Ухвала

20 серпня 2021року

місто Київ

справа № 334/5271/17

провадження № 61-827св21

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Погрібного С. О. (суддя-доповідач), Гулейкова І. Ю., Яремка В. В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - Акціонерне товариство «СБЕРБАНК»,

треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Верповська Олена Володимирівна, Відділ примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області,

розглянув у порядку письмового провадження заяву судді Гулейкова Ю. І. про самовідвід у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «СБЕРБАНК», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Верповська Олена Володимирівна, Відділ примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, за касаційною скаргою Акціонерного товариства «СБЕРБАНК» на постанову Запорізького апеляційного суду від 01 грудня 2020 року у складі колегії суддів: Дашковської А. В., Кримської О. М., Подліянової Г. С.,

ВСТАНОВИВ:

І. ІСТОРІЯ СПРАВИ

Стислий виклад позиції позивача

У серпні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом, у якому просив визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис від 12 серпня 2014 року, реєстровий номер № 6320, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Верповською О. В.

Стислий виклад змісту рішень судів першої та апеляційної інстанцій

Ухвалою Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 21 лютого 2020 року закрито провадження у справі.

Постановляючи ухвалу про закриття провадження у справі, суд першої інстанції виходив із того, що Шевченківським районним судом міста Києва 15 жовтня 2015 року у справі № 761/32787/14-ц ухвалено рішення, яке набрало законної сили, з приводу спору між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих самих підстав.

Постановою Запорізького апеляційного суду від 01 грудня 2020 року скасовано рішення суду першої інстанції, справу направлено до Ленінського районного суду м. Запоріжжя для продовження розгляду.

Суд апеляційної інстанції зробив висновок, що у справах № 761/32787/14-ц та № 334/5271/17 різні правові підстави звернення ОСОБА_1 з позовами до суду.

ІІ. АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Короткий зміст вимог касаційної скарги

Акціонерне товариство «СБЕРБАНК» (далі - АТ «СБЕРБАНК») 15 січня 2021 року звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просило скасувати постанову Запорізького апеляційного суду від 01 грудня 2020 року, ухвалу Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 21 лютого 2020 року залишити без змін.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18 січня 2021 року справу № 334/5271/17 призначено судді-доповідачеві Погрібному С. О., судді, які входять до складу колегії Олійник А. С., Яремко В. В.

Ухвалою Верховного Суду від 26 січня 2021 року відкрито касаційне провадження у справі.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05 серпня 2021 року справу № 334/5271/17 призначено судді-доповідачеві Погрібному С. О., судді, які входять до складу колегії Гулейков І. Ю., Яремко В. В.

Суддя Гулейков І. Ю. заявив самовідвід у справі із підстав визначених частиною першою статті 36 ЦПК України.

Заява підлягає задоволенню, враховуючи таке.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі.

Ураховуючи, що Гулейков І. Ю., здійснюючи адвокатську діяльність, надавав правничу допомогу АТ «СБЕРБАНК», яке є відповідачем у цій справі, яка полягала у наданні правової інформації, консультацій, роз`яснень із правових питань, правовому супроводі діяльності юридичної особи та здійсненні представництва останнього в судах, то з метою уникнення сумнівів у неупередженості судді та забезпечення об`єктивності розгляду цієї справи, заява про самовідвід підлягає задоволенню.

Відповідно до частин першої, другої статті 40 ЦПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

У пункті першому статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожна людина має право на справедливий і відкритий розгляд справи незалежним і безстороннім судом упродовж розумного строку, встановленого законом.

Як зазначає Європейський суд з прав людини у рішенні від 24 травня 1989 року у «Справі Гаусшильдта», найголовніше - це довіра, яку в демократичному суспільстві повинні мати суди у громадськості (Hauschildt Case, заява № 11/1987/134/188, § 48).

У світлі прецедентної практики Європейського суду з прав людини об`єктивно безстороннім є судовий орган, діяльність якого відповідає таким критеріям: забезпечується не лише здійснення правосуддя, а й зовнішній вияв того, що відбувається; суддею створено достатні гарантії для усунення об`єктивно виправданих підстав (і навіть потенційної можливості) побоюватися, що він, незалежно від особистої поведінки, не є безстороннім.

Наявність безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначається за допомогою суб`єктивного критерію, тобто оцінювання особистого переконання конкретного судді у конкретній справі, а також за допомогою об`єктивного критерію, тобто з`ясування того, чи надав цей суддя достатні гарантії для виключення будь-якого законного сумніву з цього приводу (Hauschildt Case, № 11/1987/134/188, § 46).

Згідно з пунктом 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів, які схвалені резолюцією 2006/23 Економічної і Соціальної Ради ООН від 27 липня 2006 року, суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Керуючись статтями 36, 39, 40 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Заяву про самовідвід судді Гулейкова І. Ю. задовольнити.

Відвести суддю Гулейкова І. Ю. за його заявою від участі у розгляді касаційної скарги Акціонерного товариства «СБЕРБАНК» на постанову Запорізького апеляційного суду від 01 грудня 2020 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «СБЕРБАНК», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Верповська Олена Володимирівна, Відділ примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Передати цивільну справу №334/5271/17 за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «СБЕРБАНК», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Верповська Олена Володимирівна, Відділ примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, за касаційною скаргою Акціонерного товариства «СБЕРБАНК» на постанову Запорізького апеляційного суду від 01 грудня 2020 року для здійснення повторного автоматизованого розподілу для здійснення заміни судді Гулейкова І. Ю. у складі колегії суддів.

Ухвала суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття і оскарженню не підлягає.

Судді С. О. Погрібний

І. Ю. Гулейков

В. В. Яремко