Справа № 417/495/21
Провадження № 2/417/154/21
РІШЕННЯ

Іменем україни

"17" серпня 2021 р. с. Марківка Луганської області

Марківський районний суд Луганської області у складі:

головуючого судді Логвіненка Т.Г.

за участю секретаря судового засідання Білянської О.В.

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Марківка Луганської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до об`єднаної територіальної громади в особі Марківської селищної ради Старобільського району Луганської області про встановлення факту родинних відносин, про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини та про визнання права на спадкове майно,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Марківського районного суду Луганської області з позовом до Марківської селищної ради Старобільського району Луганської області про встановлення факту родинних відносин, про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини та про визнання права на спадкове майно.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 18.03.1998 р.

Після її смерті відкрилась спадщина на право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності ім. Леніна, смт Марківка Марківського району Луганської області, розміром 8,06 в умовних кадастрових гектарах, згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЛГ № 0055394, виданого 25 грудня 1996 року на підставі рішення Марківської районної державної адміністрації від 02.12.1996 р. № 466/4. Згідно інформації Головного управління Держгеокадастру у Луганській області № 9-12-0.222-1154/2-19 від 12.02.2019 р. вартість земельної частки (паю) становить 18912,04 грн.

ОСОБА_4 є єдиним спадкоємцем, яка після її смерті отримала право на спадкування майна, що належало їй. Але ОСОБА_4 , яка прийняла спадщину після смерті тітки ОСОБА_3 , у встановленому законодавством порядку не оформила своїх спадкових прав.

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_4 , після її смерті відкрилася спадщина на:

- домоволодіння, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , згідно свідоцтва про право особистої власності, виданого виконавчим комітетом Марківської селищної ради 17.10.1984 р., реєстровий номер 1638 в реєстровій книзі № 11,

- на право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності ім. Леніна, смт Марківка Марківського району Луганської області, розміром 8,06 в умовних кадастрових гектарах, що належить ОСОБА_3 , померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЛГ № 0055394, виданого 25 грудня 1996 року на підставі рішення Марківської районної державної адміністрації від 02.12.1996 р. № 466/4.

Вона є спадкоємцем майна ОСОБА_4 та 09.10.2015 р. отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 . Щодо оформлення іншого права на спадщину, то державний нотаріус відмовив мені у вчиненні нотаріальної дії.

Отже на даний час існують перешкоди в оформленні спадкових прав. Позивачці необхідно довести факт родинних відносин між ОСОБА_4 і ОСОБА_3 та факт постійного проживання ОСОБА_4 зі спадкодавцем ОСОБА_3 на час відкриття спадщини для подальшого оформлення нею спадщини після смерті ОСОБА_4 .

Позивач та її представник у судовому засіданні позов підтримали та просили його задовольнити з підстав викладених у позовній заяві.

Представник відповідача судове засідання не з`явився про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, надав заяву про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги визнали у повному обсязі та незаперечують протии їх задоволення.

На підставі клопотання позивача, у судовому засіданні було допитано свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , які підтвердили той факт, що ОСОБА_4 та ОСОБА_3 за життя підтримували родинні стосунки, взаємовідносини між ними були як племінниці та тітки, з 1984 року ОСОБА_4 забрала до себе проживати тітку ОСОБА_3 та вони проживали разом за адресою АДРЕСА_1 , вели спільне господарство. А в останні роки ОСОБА_4 піклувалася про неї, доглядала її та здійснила поховання тітки.

Заслухавши позивача, представника позивача, свідків, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі фактичні обставини.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 18.03.1998 р. (а.с. 15).

Після її смерті відкрилась спадщина на право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності ім. Леніна, смт Марківка Марківського району Луганської області, розміром 8,06 в умовних кадастрових гектарах, згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЛГ № 0055394, виданого 25 грудня 1996 року на підставі рішення Марківської районної державної адміністрації від 02.12.1996 р. № 466/4. Згідно інформації Головного управління Держгеокадастру у Луганській області № 9-12-0.222-1154/2-19 від 12.02.2019 р. вартість земельної частки (паю) становить 18912,04 грн (а.с.28).

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 від 13.03.2015 р. (а.с. 19).

Після її смерті відкрилася спадщина на:

- домоволодіння, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , згідно свідоцтва про право особистої власності, виданого виконавчим комітетом Марківської селищної ради 17.10.1984 р., реєстровий номер 1638 в реєстровій книзі № 11, на яке 09.10.2015 р. ОСОБА_1 отримала свідоцтво про право на спадщину за законом НАР 864218, видане державним нотаріусом Марківської державної нотаріальної контори Ченакалом О.Є. від 09.10.2015 р (а.с. 26).

Відповідно до постанови державного нотаріуса Марківської державної нотаріальної контори відмовлено ОСОБА_1 у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_3 , оскільки спадкоємиця заяву про прийняття спадщини не подала, разом зі спадкодавцем на день смерті не була зареєстрована (а.с.30).

Згідно родинних зв`язків: ОСОБА_7 (1905 р. - ІНФОРМАЦІЯ_3 ) та прадід позивачки по батьківській лінії - ОСОБА_8 (1899 р. - ІНФОРМАЦІЯ_4 ) є рідними братом та сестрою. Прадід ОСОБА_8 мав дві доньки - ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 - ІНФОРМАЦІЯ_2 ) та ОСОБА_9 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 - ІНФОРМАЦІЯ_7 ). ОСОБА_10 є матір`ю батька позивачки - ОСОБА_11 (а.с.6-16, 18-23).

Марківським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) надана відповідь за № 119/21.11-011.09 від 09.04.2021 р., в якій повідомили, що перевіркою архіву відділу та за даними державного реєстру актів цивільного стану громадян актові записи про народження та шлюб відносно ОСОБА_3 та актовий запис про народження відносно ОСОБА_8 не виявлено. Крім того, Марківський РВ ДРАЦС додатково повідомив, що не має можливості перевірити наявність даних актових записів по первинним актовим записам, оскільки книги про народження та шлюб до 1938 року передано до Державного архіву Луганської області, акт передачі № 1 від 27.02.1990 р. та на даний час знаходяться на території тимчасово непідконтрольній українській владі - у м. Луганську (а.с.17).

Відповідно до акту складеного депутатом Марківської селищної ради Марківського району Луганської області Худик Г.Д. від 08.04.2021 р., який засвідчили своїм підписом свідки сусіди - ОСОБА_6 та ОСОБА_12 , ОСОБА_4 на момент смерті своєї тітки ОСОБА_3 постійно проживала з нею за адресою : АДРЕСА_1 та вели спільне господарство з 1984 року (а.с.31).

Факт родинних відносин також підтверджується співпадінням «по-батькові» ОСОБА_3 та батька ОСОБА_4 - ОСОБА_8 , що доводить їх походження від одного батька - ОСОБА_13 . Зазначена обставина підтверджується свідоцтвом про смерть ОСОБА_3 серії НОМЕР_1 від 18.03.1998 р. (а.с.15), сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії ЛГ № 0055394, від 25.12.1996 р. (а.с.28), довідкою військового комісара Марківського ОРВК № 111 від 09.12.2003 р. про смерть ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.16).

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до п. 1 ч. 1ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження.

Відповідно до п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення»суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника.

Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування»у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Водночас, згідно з наведеною Постановою при розгляді справ даної категорії слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи, наявність в матеріалах спадкової справи повідомлення нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії.

Враховуючи викладене вище, приймаючи до уваги у сукупності письмові докази по справі та пояснення свідків, суд вважає, що факт родинних відносин між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 як між племінницею та тіткою підтверджено у судовому засіданні.

Також підтверджено факт постійного проживання ОСОБА_4 разом із ОСОБА_3 на час відкриття спадщини за адресою: АДРЕСА_1 . Таким чином, з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_4 , як спадкоємець померлої ОСОБА_3 , має право на спадкування за законом спадкового майна, яке залишилось після смерті останньої, оскільки прийняла належну їй спадщину за законом шляхом спільного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу.

Відповідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Статтею 41 Конституції України передбачено, що право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Частиною 1 статті 316 ЦК України передбачено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Таким чином, з матеріалів справи вбачається, що позивач ОСОБА_1 , має право на спадкування за законом спадкового майна, яке залишилось після смерті ОСОБА_3 .

При ухваленні рішення суд також враховує визнання позову відповідачем, що не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси інших осіб.

Враховуючи викладене вище, суд вважає обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню позовні вимоги ОСОБА_1 про встановлення факту родинних відносин, про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини та про визнання права на спадкове майно.

Керуючись ст. 12, 13, 81, 141, 206, 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до об`єднаної територіальної громади в особі Марківської селищної ради Старобільського району Луганської області про встановлення факту родинних відносин, про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини та про визнання права на спадкове майно - задовольнити.

Встановити факт того, що ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , є рідною тіткою ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_8 .

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_8 разом із спадкодавцем ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , на час відкриття спадщини.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_9 (РНОКПП НОМЕР_3 ) в порядку спадкування право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності ім. Леніна, смт Марківка Марківського району Луганської області, розміром 8,06 в умовних кадастрових гектарах, що належить ОСОБА_3 , померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЛГ № 0055394, виданого 25 грудня 1996 року на підставі рішення Марківської районної державної адміністрації від 02.12.1996 р. № 466/4.

Рішення може бути оскаржено до Луганського апеляційного суду через Марківський районний суд шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Т.Г.Логвіненко