ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

13 квітня 2021 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 742/576/21

Головуючий у першій інстанції - Циганко М. О.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/670/21

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого-судді: Мамонової О.Є.,

суддів: Висоцької Н.В., Шитченко Н.В.,

учасники справи:

позивач: ОСОБА_1 ,

відповідач: Акціонерне товариство «Перший український міжнародний банк»,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 01 березня 2021 року про повернення позовної заяви ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» про правові наслідки правочину, який вчинено під впливом тяжкої обставини (ст. 233 ЦК України), -

У С Т А Н О В И В:

Ухвалою Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 01.03.2021 позовну заяву ОСОБА_1 до АТ «Перший український міжнародний банк» (далі по тексту АТ «ПУМБ») про правові наслідки правочину, який вчинено під впливом тяжкої обставини (ст. 233 ЦК України) повернуто позивачу.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить вказану ухвалу суду першої інстанції скасувати, передати питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Заявник вказує, що він є особою з інвалідністю ІІ групи та звільнений від сплати судового збору відповідно до п. 9 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Вислухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала суду першої інстанції - скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

З матеріалів справи вбачається, що у лютому 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до АТ «ПУМБ», в якій просив розірвати договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб між ним та АТ «ПУМБ» від 15.10.2018.

Позов обґрунтовував тим, що спірний договір був укладений ним внаслідок тяжких обставин, посилаючись на те, що він має невелику пенсію, сплачує комунальні платежі, перебував на стаціонарному лікуванні, на яке у нього не було коштів, а також вирішив продати свою квартиру та купити хату в селі, що потягло за собою відповідні витрати.

До позову позивачем додано копії картки платника податків, пенсійного посвідчення, заяви № 201 на приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та паспорту споживчого кредитування від 15.10.2019, виписку з історії хвороби № 6418 щодо перебування позивача на стаціонарному лікуванні.

Ухвалою Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 17.02.2021 позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху з тих підстав, що в позовній заяві не розкрито зміст позовних вимог, заява не містить передбачених п. 5-10 ЦПК України відомостей та не надано документів, що підтверджують сплату судового збору, або документів, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

26.02.2021 ОСОБА_1 звернувся до суду із клопотанням, в якому зазначив, що він є особою з інвалідністю 2-ої групи. До клопотання позивач долучив копії довідки МСЕК серії АВ № 0427924 про встановлення йому ІІ групи інвалідності довічно та довідки про доходи № 821780, згідно з якою сума пенсії останнього за період з 01.06.2020 по 30.11.2020 складає 11 781,36 грн.

Ухвалою Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 01.03.2021 позовну заяву ОСОБА_1 до АТ «ПУМБ» про правові наслідки правочину, який вчинено під впливом тяжкої обставини (ст. 233 ЦК України) повернуто позивачу, оскільки останній не усунув недоліки позовної заяви відповідно до зазначеної вище ухвали суду від 17.02.2021.

Проте з такими висновками суду першої інстанції не погоджується апеляційний суд, зважаючи на наступне.

Статтею 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав і інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно з частиною 1 статті 4 ЦПК України, частиною 1 статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання в порядку встановленому ЦПК України.

Частинами 1, 3 ст. 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Згідно з п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий розгляд його справи судом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Європейський суд з прав людини наголошує на тому, що право на доступ до суду має бути ефективним. Реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі - Конвенція), кожна держава-учасниця Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Разом із тим, не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним (рішення Європейського суд з прав людини у справі «Жоффр де ля Прадель проти Франції» від 16 грудня 1992 року).

Також у низці рішень Європейського суду з прав людини закріплено, що право на справедливий судовий розгляд може бути обмежено державою, лише якщо це обмеження не завдає шкоди самій суті права.

Статтею 175 ЦПК України визначені вимоги, які пред`являються до форми і змісту позовної заяви, а статтею 177 ЦПК України встановлено документи, що додаються до позовної заяви.

Мотиви, за яких суддею позовну заяву залишено без руху, а саме через те, що не розкрито зміст позовних вимог, заява не містить передбачених п. 5-10 ЦПК України відомостей та не надано документів про сплату судового збору або документів, що підтверджують підстави звільнення від його сплати, не можуть бути визнані законними, оскільки, як зазначалось вище, у своєму позові ОСОБА_1 просив розірвати договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, оскільки такий був вчинений внаслідок тяжких обставин.

На підтвердження підстав звільнення позивача від сплати судового збору за подання позову до позовної заяви ОСОБА_1 додано пенсійне посвідчення, в якому зазначено, що він отримує пенсію по інвалідності ІІ групи загального захворювання, а також на виконання вимог ухвали суду першої інстанції про залишення позову без руху позивачем надано довідку МСЕК про встановлення йому ІІ групи інвалідності довічно.

Остаточне визначення предмета спору та характеру спірних правовідносин, позовних вимог та складу учасників судового процесу, визначення обставин справи, які підлягають встановленню, та зібрання відповідних доказів, вчинення інших дій з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду справи по суті тощо є завданнями підготовчого провадження.

У підготовчому засіданні суд, зокрема, у разі необхідності заслуховує уточнення позовних вимог та заперечень проти них та розглядає відповідні заяви, може роз`яснювати учасникам справи, які обставини входять до предмета доказування, які докази мають бути подані тим чи іншим учасником справи, з`ясовує, чи повідомили сторони про всі обставини справи, які їм відомі, з`ясовує, чи надали сторони докази, на які вони посилаються у позові і відзиві, а також докази, витребувані судом чи причини їх неподання; вирішує питання про проведення огляду письмових, речових і електронних доказів у місці їх знаходження; вирішує питання про витребування додаткових доказів та визначає строки їх подання, вирішує питання про забезпечення доказів, якщо ці питання не були вирішені раніше, здійснює інші дії, необхідні для забезпечення правильного і своєчасного розгляду справи по суті.

Апеляційний суд при вирішенні даної справи враховує, що ОСОБА_1 скористався наданим правом звернення до суду за захистом свого порушеного права і вправі розраховувати на належний захист судом.

Зважаючи на викладене, постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції припустився порушення процесуальних норм та дійшов передчасного висновку про повернення позовної заяви, така ухвала не може бути визнана законною і обґрунтованою.

За таких обставин, ухвала Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 01.03.2021 підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 379 ч. 1 п. 4, 381-384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Ухвалу Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 01 березня 2021 року скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуюча О.Є.Мамонова

Судді Н.В.Висоцька

Н.В.Шитченко