Провадження №: 2-о/755/513/21
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"17" серпня 2021 р. суддя Дніпровського районного суду м. Києва Марфіна Н.В. вивчивши матеріали заяви ОСОБА_1 , заінтересована особа: Пирятинська міська рада Лубенського району Полтавської області, про встановлення факту, що має юридичне значення, -

у с т а н о в и л а:

13.08.2021 року до Дніпровського районного суду м. Києва надійшла заява ОСОБА_1 , заінтересована особа: Пирятинська міська рада Лубенського району Полтавської області, про встановлення факту, що має юридичне значення.

Вивчивши зміст заяви та додані до неї документи, приходжу до висновку про те, що відповідну заяву слід повернути на підставі положень п. 1 ч. 4 ст. 185 ЦПК України, з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів заяви, вона підписана представником заявника адвокатом Міщенко Ю.О.

На підтвердження повноважень представника до заяви додано оригінал ордеру серії ВН №136799 від 11.05.2021 року.

Відповідно до положень ст. 58 ЦПК України, сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Згідно ст. 60 ЦПК України, представником у суді може бути адвокат або законний представник.

У рішенні Конституційного Суду України від 08 квітня 1999 року №3-рп/99 зроблено висновок, що за правовою природою представництво в суді є правовідносинами, в яких одна особа (представник) на підставі певних повноважень виступає від імені іншої особи (довірителя) і виконує процесуальні дії в суді в її інтересах, набуваючи (змінюючи, припиняючи) для неї права та обов`язки.

Взаємовідносини між довірителем та представником мають договірний характер.

Згідно з частинами 1 та 3 статті 237 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов`язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє; представництво виникає на підставі договору, закону, акта органу юридичної особи та з інших підстав, встановлених актами цивільного законодавства.

Відповідно до частини 1 статті 240 ЦК України представник зобов`язаний вчиняти правочин за наданими йому повноваженнями особисто; він може передати своє повноваження частково або в повному обсязі іншій особі, якщо це встановлено договором або законом між особою, яку представляють, і представником, або якщо представник був вимушений до цього з метою охорони інтересів особи, яку він представляє.

Особливості представництва в цивільному судочинстві передбачено, серед іншого, частиною 4 статті 62 ЦПК України, згідно з якою повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданими відповідно до Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність».

В свою чергу, відповідно до частини 1 статті 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Частиною 2 статті 26 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» визначено, що ордер - письмовий документ, що у випадках, встановлених цим Законом та іншими законами України, посвідчує повноваження адвоката на надання правової допомоги. Ордер видається адвокатом, адвокатським бюро або адвокатським об`єднанням та повинен містити підпис адвоката. Рада адвокатів України затверджує типову форму ордера.

До позовної заяви додано оригінал ордеру адвоката за типовою формою ордера затвердженої Рішенням адвокатів України від 17.12.2012 року №36.

Відповідно до пункту 4 Положення про ордер на надання правової допомоги та порядок ведення реєстру ордерів, затвердженого рішенням Ради адвокатів України від 17 грудня 2012 року №36, ордер видається адвокатом, адвокатським бюро, адвокатським об`єднанням та повинен містити обов`язкові реквізити, передбачені цим Положенням.

Згідно з пунктом 14 Положення, про обмеження правомочності адвоката, встановлені угодою про надання правової допомоги, останній, або керівник адвокатського об`єднання (бюро) зобов`язані вказати на звороті ордера.

Зазначена норма узгоджується з імперативною вимогою частини 4 статті 26 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», положеннями статей 58, 60 ЦПК України, статей 237, 240 ЦК України, що спрямовані на забезпечення інтересів особи, яка прийняла рішення брати участь у судовому процесі через представника, гарантування захисту її інтересів цим представником в межах наданих йому повноважень, що забезпечує справедливе і ефективне судочинство.

За змістом ч. 4 ст. 26 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», адвокат зобов`язаний діяти в межах повноважень, наданих йому клієнтом, у тому числі з урахуванням обмежень щодо вчинення окремих процесуальних дій.

Аналіз наведених положень законодавства дає підстави для висновку, що, повноваження представника, яким є адвокат, повинні бути підтверджені оригіналами (належним чином завіреними копіями): ордеру, виданого на ведення справи в суді чи договору і свідоцтва або довіреності.

Аналогічна правова позиція стосовно викладена Верховним Судом, зокрема, в ухвалах від 26 липня 2018 року у справі № 809/258/18, від 14 вересня 2018 року у справі № 826/7342/18, від 03 жовтня 2018 року у справі № 826/7342/18, від 22 жовтня 2018 року у справі № 815/1801/18, від 05 грудня 2018 року у справі № 826/14291/18, від 12 грудня 2018 року у справі № П/9901/939/18.

Згідно з позицією Великої Палати Верховного Суду, реалізація права на звернення до суду є процесуальною дією, яка має здійснюватися самою особою у порядку самопредставництва або її процесуальним представником (постанови від 13 березня 2018 року у справі № 914/2772/16; від 21 березня 2018 року у справі № 914/2771/16).

Звернення до суду, з використанням правничої допомоги інших осіб, зокрема, адвоката, при реалізації права на справедливий суд передбачає надання до суду належних доказів дійсної волі особи, що є учасником справи, на уповноваження іншої особи щодо надання правничої допомоги. Такі докази повинні виключати будь-які сумніви стосовно справжності та чинності такого уповноваження на момент вчинення певної процесуальної дії (докази повинні бути в оригіналі або у формі копії, якісно оформленої особою, що є учасником справи), а також стосовно охоплення такої дії дійсним колом повноважень представника, що делеговані йому особою, яка реалізує право на справедливий суд. Представник повинен демонструвати повагу до суду, підтверджуючи наявність повноважень на представництво, а також не позбавляти довірителя права знати про дії представника, зокрема, стосовно звернення із заявою до суду.

Відповідно до положень п. 1 ч. 4 ст. 185 ЦПК України, заява повертається у випадках, коли заяву подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.

Поскільки доданий до заяви ордер не містить обов`язкових реквізитів щодо зазначення на зворотному боці обмеження правомочності адвоката, встановлені угодою про надання правової допомоги, а сам договір про надання правової допомоги відсутній, що не дозволяє перевірити обсяг повноважень представника, приходжу до висновку про необхідність повернення заяви, з огляду на підписання її особою, повноваження якої не підтверджені.

За відсутності вказаних реквізитів ордеру, з урахуванням відсутності в матеріалах заяви змісту угоди про надання правової допомоги, у матеріалах справи відсутній належний документ, який би підтверджував рішення заявника реалізувати своє право на подачу до суду заяви не самостійно, а через представника, та, відповідно, обсяг повноважень, наданий такому представнику.

Враховуючи, що до заяви не додано належних документів, які б підтверджували волевиявлення заявника на надання повноважень адвокату Міщенко Ю.О. стосовно подачі заяви та права підпису процесуальних документів, які подаються до суду, та які могли б надати можливість суду перевірити обсяг наданих повноважень; подано ордер, який не містить обов`язкових реквізитів, суд прийшов до висновку, що заява підлягає поверненню, як така, що підписана особою, яка не має права її підписувати, оскільки особа, яка її підписала, належним чином не підтвердила повноважень на її підписання.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 175, 177, 185, 318, 353-355 ЦПК України, -

п о с т а н о в и л а:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Пирятинська міська рада Лубенського району Полтавської області, про встановлення факту, що має юридичне значення - повернути заявнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги на ухвалу суду до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Києва протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали.

Учасник справи, якому повний текст ухвали суду не був вручений у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Текст ухвали складений та підписаний суддею 17.08.2021 року.

Суддя -