Справа № 583/3043/21
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 серпня 2021 року м. Охтирка

Охтирський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючого судді Сидоренка Р.В.,

за участю секретаря Шаміладзе В.В.,

державного виконавця Ружинської А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 5 скаргу ОСОБА_1 , особа, дії якої оскаржуються, як суб`єкта владних повноважень державний виконавець Охтирського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Ружинська Алла Олександрівна, заінтересовані особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , в порядку судового контролю за виконанням судових рішень на дії державного виконавця щодо закінчення виконавчого провадження, -

встановив:

03.08.2021 представник стягувача, адвокат Абрамович О.В. звернувся до суду зі скаргою на дії державного виконавця Охтирського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Ружинської А.О., в якій просить визнати незаконною та скасувати постанову державного виконавця Охтирського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Ружинської Алли Олександрівни від 01 березня 2021 року про закінчення виконавчого провадження № 64231561 по виконавчому листу № 583/3768/19, виданому 11.03.2020 року Охтирським міськрайонним судом Сумської області та виконавчий лист повернути в Охтирський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) для подальшого виконання. Скаргу мотивує тим, що на виконанні в Охтирському міськрайонному відділі державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) перебувало виконавче провадження ВП № 64231561 з примусового виконання виконавчого листа № 583/3768/19, виданого 11.03.2020 року Охтирським міськрайонним судом Сумської області про зобов`язання ОСОБА_3 усунути ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перешкоди у користуванні земельною ділянкою шляхом знесення паркану довжиною 19 метрів, розташованого у дворі багатоквартирного будинку АДРЕСА_1 , який кріпиться на восьми забетонованих металевих стовпчиках. 24.07.2021 ОСОБА_1 отримав в Охтирському міськрайонному відділі державної виконавчої служби постанову про закінчення виконавчого провадження від 01.03.2021. У постанові зазначено, що державним виконавцем Ружинською А.О. встановлено не виконання рішення боржником, яке не може бути виконано без участі боржника, надіслано до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення. Враховуючи викладене, керуючись вимогами п. 11 частини першої статті 39, статтею 40 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець постановив закінчити виконавче провадження. Скаржник посилається на те, що державним виконавцем не було вжито належних заходів для виконання рішення суду, що свідчить про неналежне виконання державним виконавцем покладених на нього обов`язків.

Стягувач та його представник, а також інші заінтересовані особи до суду не з`явились, будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи. Їхня неявка не є перешкодою доля розгляду справи по суті.

Державний виконавець надала письмові пояснення, які підтримала в суді, де зазначила про безпідставність вимог зазначених у скарзі, оскільки нею були вчинені вичерпні заходи по повному і своєчасному виконанню рішення. Рішення залишилось не виконаним через об`єктивну неможливість його виконання. Так, вона зверталась до керівництва органу місцевого самоврядування та до комунального підприємства «Благоустрій» з метою сприяння у знесенні паркану. Однак допомоги їй надано не було. Не погодився і стягувач власними силами виконати судове рішення. Нею були накладені стягнення на боржника та повідомлено поліцію про умисне невиконання судового рішення. Вказані заходи є вичерпними і надали їй право винести вказану постанову.

Вислухавши державного виконавця, дослідивши наявні у справі докази, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що на виконанні в Охтирському міськрайонному відділі державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) перебувало виконавче провадження ВП № 64231561 з примусового виконання виконавчого листа № 583/3768/19, виданого 11.03.2020 року Охтирським міськрайонним судом Сумської області про зобов`язання ОСОБА_3 усунути ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перешкоди у користуванні земельною ділянкою шляхом знесення паркану довжиною 19 метрів, розташованого у дворі багатоквартирного будинку АДРЕСА_1 , який кріпиться на восьми забетонованих металевих стовпчиках.

Державним виконавцем на підставі заяви про відкриття виконавчого провадження, 22.01.2021 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження та разом з викликом боржника, направлено сторонам.

Державним виконавцем було прийнято рішення та винесено постанову про арешт коштів боржника від 22.01.2021 Постанова про арешт коштів боржника від 22.01.2021 була направлена рекомендованим листом до фінансових установ для виконання, сторонам виконавчого провадження для відома.

05.02.2021 року був здійснений вихід на дільницю за адресою АДРЕСА_2 , для виконання рішення суду. Рішення суду не було виконане в зв`язку з тим, що боржник не з`явився та паркану довжиною 19 метрів, розташованого у дворі багатоквартирного будинку АДРЕСА_1 , який кріпиться на восьми забетонованих металевих стовпчиках не був знесений. Станом на 05.02.2021 рішення суду не виконано, майно (паркан довжиною 19 метрів, розташований у дворі багатоквартирного будинку АДРЕСА_1 , який кріпиться на восьми забетонованих металевих стовпчиках) не знесений, про що державним виконавцем складено відповідний акт.

08.02.2021 року державним виконавцем винесено постанову про накладення штрафу за невиконання рішення в розмірі 1700 грн.

08.02.2021 державним виконавцем було направлено запит до Голови Охтирської міської ради Кузьменка П.П. із проханням для примусового виконання надати перелік організацій, які б виконали демонтаж паркану довжиною 19 метрів, розташованого у дворі багатоквартирного будинку АДРЕСА_1 , який кріпиться на восьми забетонованих металевих стовпчиках. Згідно відповіді від 17.02.20212 року відсутні підприємства для знесення вищезазначеного паркану.

19.02.2021 року був здійснений вихід на дільницю за адресою: АДРЕСА_2 , для виконання рішення суду. Рішення суду не було виконане в зв`язку з тим, що боржник не з`явився та паркан довжиною 19 метрів, розташований у дворі багатоквартирного будинку АДРЕСА_1 , який кріпиться на восьми забетонованих металевих стовпчиках, не був знесений. Станом на 05.02.2021 рішення суду не виконано, майно (паркан довжиною 19 метрів, розташований у дворі багатоквартирного будинку АДРЕСА_1 , який кріпиться на восьми забетонованих металевих стовпчиках) не знесений, про що державним виконавцем складено відповідний акт.

19.02.2021 року державним виконавцем винесено постанову про накладення штрафу за невиконання рішення в розмірі 3400 грн. та винесена постанова про звернення стягнення на майно боржника та накладено обтяження на все нерухоме майно за №40635801.

01.03.2021 державним виконавцем була винесена постанова про закінчення виконавчого провадження по п. 11 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» не виконання рішення боржником. Невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, надіслано до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення. Однак у внесенні відомостей до ЄРДР було відмовлено.

Відповідно до ч. 3 ст. 75 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що у разі якщо виконати рішення без участі боржника неможливо, державний виконавець накладає на боржника штраф відповідно до статті 89 цього Закону та вносить подання (повідомлення) правоохоронним органам для притягнення боржника до відповідальності згідно із законом, після чого виносить постанову про закінчення виконавчого провадження, яка затверджується начальником відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, і повертає виконавчий документ до суду чи іншого органу (посадової особи), що його видав.

Відповідно до ч. 5 ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. У п. 9 ч. 3 ст. 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права. У рішенні "Горнсбі проти Греції" Європейський суд з прав людини наголосив, що відповідно до усталеного прецедентного права, пункт 1 статті 6 гарантує кожному право на звернення до суду або арбітражу з позовом стосовно будь-яких його цивільних прав та обов`язків. Таким чином, ця стаття проголошує "право на суд", одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду (див. рішення у справі "Філіс проти Греції" (Philis v. Greece) (№ 1) від 27 серпня 1991 року, серія А, № 209, с. 20, п. 59). Однак це право було б ілюзорним, якби правова система Договірної держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній із сторін. Важко собі навіть уявити, щоб стаття 6 детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, - а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд, - і водночас не передбачала виконання судових рішень. Якщо вбачати у статті 6 тільки проголошення доступу до судового органу та права на судове провадження, то це могло б породжувати ситуації, що суперечать принципу верховенства права, який Договірні держави зобов`язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію (995_690) (див., mutatis mutandis, рішення у справі "Голдер проти Сполученого Королівства" (Golder v. the United Kingdom) від 21 лютого 1975 року (980_086), серія А, № 18, с. 16 - 18, п. 34 - 36). Отже, для цілей статті 6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина "судового розгляду". До того ж ЄСПЛ уже прийняв цей принцип у справах щодо тривалості судового провадження (див. останні рішення у справах "Ді Педе проти Італії" (Di Pede v. Italy) та "Заппія проти Італії" (Zappia v. Italy) від 26 вересня 1996 року, Reports of Judgments and Decisions 1996-IV, c. 1383 - 1384, п. 20 - 24 та с. 1410 - 1411, п. 16 - 20 відповідно).

У рішенні ЄСПЛ у справі "Войтенко проти України" від 29.06.2004 (заява № 18966/02) ЄСПЛ нагадує свою практику, що неможливість для заявника домогтися виконання судового рішення, винесеного на його чи її користь, становить втручання у право на мирне володіння майном, що викладене у першому реченні N 1 (994_535) (див. серед інших джерел, "Бурдов проти Росії" (980_045), заява № 59498/00, параграф 40, ЄСПЛ 2002-III; "Ясіуньєне проти Латвії", заява № 41510/98, параграф 45, 6 березня 2003 року)

У справі "Глоба проти України" Суд зазначає, що саме на державу покладається обов`язок вжиття у межах її компетенції усіх необхідних кроків для того, щоб виконати остаточне рішення суду та, діючи таким чином, забезпечити ефективне залучення усього її апарату. Не зробивши цього, вона не виконає вимоги, що містяться у. Насамкінець, Суд повторює, що сама природа виконавчого провадження вимагає оперативності (див. рішення у справі "Comingersoll S.A." проти Португалії" (Comingersoll S.A. v. Portugal) [ВП], заява № 35382/97, п. 23, ECHR 2000-IV).

Суд повторює, що, inter alia, захищає виконання остаточних судових рішень, які у державах, що визнали верховенство права, не можуть залишатися невиконаними на шкоду одній зі сторін. Відповідно виконанню судового рішення не можна перешкоджати, відмовляти у виконанні або надмірно його затримувати (див., наприклад, рішення від 19 березня 1997 року у справі "Горнсбі проти Греції" (Hornsby v. Greece), Reports 1997-II, п. 40; рішення у справі «Бурдов проти Росії» (Burdov v. Russia), заява № 59498/00, п. 34, ECHR 2002-III, та рішення від 6 березня 2003 року у справі «Ясюнієне проти Литви» ("…"), заява № 41510/98, п. 27). Держава зобов`язана організувати систему виконання судових рішень, яка буде ефективною як за законодавством, так і на практиці (див. рішення від 7 червня 2005 року у справі "Фуклев проти України" (Fuklev v. Ukraine), заява № 71186/01, п. 84).

Таким чином встановлена обов`язковість судового рішення, яке набрало законної сили, не дає підстав для висновку про можливість ставити його виконання в залежність від волевиявлення боржника або будь-яких інших осіб на вчинення чи не вчинення дій щодо його виконання, оскільки це б нівелювало значення самого права звернення до суду як засобу захисту та забезпечення реального відновлення порушених прав та інтересів.

Статтею 6 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що державний виконавець зобов`язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що державний виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення (далі - виконавчий документ), у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що державним виконавцем не були вжиті всі заходи необхідні для виконання виконавчого листа №583/3768/19 від 11.03.2020 року, виданого на підставі рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської обл.

Згідно до ч. 2 ст. 75 Закону України «Про виконавче провадження», передбачено, якщо рішення не виконано і виконання може бути проведено без участі боржника, державний виконавець організовує виконання відповідно до повноважень, наданих йому законом, та вносить подання (повідомлення) правоохоронним органам для притягнення боржника до відповідальності згідно із законом. При цьому на боржника повторно накладається штраф у порядку, встановленому статтею 89 цього Закону.

Відповідно до ст. 36 Закону України «Про виконавче провадження» за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, державний виконавець за власною ініціативою чи за заявою сторін, а також самі сторони мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання, а також про встановлення або зміну способу і порядку виконання.

Зі змісту наведених статей вбачається, що державний виконавець може організовувати виконання рішення відповідно до повноважень наданих йому законом, та за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення державний виконавець може звернутися із заявою до суду, який видав виконавчий документ про зміну чи встановлення порядку і способу виконання рішення, оскільки рішення за яким видано виконавчий лист №583/3768/19 від 11.03.2020 року, може бути виконано і без участі боржника.

Враховуючи наведене, досліджені докази, суд вважає, що вимоги є обґрунтованими, оскільки невжиття державним виконавцем всіх заходів для виконання виконавчого листа, та не здійснення заходів, необхідних для своєчасного виконання рішення суду порушує вимоги чинного законодавства та права стягувача.

Оскільки державний виконавець після винесення оскаржуваної постанов направила виконавчий лист до суду її слід зобов`язати витребувати його у Охтирський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) для подальшого виконання.

Відповідно до ст. 451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

Як стверджує у скарзі представник, і це визнала у судовому засіданні державний виконавець, стягувач отримав оскаржувану постанову лише в кінці липня 2021 року З підстав цього, суд вважає за доцільне поновити скаржнику пропущений строк на оскарження постанови про закінчення виконавчого провадження від 01.03.2021 року.

Керуючись ст.ст. 4, 7, 12, 13, 76-89, 447-451 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_1 задовольнити. Поновити ОСОБА_1 строк звернення до суду із зазначеною скаргою.

Визнати незаконною та скасувати постанову державного виконавця Охтирського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Ружинської Алли Олександрівни від 01 березня 2021 року про закінчення виконавчого провадження № 64231561 по виконавчому листу № 583/3768/19, виданому 11.03.2020 року Охтирським міськрайонним судом Сумської області.

Зобов`язати державного виконавця Охтирського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Ружинську Аллу Олександрівну витребувати та повернути виконавчий лист № 583/3768/19, виданий 11.03.2020 року Охтирським міськрайонним судом Сумської області у Охтирський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) для подальшого виконання.

Ухвала суду може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Сумської області шляхом подачі апеляційної скарги в п`ятнадцятиденний строк з дня проголошення ухвали. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого ЦПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Охтирський міськрайонний суд Сумської області.

Суддя Охтирського міськрайонного суду Р.В.Сидоренко