Ухвала

20 квітня 2021 року

м. Київ

справа № 199/5318/20

провадження № 61-5896ск21

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Коротенка Є. В. (суддя-доповідач), Жданової В. С., Зайцева А. Ю.,

розглянув касаційну скаргу представника ОСОБА_1 -адвоката Терепіщої Юлії Володимирівни на постанову Дніпровського апеляційного суду від 23 березня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк», третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінілон» про розірвання депозитного договору та стягнення грошових коштів, стягнення 3% річних та пені,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2020 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» (далі - АТ КБ «ПриватБанк»), третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінілон» (далі - ТОВ «ФК «Фінілон») про розірвання депозитного договору та стягнення грошових коштів, стягнення 3% річних та пені.

Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 01 грудня 2020 року позов задоволено.

Розірванодепозитний договір № SAMDNWFD100 від 22 січня 2014 року, укладений шляхом оформлення «Заявления № SAMDNWFD100 на оформление вклада «Стандарт» на 12 мес.» (особовий рахунок № НОМЕР_1 ), між ОСОБА_1 та АТ КБ «ПриватБанк» та стягнуто з АТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 наступні грошові кошти:

- суму вкладу разом з нарахованими процентами у валюті договору станом на 14 червня 2014 року у сумі 40 306,85 доларів США;

- проценти за період з 14 червня 2014 року (включно) по 15 жовтня 2020 року (включно) у сумі 25 564,48 доларів США;

- 3% у валюті договору (підстава частина 2 статті 625 ЦК України за порушення грошового зобов`язання) з 15 жовтня 2017 року (включно) по 15 жовтня 2020 року (включно) у сумі 3 627,61 доларів США;

- неустойку 3% від суми утримуваних банком коштів (за кожен день порушення прав споживача на підставі частини 5 статті 10 Закону України «Про захист прав споживачів») з 15 жовтня 2019 року (включно) по 15 жовтня 2020 року (включно) в розмірі 1 249 512,22 грн.

За договором банківського вкладу № SAMDN7410 від 11 березня 2013 року, наступні грошові кошти:

- 3% у валюті договору (підстава частина 2 статті 625 ЦК України за порушення грошового зобов`язання) з 15 жовтня 2017 року (включно) по 15 жовтня 2020 року (включно) у сумі 1 800 Євро;

- неустойку 3% від суми утримуваних банком коштів (за кожен день порушення прав споживача на підставі частини 5 статті 10 Закону України «Про захист прав споживачів») з 15 жовтня 2019 року (включно) по 15 жовтня 2020 року (включно) в розмірі 726 298,17 грн.

За договором банківського вкладу № SAMDN5809 від 05 вересня 2013 року наступні грошові кошти:

- 3% у валюті договору (підстава частина 2 статті 625 ЦК України за порушення грошового зобов`язання) з 15 жовтня 2017 року (включно) по 15 жовтня 2020 року (включно) у сумі 2 250 Євро;

- неустойку 3% від суми утримуваних банком коштів (за кожен день порушення прав споживача на підставі частини 5 статті 10 Закону України «Про захист прав споживачів») з 15 жовтня 2019 року (включно) по 15 жовтня 2020 року (включно) в розмірі 907 872,71 грн.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 23 березня 2021 року рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 01 грудня 2020 року в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_1 . щодо розірвання депозитного договору №SAMDNWFD100 від 22 січня 2014 року та стягнення грошових коштів скасовано і в цій частині ухвалено нове рішення, яким в задоволенні позову ОСОБА_1 до АТ КБ «ПриватБанк», третя особа:ТОВ «ФК «Фінілон» про розірвання депозитного договору № SAMDNWFD100 від 22 січня 2014 року, стягнення грошових коштів, 3% річних та пені відмовлено.

В іншій частині рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 01 грудня 2020 року залишено без змін.

08 квітня 2021 року представник ОСОБА_1 - адвокат Терепіща Ю. В. подала засобами поштового зв`язку до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Дніпровського апеляційного суду від 23 березня 2021 року.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті.

Згідно з абзацом 1 частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

Частиною восьмою статті 394 ЦПК України передбачено, що в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу.

Касаційна скарга за формою та змістом відповідає вимогам статті 392 ЦПК України.

Підставою відкриття касаційного провадження є підстава, передбачена пунктом 1 частини другої статті 389 ЦПК України, яка наведена заявником.

Оскільки викладені в касаційної скарзі доводи викликають необхідність їх перевірки, слід відкрити касаційне провадження у даній справі та витребувати матеріали справи.

Керуючись статтями 389, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Терепіщі Юлії Володимирівни на постанову Дніпровського апеляційного суду від 23 березня 2021 року.

Витребувати з Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська справу № 199/5318/20 за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк», третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінілон» про розірвання депозитного договору та стягнення грошових коштів, стягнення 3% річних та пені.

Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, протягом десяти днів з дня отримання цієї ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Є. В. Коротенко

В. С. Жданова

А. Ю. Зайцев