Справа № 689/36/18
РІШЕННЯ

Іменем України

23.03.2021 року Ярмолинецький районний суд Хмельницької області -

головуючий - суддя Баськов М.М.

за участю:

секретаря судового засідання Кушнір О.М.

представника позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

представників відповідачів ОСОБА_3

ОСОБА_4

представника третьої особи ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Ярмолинці цивільну справу за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7 , ОСОБА_2 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів Соколівська сільська рада Ярмолинецького району Хмельницької області, приватний нотаріус Ярмолинецького районного нотаріального округу Хмельницької області Стожик Наталія Василівна, про визнання заповіту недійсним,

встановив:

В січні 2018 року ОСОБА_6 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_7 , ОСОБА_2 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 про визнання недійсним заповіту її чоловіка ОСОБА_10 , посвідченого 29 червня 2017 року секретарем Соколівської сільської ради Ярмолинецького району Хмельницької області, зареєстрований в реєстрі за №18.

На обґрунтування заявлених вимог позивач зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Соколівка Ярмолинецького району Хмельницької області помер її чоловік ОСОБА_10 з яким вона прожила у шлюбі понад двадцять років. На час смерті чоловіка вона перебувала за кордоном, де працювала. Коли вона звернулася до нотаріуса з заявою про прийняття спадщина, то дізналася, що перед смертю чоловік склав заповіт, за яким все своє майно, зокрема, земельні ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку, а також земельні ділянки для ведення особистого селянського господарства, заповів донькам від попередніх шлюбів - ОСОБА_2 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , а також рідній сестрі ОСОБА_7 , чим фактично були порушені її права, як спадкоємиці за законом першої черги.

Також позивач зазначила, що в лютому 2017 року в ОСОБА_10 було діагностовано онкологічне захворювання, через що він проходив курс лікування, але жодного разу не висловлював намірів щодо позбавлення її права на спадкування. В зв`язку із важкою хворобою чоловік не міг усвідомлювати значення своїх дій, а тому його волевиявлення не було вільним. За твердженням позивача, таким станом ОСОБА_10 могла скористатися його рідна сестра ОСОБА_7 , оскільки заповіт був складений незадовго до смерті спадкодавця.

Крім того, почерк та підпис чоловіка на заповіті, на думку позивача, відрізняються від тих, які містяться в інших документах, де робив записи або підписувався ОСОБА_10 , а оскільки останній сам не підписував заповіт, то підпис спадкодавця на заповіті, відповідно до Порядку вчинення нотаріальних дій посадовими особами органів місцевого самоврядування, затвердженого наказом Міністерства юстиції України №3306/05 від 11.11.2011, повинен бути виконаний іншою особою, відомості про яку повинні бути зазначені у заповіті, що секретарем Соколівської сільської ради, яка посвідчувала заповіт, зроблено не було.

За таких обставин позивач вважає, що оспорюваний заповіт, як правочин, вчинений із порушенням вимог цивільного законодавства, має бути визнаний недійсним в судовому порядку.

В ході судового розгляду представник позивача підтримала позовні вимоги, пославшись на обставини, викладені в позовній заяві та пояснила, що оспорюваний заповіт посвідчений секретарем Соколівської сільської ради Ярмолинецького району Хмельницької області Мамчур І.М., проте, в порушення Порядку вчинення нотаріальних дій посадовими особами органів місцевого самоврядування, затвердженого наказом Міністерства юстиції України №3306/05 від 11.11.2011, в посвідчувальному написі, який був зроблений 29.06.2017 о 10 годині 40 хвилин не зазначено конкретне місце складання заповіту. Також представник позивача вказала, що заповіт є недійсним, оскільки не було вільного волевиявлення ОСОБА_10 так як він був онкохворим, йому призначалися лікарські препарати, а тому він не міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними.

Крім того, представник позивача послалась на те, що підписи в заповіті, які нібито належать ОСОБА_10 не співпадають з його іншими підписами, що викликає сумнів в підписанні спадкодавцем заповіту.

Представник відповідача ОСОБА_7 адвокат Костенко К.В. проти позову заперечив та пояснив, що ОСОБА_10 добровільно вирішив заповісти все своє майно саме його рідній сестрі ОСОБА_7 , а також дочкам від попередніх шлюбів - ОСОБА_2 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , оскільки на той час саме сестра доглядала за ним, а дружина фактично залишила його, поїхавши за кордон.

Крім того, представник відповідача просив відмовити у задоволенні позову, оскільки немає будь-яких фактичних даних, які б свідчили про перебування ОСОБА_10 на момент складення оспорюваного заповіту у безпорадному стані, або про відсутність його вільного волевиявлення.

Співвідповідач по справі ОСОБА_2 позов не визнала та пояснила, що в лютому 2017 року вона взнала про хворобу батька, а в червні 2017 року до неї зателефонували знайомі і сказали, що батько хоче скласти на неї заповіт. Також свідок вказала, що її батько ОСОБА_10 особисто їй говорив, що зробив заповіт на неї та сестер. Крім того, свідок зазначила, що заповіт дійсно складався, але там нібито був помилково вказаний 2016 рік замість 2017 року, і це в подальшому виправили, про що їй казала тітка ОСОБА_7 .

Представник співвідповідача ОСОБА_9 ОСОБА_4 позов не визнала та пояснила, що спадкодавець є її колишнім чоловіком, а ОСОБА_9 і ОСОБА_2 її дочками. Волевиявлення ОСОБА_11 було вільним, оскільки вона чула від дочок, що він мав намір скласти на них заповіт. Про те, що ОСОБА_11 був в такому хворобливому стані, що не міг усвідомлювати значення своїх дій, їй нічого не відомо.

Відповідач ОСОБА_8 , яка у встановленому порядку оповіщена про час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилася.

Представник третьої особи Соколівської сільської ради Ярмолинецького району Хмельницької області Мамчур І. І.М. позов не визнала та пояснила, що 29.06.2017 ранком в приміщення сільської ради прийшов ОСОБА_10 і сказав, що бажає скласти заповіт. Вона виконала всі необхідні дії щодо оформлення заповіту, а волевиявлення ОСОБА_10 було вільним, він заповів все своє майно рідній сестрі і дочкам від попередніх шлюбів. ОСОБА_10 прочитав заповіт, будь-яких зауважень з його боку не було, він власноручно зробив запис в заповіті та поставив свій підпис. Вона, в свою чергу, зареєструвала заповіт в реєстрі за №18, видавши заповідачу другий примірник. Також ОСОБА_5 ствердила, що волевиявлення ОСОБА_10 було вільним, текст заповіту ніхто йому не диктував і не підказував.

Третя особа - приватний нотаріус Ярмолинецького районного нотаріального округу Хмельницької області Стожик Н.В., яка у встановленому порядку була оповіщена про час, день і місце розгляду справи, в судове засідання не з"явилася.

Суд, заслухавши осіб, які беруть участь у справі, дослідивши докази по справі, вважає, що позов не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи,що ОСОБА_10 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в селі Соколівка Ярмолинецького району Хмельницької області.

29 червня 2017 року ОСОБА_10 склав заповіт, який був посвідчений секретарем Соколівської сільської ради Ярмолинецького району Хмельницької області Мамчур І.М. Цим заповітом ОСОБА_12 на випадок своєї смерті заповів своїй сестрі ОСОБА_7 земельну ділянку, яка належала йому на підставі свідоцтв про право на спадщину за законом серії НВО №845418 та НВО №845417, а своїм донькам ОСОБА_2 , ОСОБА_9 та ОСОБА_8 в рівних долях кожній - житловий будинок, який знаходиться по АДРЕСА_1 та земельну ділянку, яка належала йому на підставі Державного акту на право приватної власності землю серії Р2 №860415.

Даний заповіт був зареєстрований в реєстрі нотаріальних дій за №18.

Після смерті ОСОБА_10 приватним нотаріусом Ярмолинецького районного нотаріального округу Стожик Н.В. була заведена спадкова справа №76-2017, а спадщину прийняли, звернувшись з відповідними заявами до нотаріуса, його рідна сестра ОСОБА_7 , доньки ОСОБА_2 та ОСОБА_8 , дружина ОСОБА_6 , а також донька ОСОБА_9 , як така, що була зареєстрована за місцем проживання спадкодавця.

Дані обставини визнані сторонами в судовому засіданні, а також підтверджуються свідоцтвом про смерть ОСОБА_10 серії НОМЕР_1 від 04.08.2017 р. (а.с. 105); заповітом ОСОБА_10 від 29.06.2017 (а.с. 106); свідоцтвом про укладення шлюбу між ОСОБА_10 і ОСОБА_6 серії НОМЕР_2 від 18.12.1995 (а.с. 110); свідоцтвами про народження ОСОБА_2 та ОСОБА_8 (а.с. 113, 116); матеріалами спадкової справи №76-2017 після ОСОБА_10 (а.с. 100).

Вирішуючи питання щодо обґрунтованості позовних вимог суд виходить з наступного.

Відповідно до статей 1233, 1234 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Право на заповіт здійснюється особисто. Вчинення заповіту через представника не допускається.

Загальні вимоги до форми заповіту та порядку його посвідчення встановлені статтями 1247, 1248 ЦК України, відповідно до яких заповіт складається у письмовій формі, із зазначенням місця та часу його складення. Заповіт має бути особисто підписаний заповідачем. Якщо особа не може особисто підписати заповіт, він підписується відповідно до частини четвертої статті 207 цього Кодексу. Заповіт має бути посвідчений нотаріусом або іншими посадовими, службовими особами, визначеними у статтях 1251 - 1252 цього Кодексу.

Статтею 1257 ЦК України визначено, що заповіт, складений особою, яка не мала на це права, а також заповіт, складений з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення, є нікчемним. За позовом заінтересованої особи суд визнає заповіт недійсним, якщо буде встановлено, що волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі.

В силу ч. 1 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені статтею 203 цього ЦК України.

Стаття 203 ЦК України визначає наступні вимоги: зміст правочину не може суперечити ЦК України, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має вчинятися у формі, встановленій законом; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Заповіт, як односторонній правочин відповідає загальним правилам ЦК України щодо недійсності правочинів.

Недійсними є заповіти: 1) в яких волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі; 2) складені особою, яка не мала на це права (особа не має необхідного обсягу цивільної дієздатності для складання заповіту); 3) складені з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення (відсутність нотаріального посвідчення або посвідчення особами, яке прирівнюється до нотаріального, складання заповіту представником тощо).

Як встановлено судом заповіт від 29.06.2017 складався за особистим зверненням ОСОБА_10 , дієздатність якого було перевірено. Будь-яких доказів про те, що на момент посвідчення заповіту ОСОБА_10 не мав повної цивільної дієздатності до суду позивачем не надано.

Крім того, заповіт містить вказівку на місце та час його складання: с. Соколівка Ярмолинецького району Хмельницької області, 29 червня 2017 року о 10 годині 30 хвилин та мається особистий підпис заповідача ОСОБА_10 із зазначенням його повного прізвища та ініціалів.

Також, ухвалою суду від 19.10.2018 по даній справі було призначено посмертну судово-почеркознавчу експертизу. Висновком експерта №5784/5785/18-26 від 26.02.2019 за результатами вказаного експертного дослідження стверджується, що підпис від імені ОСОБА_10 в графі Підпис заповіту ОСОБА_10 від 29.06.2017, складеного та посвідченого секретарем Соколівської сільської ради Ярмолинецького району Хмельницької області Мамчур І.М. та зареєстрованого в реєстрі за №18 виконано рукописним способом без попередньої технічної підготовки та технічних засобів самим ОСОБА_10 (а.с. 162).

Крім того, свідок ОСОБА_13 в судовому засіданні показав, що влітку 2017 року він на власному автомобілі возив свого дядька ОСОБА_10 в сільську раду, де той складав заповіт. При цьому ОСОБА_10 особисто попросив завезти його в сільську раду, що він і зробив.

Оцінюючи показання свідка ОСОБА_13 суд враховує, що вони узгоджуються з поясненнями секретаря Соколівської сільської ради Ярмолинецького району Хмельницької області Мамчур І.М., а також сам заповіт не містить напису щодо складення його поза межами приміщення сільської ради.

Крім того, стаття 1251 ЦК України передбачає, що якщо у населеному пункті немає нотаріуса, заповіт, може бути посвідчений уповноваженою на це посадовою особою відповідного органу місцевого самоврядування.

Права, обов`язки та повноваження секретаря сільської ради, який є посадовою особою органу місцевого самоврядування, визначені статтею 50 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні. Відповідно до пункту 1.1. Порядку вчинення нотаріальних дій посадовими особами органів місцевого самоврядування, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 11 листопада 2011 року № 3306/5, та положень частини першої статті 37 Закону України Про нотаріат у сільських населених пунктах на уповноважених на це посадових осіб органу місцевого самоврядування покладено повноваження вчинення такої нотаріальної дії як посвідчення заповітів (крім секретних).

Рішенням виконавчого комітету Соколівської сільської ради Ярмолинецького району Хмельницької області від 03.12.2015 №39 Про покладення обов`язків по вчиненню нотаріальних дій такі обов`язки були покладені саме на секретаря Соколівської сільської ради ОСОБА_5 .

В силу ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами як письмові, речові і електронні докази, висновками експертів та показаннями свідків.

Враховуючи те, що заповідач ОСОБА_10 недієздатним чи обмежено дієздатним визнаний судом не був, тому мав право на складання заповіту, заповіт має письмову форму та посвідчений посадовою особою органу місцевого самоврядування, текст заповіту підписаний особисто заповідачем, якому роз`яснено зміст статей 1241, 1307 ЦК України, а примірник заповіту виданий заповідачу і зареєстровано в реєстрі вчинення нотаріальних дій, суд вважає, що відсутні підстави для задоволення позову ОСОБА_6 і визнання вказаного заповіту від 29.06.2017 недійсним.

В силу ст. 142 ЦПК України судові витрати по справі слід покласти на позивачку.

На підставі ст. 202, 203, 1233, 1234, 1247, 1248, 1251, 1255, 1257 ЦК України, керуючись ст. 12, 76-80, 81, 109, 141, 247, 259, 263-265, 273, 354 ЦПК, суд

вирішив:

Відмовити в задоволенні позову ОСОБА_6 до ОСОБА_7 , ОСОБА_2 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 про визнання недійсним заповіту ОСОБА_10 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , посвідченого 29 червня 2017 року секретарем Соколівської сільської ради Ярмолинецького району Хмельницької області, зареєстрований в реєстрі за №18.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення може бути подано апеляційну скаргу до Хмельницького апеляційного суду через Ярмолинецький районний суд Хмельницької області протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст рішення складений 12 квітня 2021 року.

Суддя М.М.Баськов