ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 552/4589/18 Номер провадження 22-ц/814/1491/21Головуючий у 1-й інстанції Миронець О. К. Доповідач ап. інст. Одринська Т. В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 серпня 2021 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого судді Одринської Т.В.

суддів Панченка О.О., Пікуля В.П.

за участю секретаря Філоненко О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про розподіл житлового будинку у натурі та визначення порядку користування земельною ділянкою

за апеляційною скаргою ОСОБА_3

на ухвалу Київського районного суду м. Полтави від 22 квітня 2021 року,

В С Т А Н О В И В:

В серпні 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , в якому просила суд виділити їй в натурі належну Ѕ частину житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , а також встановити порядок користування земельною ділянкою між співвласниками спільної часткової власності.

Під час розгляду справи позивачем було заявлено клопотання про призначення судової будівельно-технічної експертизи, обґрунтоване тим, що в наявному у справі експертному висновку є істотні розбіжності з іншими матеріалами справи.

Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 28 січня 2020 року за клопотанням представника позивачка призначено у даній справі будівельно-технічну експертизу, на вирішення якої поставлено питання:

1.Які варіанти реального розподілу будинку АДРЕСА_1 , відповідно до фактичного користування?

2.Визначити який порядок користування земельною ділянкою, закріпленою за будинком АДРЕСА_1 .

3. Яка частка належить ОСОБА_1 в будинку АДРЕСА_1 та яка частка належить іншим співвласникам?

Експерта попереджено про кримінальну відповідальність за ст. 384, 385 КК України.

Виконання експертизи доручено експерту Авдєєвій Н.М.

Провадження у справі зупинено на час проведення експертизи.

Витрати по проведенню експертизи покладено на позивача.

Ухвала суду мотивована тим, що висновок експерта є одним із доказів, а також те, що для з`ясування обставин, що мають значення для справи, потрібні спеціальні знання у відповідній галузі і без проведення експертизи розгляд такої категорії справ не можливий.

З даною ухвалою місцевого суду не погодилась ОСОБА_3 та подала апеляційну скаргу. Посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить оскаржувану ухвалу скасувати та постановити нову, якою у задоволенні клопотання про призначення експертизи відмовити.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції безпідставно не врахував повідомлення експерта про неможливість надання висновку у даній цивільній справі за матеріалами, наявними в ній. Експертом зазначено про не можливість запропонувати реальний розподіл домоволодіння між співвласниками по фактичному користуванню. Клопотання експерта судом не було вказано. Вказує, що питання про визначення розміру часток судом поставлено безпідставно, так як частки визначені.

Питання про визначення порядку користування земельною ділянкою має бути вирішено земельно-технічною експертизою. Вважає, що ухвала про призначення експертизи є передчасною, оскільки по справі не повно встановлено обставини, які мають значення для справи, прийнято не всі докази, що на її думку унеможливлює проведення об`єктивної експертизи.

Суддя не придала уваги тому, що надані ОСОБА_1 документи на даний час є неактуальними та не відповідають фактичному стану.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, з`ясувавши обставини справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Постановляючи оскаржувану ухвалу про призначення будівельно-технічної експертизи, суд першої інстанції виходив з того, що для з`ясування обставин, що мають значення для справи, потрібні спеціальні знання у відповідній галузі і без проведення експертизи розгляд такої категорії справ не можливий.

Апеляційний суд не може повністю погодитися з таким висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачений цим Кодексом випадках.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатній і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (ч.ч. 1-2ст. 89 ЦПК України).

Відповідно до статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Частиною першоюстатті 102 ЦПК Українизазначено, що висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством.

Як визначено у статті 1 Закону України "Про судову експертизу", судова експертиза - це дослідження експертом на основі спеціальних знань матеріальних об`єктів, явищ і процесів, які містять інформацію про обставини справи, що перебуває упровадженні, зокрема, суду.

Згідно частини першої статті 103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

Відповідно до пункту 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 12 червня 2009 року "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства, що регулюють провадження у справі досудового розгляду" роз`яснено, що для з`ясування обставин, що мають значення для справи і потребують спеціальних знань у галузі науки, мистецтва, техніки, ремесла тощо, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, призначає експертизу, коли необхідність експертного висновку випливає з обставин справи і поданих доказів.

При вирішенні питання про призначення експертизи суди повинні керуватися статтями 143- 150 ЦПК України, Законом України від 25 лютого 1994 року N 4038-XII("Про судову експертизу", Інструкцією про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженою наказом Міністерства юстиції України від 8 жовтня 1998 року N 53/5(у редакції наказу Міністерства юстиції України від 30 грудня 2004 року N 144/5), та враховувати роз`яснення, дані в постанові Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 1997 року № 8 "Про судову експертизу в кримінальних і цивільних справах"(зі змінами, внесеними постановою від 25 травня 1998 року № 15) з урахуванням особливостей правового регулювання захисту конкретних суб`єктивних прав.

Статтею 104 ЦПК України встановлені вимоги до змісту ухвали про призначення експертизи, згідно яких в ухвалі про призначення експертизи суд зазначає підстави проведення експертизи, питання, з яких експерт має надати суду висновок, особу (осіб), якій доручено проведення експертизи, перелік матеріалів, що надаються для дослідження, та інші дані, які мають значення для проведення експертизи.

Відповідно до частин третьої-п`ятої статті 103 ЦПК України при призначенні експертизи судом експерт або експертна установа обирається сторонами за взаємною згодою, а якщо такої згоди не досягнуто у встановлений судом строк, експерта чи експертну установу визначає суд. Суд з урахуванням обставин справи має право визначити експерта чи експертну установу самостійно. У разі необхідності може бути призначено декілька експертів для підготовки одного висновку (комісійна або комплексна експертиза).

Питання, з яких має бути проведена експертиза, що призначається судом, визначаються судом.

Учасники справи мають право запропонувати суду питання, роз`яснення яких, на їхню думку, потребує висновку експерта. У разі відхилення або зміни питань, запропонованих учасниками справи, суд зобов`язаний мотивувати таке відхилення або зміну.

З матеріалів справи вбачається, що при вирішенні питання про призначення у даній справі будівельно технічної експертизи, судом першої інстанції не було враховано думки відповідачів щодо вказаного клопотання позивача, не заслухано їх аргументів щодо питань, постановлених на вирішення експерту та щодо визначення експертної установи.

Встановлено, що у даній справі згідно ухвали суду від 28 січня 2020 року було призначено будівельно-технічну експертизу на вирішення якої було поставлено аналогічні питання. 15 березня 2021 року експертом Полтавського відділення Харківського науково дослідного інституту судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса матеріали цивільної справи повернуто до суду без виконання та повідомлено про неможливість надання висновку. Експертом вказано про те, що між співвласниками домоволодіння не склалося фактичне роздільне користування приміщеннями житлового будинку та маються суттєві протиріччя у користуванні окремими приміщеннями. На підставі наданої технічної документації на житловий будинок, заяв, пояснень співвласників домоволодіння та фактів, виявлених під час проведення попереднього обстеження, запропонувати варіанти реального розподілу, відповідно до фактичного користування, з облаштуванням в частинах будинку, що виділяються співвласникам окремих ізольованих, як мінімум однокімнатних квартир в спірному будинку не можливо. При цьому, експертом вказано, що без варіантів реального розподілу житлового будинку, визначити порядок користування земельною ділянкою, закріпленою за будинком, не можливо.

Задовольняючи повторне клопотання представника позивача про призначення у справі будівельно-технічну експертизи та ставлячи перед експертом аналогічні питанні, які вирішити експерту не представилось можливим, суд першої інстанції не звернув уваги на те, сторонами не було усунуто недоліки, вказані експертом, не надано додаткових матеріалів для проведення експертизи.

Окрім того, 21 квітня 2021 року на адресу Київського районного суду м. Полтави надійшли клопотання відповідачів про відкладення розгляду справи, в якому зазначено про неможливість прибуття останніх до суду на призначений для розгляду час, у зв`язку з дією обмежень перевезень пасажирів громадського транспорту запроваджених для запобігання поширення COVID-19. Судом не було визнано дані причини неявки поважними.

Суд першої інстанції не надав оцінки поважності причин неявки в судове засідання відповідачів, розглянувши клопотання про призначення експертизи за їх відсутності, не з`ясувавши їх думку, доводи та пояснення щодо заявленого позивачем клопотання про призначення експертизи, позбавивши їх можливості поставити свої запитання та без врахування думки щодо експертної установи.

Відповідно до пункту 6 частини першої статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Згідно пунктів1, 4 частини першої статті 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: неповне з`ясування судом обставин справи, що мають значення для справи; порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Виходячи із вищевикладеного, ухвала Київського районного суду м. Полтави від 22 квітня 2021 року підлягає скасуванню, як така, що постановлена передчасно, справу необхідно направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Згідно частини першоїстатті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до частини тринадцятоїстатті 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Оскільки апеляційний суд по даній справі не змінює судове рішення та не ухвалює нове, а направляє справу для продовження розгляду, розподіл судових витрат не здійснюється при розгляді цієї апеляційної скарги.

Керуючись статтями367,374,379 ЦПК України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - задовольнити.

Ухвалу Київського районного суд м. Полтави від 22 квітня 2021 року - скасувати.

Справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови складено 19.08.2021.

Головуючий суддя Т.В. Одринська

Судді О.О. Панченко

В.П. Пікуль