо виклику у ній, за наявності інформації, що особа, яка звертається, не має до тієї справи жодного стосунку.
32. За змістом пункту 2.20 Інструкції з діловодства Верховного Суду, якщо вхідна кореспонденція не відповідає хоча б одній із ознак, вказаних у цьому пункті, вона не підлягає реєстрації та проходженню у порядку, визначеному для процесуального документа. Отже, будь-які звернення від заявника, які Велика Палата Верховного Суду не має розглядати відповідно до вимог процесуального закону, не можна реєструвати в АСДС як процесуальні документи.
33. Ідентифікація документа здійснюється з урахуванням його змісту, а не назви та форми. Рішення щодо належності документа до звернення, у разі потреби, ухвалюється з наданням методичної допомоги працівників відповідального структурного підрозділу (пункт 5 Інструкції з діловодства за зверненнями громадян у Верховному Суді, затвердженої наказом керівника апарату Верховного Суду від 16 жовтня 2020 року № 135).
34. Заявник не мав і не має статусу учасника справи. З урахуванням змісту його заяв, поданих до Великої Палати Верховного Суду, нескладно встановити, що ці заяви зареєстровані як процесуальні документи в АСДС помилково. Наступний їхній помилковий розподіл на суддів Великої Палати Верховного Суду не може зобов`язувати постановляти щодо цих документів ухвали будь-якого змісту, зокрема і ті, які процесуальний закон не передбачає.
(3) Щодо зловживання процесуальними правами
35. Процесуальний закон не передбачає можливість застосування інституту зловживання процесуальними правами до осіб, які не є учасниками судового процесу. Процесуальні правила не розраховані на випадки помилкових реєстрацій в АСДС вхідної кореспонденції як процесуальних документів і наступного розподілу такої кореспонденції між суддями.
36. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків (пункт 5 частини п`ятої статті 12 ЦПК України).
37. Учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Суд зобов`язаний вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами. У випадку зловживання процесуальними правами учасником судового процесу суд застосовує до нього заходи, визначені цим Кодексом. (частина перша та четверта статті 44 ЦПК України).
38. Помилкова практика Великої Палати Верховного Суду щодо постановлення ухвал про відмову у прийнятті документів, які не можна було реєструвати в АСДС і розподіляти між суддями, може спонукати до того, щоби поширити застосування інституту зловживання процесуальними правами не тільки на учасників судового процесу, але й на тих заявників, які звертаються до суду у конкретних справах, не маючи на це згідно з процесуальним законом відповідного права.
Судді Великої Палати Верховного Суду Д. А. Гудима