Справа № 526/1697/20
Провадження № 2/526/66/2021
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

06 серпня 2021 року Гадяцький районний суд Полтавської області в складі:

головуючого - Киричка С.А.,

з участю секретаря Широколави О.В.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Гадяч цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа: Орган опіки та піклування Гадяцької міської ради про стягнення додаткових витрат на дитину,

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду з даним позовом у якому посилалася на те, що 24.04.2004 між нею та відповідачем було укладено шлюб. Від цього шлюбу сторони мають сина ОСОБА_4 , 2007 року народження. Шлюб між сторонами розірвано, а рішенням суду з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 стягуються аліменти на утримання сина у розмірі 1/4 частини його доходів. У 2016 році у сина під час медичного обстеження виявлено тяжке хронічне захворювання, яке потребує постійного лікування та постійного догляду. Відповідно до висновку лікарів, дитина потребує постійного лікування та реабілітації та синові встановлено інвалідність до 18 років. Просить стягнути з ОСОБА_3 половину витрат на лікування сина в сумі 44931 грн та 3000 грн щомісячно на лікування до досягнення сином 18 років.

Відповідачем ОСОБА_3 надано клопотання про розгляд справи в загальному порядку із викликом сторін, яке ухвалою Гадяцького районного суду Полтавської області від 19.10.2020 року задоволено та призначено підготовче судове засідання.

Відповідачем подано відзив на позовну заяву, в якому він позовні вимоги визнає частково.

Позивачем 19.01.2021 року подано уточнену позовну заяву, якою збільшено позовні вимоги.

Ухвалою Гадяцького районного суду Полтавської області від 23.02.2021 року задоволено клопотання позивача та залучено до участі у справі в якості третьої особи Орган опіки та піклування Гадяцької міської ради.

В судовому засіданні позивач та її представник позов підтримали та просили його задовольнити.

Відповідач та його представник надали заяви про розгляд справи без їх участі, проти врахувати їх позицію стосовно позовних вимог, викладених у відзиві.

Представник третьої особи Панасенко О.В. надала заяву про розгляд справи без її участі.

Вислухавши пояснення учасників справи, дослідивши письмові докази, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що 24.04.2004 року між сторонами було укладено шлюб. Від цього шлюбу сторони мають сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Шлюб між сторонами розірвано рішенням Роменського міськрайонного суду Сумської області від 11.04.2013 року.

Рішенням Роменського міськрайонного суду Сумської області від 15.04.2013 року стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини від усіх видів доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 01.03.2013 року та до досягнення дитиною повноліття.

Сторони мешкають окремо, дитина проживає разом з позивачем.

З матеріалів справи вбачається, що у дитини лікарями діагностовано цукровий діабет, І тип, тяжка форма, кетоацидоз вперше виявлений, необоротне стійке порушення функції підшлункової залози, що проявляється клінічною та лабораторною картиною абсолютної інсулінової недостатності та потребує постійної замісної терапії препаратами інсуліну (а.с.11-14). Це захворювання вимагає значних коштів на його лікування та проходження курсів лікування (а.с. 19-42, 92-94, 97, 98), і такі витрати складають 89862 грн.

ОСОБА_5 навчається в Гадяцькій спеціалізованій школі І-ІІІ ступенів №3 ім.І.Виговського з 17.12.2014 року.

ОСОБА_5 має статус інваліда з дитинства з 06.06.2016 року, щорічно потребує стаціонарного лікування, що підтверджується довідкою ЛКК ЦПМСД від 11.08.2020 року.

За змістом ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого ч. 5ст. 157 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення одноразово, періодично або постійно.

У пункті 18 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року роз`яснено, що відповідно до ст. 185 СК України до участі в додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом тощо), можна притягати лише батьків. У цих випадках йдеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі.

Додаткові витрати на утримання дитини мають бути викликані особливими обставинами. У зв`язку із особливими обставинами (розвиток здібностей дитини, тяжка хвороба, каліцтво дитини, тощо) потрібні значні додаткові витрати, тому розмір додаткових витрат, що стягується, повинен визначатися залежно від дійсно понесених або передбачуваних витрат.

Участь у додаткових витратах на дитину є не правом, а обов`язком батьків незалежно від сплати ним аліментів. Чинним законодавством не передбачена можливість повного звільнення особи від участі в таких витратах, а обставини, що мають істотне значення, враховуються лише при визначенні судом розміру участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору.

Аналізуючи положення ст. 185 Сімейного Кодексу України слід дійти висновку, що додаткові витрати присуджуються на дитину за наявності в одного з батьків, з яким проживає дитина, додаткових витрат, викликаних особливими обставинами, зокрема необхідністю в розвитку дитини за наявності в неї здібностей, талантів, у зв`язку з її хронічною хворобою, лікуванням, каліцтвом тощо.

Наявність таких додаткових витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про їх стягнення. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини.

До таких правових висновків дійшов Верховний Суд України у постанові від 13.09.2017 року у справі № 6-1489цс17.

Суд виходить з того, що батьки зобов`язані займатися розвитком дитини, забезпеченням її матеріальних потреб, в разі відсутності самостійного заробітку, але, при цьому, необхідно враховувати також матеріальні можливості батьків та врегульовувати додаткові витрати за домовленістю між батьками. При цьому, суд бере до уваги, що додаткові витрати на дитину сторін стосуються його лікування.

Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно залежно від причини, що зумовила додаткові витрати.

Розмір додаткових витрат на дитину має обґрунтовуватись відповідними документами.

При цьому Сімейний Кодекс України виходить з принципу рівності прав та обов`язків батьків. Відповідно до закону брати участь у додаткових витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає дитина. При визначенні розміру стягнення з одного з батьків суд відносить частину витрат на іншого.

Суд звертає увагу, що відповідно до закону брати участь у додаткових витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає дитина. Суд виходить з принципу рівності прав та обов`язків батьків. При визначенні розміру стягнення з одного з батьків, суд відносить частину витрат на іншого.

Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Розмір додаткових витрат на дитину повинен обґрунтовуватись відповідними документами, наприклад: витрати на спеціальний медичний догляд - довідкою медичного закладу про вартість медичних послуг; витрати на лікування, на санаторно-курортне лікування - виписками з історії хвороби дитини, рецептами лікарів, довідками, чеками, рахунками, проїзними документами тощо). При стягненні коштів на додаткові витрати, які повинні бути понесені у майбутньому, необхідно надати розрахунок або обґрунтування необхідності майбутніх витрат. Тобто, не тільки факт понесення додаткових витрат на дитину має бути документально підтверджений, а й необхідність у них, а також має прослідковуватись причинно-наслідковий зв`язок між доказами понесених витрат.

Враховуючи встановлені по справі обставини, вимоги чинного законодавства, що регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог частково, тобто необхідно стягнути половину понесених позивачем на діагностику та лікування дитиниза період з березня 2020 року по 19.01.2021 року в сумі 44931 грн та починаючи з дати подачі позову і до досягнення дитиною 18 років стягувати додаткові витрати на утримання дитини у розмірі 1500 грн, оскільки відповідач вже сплачує аліменти на утримання дитини, тому стягнення 3000 грн щомісячно призведе до значного погіршення його матеріального становища.

Керуючись ст. 4-13,76-89,258-273 ЦПК України, суд, -

вирішив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа: Орган опіки та піклування Гадяцької міської ради про стягнення додаткових витрат на дитину задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_1 , жителя АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН НОМЕР_2 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 (сорок чотири тисячі дев`ятсот тридцять одна) грн., що є половиною витрат понесених нею на лікування сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за період з березня 2020 року по 19.01.2021 року.

Стягувати з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_1 , жителя АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН НОМЕР_2 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_3 на лікування сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 грошові кошти в сумі 1500 (одна тисяча п`ятсот) грн щомісячно, починаючи з 21.09.2020 року і до досягнення дитиною повноліття.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Полтавського апеляційного суду через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 16.08.2021 року.

Суддя: С. А. Киричок