Гребінківський районний суд Полтавської області
___________________________________________________________________________________
Справа №: 528/311/21
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

11 серпня 2021 року м. Гребінка

11 серпня 2021 року Гребінківський районний суд Полтавської області у складі головуючого судді Татіщевої Я.В., секретаря Трохименка В.В., з участю представника позивача Ольховського В.М., розглянувши у приміщені суду в м. Гребінка цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Південна залізниця» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за невідпрацьовані дні відпустки,-

в с т а н о в и в:

АТ «Укрзалізниця» звернулося до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за невідпрацьовані дні відпустки.

В обґрунтування заявленого позову посилається на те, що наказом від 07.12.2017 року №215/ОС ОСОБА_1 було прийнято на роботу слюсарем - електриком з ремонту електроустаткування виробничого підрозділу «Локомотивне депо Гребінка» регіональної філії «Південна залізниця» акціонерного товариства «Українська залізниця».

Згідно наказу від 26.12.2019 року № 979 про надання відпустки ОСОБА_1 було надано відпустку за період роботи з 08.12.2019 року по 07.12.2020 року на 24 календарних дні з 14.01.2020 року по 06.02.2020 року включно. ОСОБА_1 було нараховано кошти за 24 календарних дні відпустки в сумі 5 883,36 грн. Після відрахування податків, кошти було перераховано в сумі 4 600 грн. та в сумі 77,27 грн. на платіжну картку ОСОБА_1 . Загальна сума отриманих коштів ОСОБА_1 склала 4 677,27 грн., що підтверджується розрахунковим листком заробітної плати за січень 2020 року.

Вироком Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 19.02.2020 року по справі № 528/513/19, що набрав законної сили 16.12.2020 року, ОСОБА_1 призначено покарання у виді 6 років позбавлення волі та взято його під варту в залі суду з 19.02.2020 року. Копію вироку, що набрав законної сили, було отримано роботодавцем 16.02.2021 року.

Наказом від 16.02.2021 року № 11/ОС про припинення трудового договору слюсаря-електрика з ремонту електроустаткування ОСОБА_1 звільнено з 18.02.2020 року за п.7 статті 36 КЗпП України, тобто набрання законної сили вироком суду, яким працівника засуджено до позбавлення волі.Зазначений наказ підприємства є чинним та не був скасований в судовому порядку.

В наказі зазначено, що з ОСОБА_1 підлягають утриманню кошти за невідпрацьовані дні відпустки, а саме, за 19 календарних днів нарахованої тарифної відпустки (згідно наказу № 979 від 26.12.2019 року про надання відпустки), що складає 4 657,66 грн. (245,14 грн. середньоденний заробіток х 19 календарних днів = 4657,66 грн.).

На момент звільнення, починаючи з 19.02.2020 року, ОСОБА_1 згідно табелів обліку робочого часу мав відмітки про неявку з нез`ясованих причин, відповідно, нарахування йому відсутні і утримання провести було неможливо, що підтверджується розрахунковим листком заробітної плати за лютий 2021 року.

Таким чином, заборгованість за невідпрацьовані дні відпустки ОСОБА_1 складає 3702,84 грн. (4657,66 грн. - 838,38 грн. податок з доходів - 69,87 грн. військовий збір - 46,57 грн. профспілковий внесок = 3702,84 грн.), що підтверджується розрахунком суми, яка підлягає стягненню з ОСОБА_1 від 10.03.2021 року № ТЧ12-01-09/129.

Враховуючи вищевикладене, просить суд стягнути з ОСОБА_1 на користь акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Південна залізниця» заборгованість за невідпрацьовані дні відпустки в розмірі 3702,84 грн., а також судовий збір в розмірі 2270,00 грн.

23.07.2021 року від ОСОБА_1 надійшло письмове пояснення щодо позову. Зі змісту пояснення вбачається, що останній позовні вимоги визнає у повному обсязі, просить суд судові засідання проводити без його участі, додаткових пояснень щодо позову не має.

У судовому засіданні представник позивача за довіреністю, Ольховський В.М. , позовні вимоги підтримав, надав пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві. Просив суд задовольнити позов у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_1 у судовому засіданні присутній не був, оскільки перебуває в Полтавській виправній колонії № 64 та не виявив бажання приймати участь у судових засіданнях в режимі відеоконференції. Правом на відзив не скористався. Надіслав на адресу суду письмове пояснення про визнання позову у повному обсязі.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи та перевіривши фактичні обставини справи у межах наданих письмових доказів, суд приходить до висновку про можливість задоволення позову у повному обсязі, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що наказом № 215/ОС від 07.12.2017 року ОСОБА_1 було прийнято на роботу слюсарем електриком з ремонту електроустаткування 2 розряду з 08.12.2017 року, по безстроковому договору (а.с.07-07 зврт.).

Наказом № 979 від 26.12.2019 року ОСОБА_1 було надано щорічну відпустку за період роботи з 08.12.2019 року по 07.12.2020 року включно, тривалістю 24 календарних дня (а.с.08).

Відповідно до довідки розрахунку заробітної плати за січень 2020 року ОСОБА_1 була нарахована та виплачена відповідна сума заробітної плати та сума оплачуваної чергової відпустки (а.с. 09).

Вироком Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 19.02.2020 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України та призначено йому покарання у виді 6 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, що є у його власності, крім житла. Вирок набрав законної сили 16.12.2020 року (а.с.10-15 зврт., 41-46 зврт).

Наказом № 11/ОС від 16.02.2021 року про припинення трудового договору ОСОБА_1 18.02.2021 року звільнено за п. 7 ст. 36 КЗпП України з утриманням за невідпрацьовані 19 днів відпустки за період з 08.12.2019 року по 18.02.2020 року. Звільнення узгоджено з профспілковою організацією (а.с.16).

Відповідно до розрахунку № ТЧ 12.01.09/129 від 10.03.2021 року суми, яка підлягає стягненню з ОСОБА_1 , заборгованість за невідпрацьовані дні відпустки складає 3702,84 грн. (4657,66 грн. - 838,38 грн. податок з доходів - 69,87 грн. військовий збір - 46,57 грн. профспілковий внесок = 3702,84 грн.) (а.с.18).

Відповідно до ч. 3 ст. 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

За змістом статей 4, 5 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до ЦПК України в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом.

Згідно із частиною першою статті 4 КЗпП України законодавство про працю складається з Кодексу законів про працю України та інших актів законодавства України, прийнятих відповідно до нього.

Згідно ст.ст. 74, 75 КЗпП України, щорічна основна відпустка надається громадянам, які перебувають у трудових відносинах з підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності, виду діяльності та галузевої належності, з тривалістю не менш як 24 календарних днів за відпрацьований робочий рік, який відлічується з дня укладання трудового договору.

Згідно із пунктом 2 частини другої статті 127 КЗпП України відрахування із заробітної плати працівників для покриття їх заборгованості підприємству, установі і організації, де вони працюють, можуть провадитись за наказом (розпорядженням) власника або уповноваженого ним органу: при звільненні працівника до закінчення того робочого року, в рахунок якого він вже одержав відпустку, за невідроблені дні відпустки.

Відрахування за ці дні не провадиться, якщо працівник звільняється з роботи з підстав, зазначених в пунктах 3, 5, 6 статті 36 і пунктах 1, 2 і 5 статті 40 цього Кодексу, а також при направленні на навчання та в зв`язку з переходом на пенсію.

Відповідно до ст. 22 Закону України "Про відпустки" у разі звільнення працівника до закінчення робочого року, за який він уже одержав відпустку повної тривалості, для покриття його заборгованості власник або уповноважений ним орган провадить відрахування із заробітної плати за дні відпустки, що були надані в рахунок невідпрацьованої частини робочого року.

Відповідно до правової позиції, викладеній у Постанові Верховного Суду від 17 липня 2019 року по аналогічній справі № 332/1433/17-ц, Суд дійшов висновку, що оскільки відповідач звільнилася з роботи до закінчення робочого року, за який вона одержала відпустку повної тривалості, а під час звільнення відрахування із суми заробітної плати, нарахованої під час остаточного розрахунку, за наказом (розпорядженням) підприємства не проведено у зв`язку з недостатністю коштів, то позивач має право стягнути відповідну суму у судовому порядку. Також Верховний Суд у вищевказаній постанові зазначив, що такі відносини регулюються трудовим законодавством України.

Згідно ч.1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог позивача та їх задоволення в повному обсязі.

Оскільки позовні вимоги позивача підлягають задоволенню, то відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача понесені ним судові витрати.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 74, 75, 127 КЗпП України, ст. 22 Закону України "Про відпустки", ст.ст. 3, 4, 13, 12, 81, 82, 130,131, 141, 229, 247, 263, 354 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в:

Позов Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Південна залізниця» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за невідпрацьовані дні відпустки- задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Південна залізниця» () заборгованість за невідпрацьовані дні відпустки в розмірі 3702 (три тисячі сімсот дві) грн. 84 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Південна залізниця» () судовий збір у розмірі 2270 (дві тисячі двісті сімдесят) грн. 00 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення виготовлено 16.08.2021 року.

Суддя Я. В. Татіщева