Житомирський апеляційний суд
Справа №272/1611/14-ц Головуючий у 1-й інст. Палазюк В. М.
Категорія 39 Доповідач Павицька Т. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 серпня 2021 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого Павицької Т. М.,

суддів Трояновської Г.С., Миніч Т.І.,

розглянувши у спрощеному письмовому провадженні без виклику сторін в м. Житомирі цивільну справу №272/1611/14-ц за заявою представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 про перегляд рішення у цивільній справі за позовом АТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором від 14.06.2019 у зв`язку з нововиявленими обставинами, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Андрушівського районного суду Житомирської області від 01 липня 2021 року, постановлену під головуванням судді Палазюк В.М. в м. Андрушівці,

в с т а н о в и в :

У червні 2021 року ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про перегляд рішення у цивільній справі за позовом АТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором від 14.06.2019 у зв`язку з нововиявленими обставинами.

Ухвалою Андрушівського районного суду Житомирської області від 25 червня 2021 року заяву представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 про перегляд рішення у цивільній справі у зв`язку з нововиявленими обставинами залишено без руху та надано позивачу строк не пізніше п`яти днів з дня отримання копії ухвали для усунення недоліків.

Ухвалою Андрушівського районного суду Житомирської області від 01 липня 2021 року заяву представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 про перегляд рішення у цивільній справі у зв`язку з нововиявленими обставинами визнано неподаною та повернуто заявнику.

Ухвала суду мотивована тим, що у встановлений судом строк визначені судом недоліки заяви про перегляд рішення у цивільній справі у зв`язку з нововиявленими обставинами заявником не усунуто.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, оскільки вважає ухвалу суду незаконною, постановленою з порушенням норм процесуального права. Вказує, що протягом наданого судом строку недоліки були усунені шляхом сплати судового збору у встановленому законом розмірі. Зазначає, що ухвала суду від 25.06.2021 про залишення заяви про перегляд рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами була направлена 29.06.2021 та отримана, відповідно до відомостей трекінгу поштових відправлень 01.07.2021, а тому останнім днем для усунення недоліків є 13.07.2021 (з урахуванням вихідних). Вказує, що 12.07.2021 ним було здійснено доплату судового збору, а квитанцію від 12.07.2021 було направлено засобами поштового зв`язку на адресу суду. Зазначає, що 12.07.2021 ним було отримано оскаржувану ухвалу від 01.07.2021, якою було повернуто його заяву про перегляд рішення у цивільній справі у зв`язку з нововиявленими обставинами у зв`язку з не усуненням недоліків. Вважає, що судом порушено його право на доступ до правосуддя, а тому просив ухвалу Андрушівського районного суду Житомирської області від 01 липня 2021 року скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно з статтею 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржувана ухвала суду першої інстанції не відповідає зазначеним вимогам.

Залишаючи без руху заяву представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 про перегляд рішення у цивільній справі у зв`язку з нововиявленими обставинами, суд першої інстанції виходив з того, що заявником не додано документу, що підтверджує сплату судового збору.

Згідно ч.4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору, або документ, що вказує на можливість звільнення особи від сплати цих витрат.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст.185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду.

Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Повертаючи заяву представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 про перегляд рішення у цивільній справі у зв`язку з нововиявленими обставинами на підставі ч. 3 ст. 185 ЦПК України, суд першої інстанції виходив з того, що заявник не усунув недоліки, зазначені в ухвалі суду від 25 червня 2021 року про залишення заяви без руху.

Суд апеляційної інстанції перевірив зазначені обставини і дійшов висновку, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку повертаючи заяву представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 про перегляд рішення у цивільній справі у зв`язку з нововиявленими обставинами у зв`язку з невиконанням вимог суду першої інстанції викладених в ухвалі від 25 червня 2021 року.

За змістом частини другої статті 185 ЦПК України якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

В пункті 27 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» №10 від 17 жовтня 2010 року зазначено, якщо заявником не подано належних доказів сплати судового збору у встановленому законодавством порядку та розмірі або (за необхідності) документів, що підтверджують звільнення від його сплати, заява (скарга) залишається без руху. При цьому у відповідній ухвалі суду має бути зазначено правильний порядок сплати та/або розмір судового збору.

Із системного аналізу зазначеної норми права вбачається, що в ухвалі суду про залишення позовної заяви без руху має бути зазначено точну суму судового збору, яку необхідно сплатити та правильний порядок сплати, тобто банківські реквізити.

Як вбачається з ухвали Андрушівського районного суду Житомирської області від 25 червня 2021 року, залишаючи заяву без руху суд першої інстанції не зазначив точної суми судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити) заявнику.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи, копія ухвали від 25 червня 2021 року, супровідним листом була направлена представнику ОСОБА_1 - ОСОБА_2 25.06.2021.

Відповідно до заяви Вх.№3017/21 від 29.06.2021 ОСОБА_1 подано заяву про долучення квитанції про сплату судового збору за подання заяви про перегляд рішення Андрушівського районного суду Житомирської області від 14.06.2019 у справі №272/1611/14-ц за нововиявленими обставинами у розмірі 454,00 грн.

Згідно копії поштового конверта, що містить на а.с.236 тому 2 справи вбачається, що копія ухвали від 25.06.2021 була направлена відділом поштового зв`язку 29.06.2021 та відповідно до трекінгу Укрпошта вручена адресату 01.07.2021.

Відповідно до копії заяви на а.с. 235 тому 2 справи вбачається, що 12.07.2021 ОСОБА_1 було направлено до Андрушівського районного суду Житомирської області заяву про усунення недоліків разом із квитанцією про доплату судового збору у розмірі 2630,00 грн.

Отже, з наведеного слідує, що заявник у встановлений судом строк усунув недоліки заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами, а тому суд першої інстанції помилково дійшов висновку про її повернення позивачу на підставі ч.3 ст.185 ЦПК України.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) визначено право людини на доступ до правосуддя, а статтею 13 Конвенції - на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред`явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення. Пряма чи опосередкована заборона законом на захист певного цивільного права чи інтересу не може бути виправданою.

Згідно зі статтею 129 Конституції України одними з основних засад судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), ухвалюючи рішення від 09 грудня 2010 року у справі «Буланов та Купчик проти України», яке набуло статусу остаточного 09 березня 2011 року, вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції гарантує кожному право звернутися до суду з будь-якою вимогою щодо своїх цивільних прав та обов`язків. У такий спосіб здійснюється «право на суд», яке відповідно до практики ЄСПЛ включає не тільки право ініціювати провадження, але й право отримати "вирішення" спору судом (пункт 25 рішення у справі "Кутій проти Хорватії").

Також ЄСПЛ зауважив, що внутрішньодержавним судам при застосуванні процесуальних норм належить уникати як надмірного формалізму, так і надмірної гнучкості, які можуть призвести до скасування процесуальних вимог, встановлених законом (пункт 110 рішення ЄСПЛ від 20 лютого 2014 року у справі "Шишков проти Росії").

Отже, ухвала суду першої інстанції обмежує права заявника та перешкоджає йому у доступі до правосуддя.

Суд першої інстанції на зазначене уваги не звернув та помилково повернув заяву представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 про перегляд рішення у цивільній справі у зв`язку з нововиявленими обставинами.

За вказаних обставин, у суду першої інстанції були відсутні підстави, визначені процесуальним законом для визнання заяви про перегляд рішення у цивільній справі у зв`язку з нововиявленими обставинами неподаною та повернення її заявнику.

Допущені судом порушення норм процесуального права призвели до постановлення ухвали, що перешкоджає подальшому розгляду цієї справи, а тому остання в силу вимог ст. 379 ЦПК України підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись статтями 367, 368, 374, 379, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Андрушівського районного суду Житомирської області від 01 липня 2021 року скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий

Судді