Провадження №2-з/522/415/21
У Х В А Л А

18 серпня 2021 року м. Одеса

Суддя Приморського районного суду міста Одеси Ковтун Ю.І., дослідивши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позовної заяви,

ВСТАНОВИВ:

До Приморського районного суду міста Одеси надійшла заява ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позовної заяви, в якій просить суд вжити заходи забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса Обухівського районного нотаріального округу Головкіною Яною Вікторівною № 88539 від 05.04.2021 у виконавчому провадженні № 65861139, яке здійснюється приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області Шевченко Т.С.

В обґрунтування поданої заяви зазначає, що приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Головкіною Я.В. було вчинено виконавчий напис № 88539 від 04 квітня 2021, яким звернуто стягнення на кошти ОСОБА_1 у розмірі 9600,00 грн. на користь ТОВ «Качай Гроші». За заявою стягувача ТОВ «Качай Гроші» приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області було відкрито виконавче провадження № 65861139 та в межах проведення виконавчих дій було прийнято постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію та інші доходи боржника від 06.07.2021. Заявник зазначає, що має намір звернутися до суду з позовом до ТОВ «Качай Гроші», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача: приватний нотаріус Обухівського районного нотаріального округу Головкіна Яна Вікторівна, приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Шевченко Тетяна Сергіївна, Міністерство юстиції України про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Також посилається на те, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення оспорюваних прав та інтересів позивача.

Розглянувши доводи заяви, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви з огляду на наступне.

Згідно з ч. ч. 1, 2ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається, як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача за захистом яких він звернувся, або має намір звернутися до суду.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Відповідно до частини першої статті 150 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку.

Разом з тим, на день розгляду заяви про забезпечення позову, позов не поданий до суду, тобто спір не вирішується по суті.

Згідно з роз`ясненнями, викладеними у п. 1 Постанови Пленуму Верховного суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. А у пункті 4 даної постанови роз`яснено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду, наприклад, реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Таким чином, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Згідно з ч. 3ст.150ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

При оцінці зазначеної співмірності, слід ураховувати безпосередній зв`язок заяви про забезпечення позову з предметом позову, співвідношення заявленій вимозі, необхідність вжиття забезпечувальних заходів їхній меті.

Відповідно до правового висновку Верховного Суду України, викладеного в постанові № 6-605цс16 від 25.05.2016 року, забезпечення позову по суті це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Метою забезпечення позову, згідно з вказаною постановою, є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Вказані заходи не стосуються інших можливих подальших наслідків, що можуть виникнути внаслідок задоволення позовних вимог.

Обґрунтованою підставою для забезпечення позову має бути існування очевидної загрози порушення законних прав та інтересів позивача у справі в разі невжиття заходів забезпечення позову. Відповідно, звертаючись із заявою про забезпечення позову, особа має довести належність їй таких прав та що невжиття заходів забезпечення позову призведе до утруднення чи неможливості виконання майбутнього рішення суду, при цьому існування загрози порушення прав позивача повинно мати очевидний та об`єктивний характер.

Проте, звертаючись до суду з відповідною заявою, заявник не наводить аргументів щодо незгоди з вчиненням нотаріусом виконавчого напису, а лише посилається на те, що приватним виконавцем здійснюються виконавчі дії у виконавчому провадженні № 65861139 з примусового виконання виконавчого напису.

Саме по собі посилання на намір звернутися до суду з позовом без наведення підстав такого звернення не свідчить про наявність спору між сторонами.

Заявник в обґрунтування заяви про забезпечення позову зазначає, що на теперішній час приватним виконавцем проводяться виконавчі дії, спрямовані на виконання виконавчого напису нотаріуса та вважає, що вказані обставини свідчать про необхідність вжиття заходів забезпечення позову, оскільки їх невжиття може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення його оспорюваних прав та інтересів.

Разом з тим, факт наявності виконавчого провадження не свідчить про наявність реальної загрози невиконання майбутнього рішення суду та про існування об`єктивних обставин вважати, що невжиття заявленого заявником заходу забезпечення позову, може істотно утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду у разі задоволення позову.

Аналізуючи викладене, суд дійшов висновку, що заявником не доведено, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду у разі задоволення позову, а тому суд не вбачає підстав для задоволення заяви про забезпечення позову.

Керуючись ст. ст.149-154, 260, 261, 353 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позовної заяви, відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Одеського апеляційного суду через Приморський районний суд міста Одеси протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на її апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу було подано протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Ю.І. Ковтун