_________________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 2-4204/11
Провадження № 6/947/231/21
УХВАЛА

12.04.2021 року Київський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого - судді Коваленко О.Б.

за участю секретаря Маценко В.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в м.Одесі подання приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Качурка В`ячеслава Вікторовича щодо звернення стягнення на нерухоме майно , право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку,

ВСТАНОВИВ:

Приватний виконавць виконавчого округу Одеської області Качурка В`ячеслав Вікторович надав до суду подання, в якому просить вирішити питання щодо звернення стягнення на нерухоме майно боржника ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН : НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) Ѕ частини житлового будинку, розташованого за адресою АДРЕСА_1 , що не зареєстровано за нею в установленому законом порядку.

-В поданні зазначено, що на примусовому виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Одеської області перебуває зведене виконавче провадження АСВП №64006697 з примусового виконання виконавчих листів:

-№ 2-4204/11, виданого 17.08.2020 року Київським районним судом м. Одеси, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 суми боргу в розмірі 352 500 грн.

-№ 2-4204/11, виданого 17.08.2020 року Київським районним судом м. Одеси, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 суми судового збору у розмірі 2 442 грн.

24.12.2020 року, на підставі заяви стягувача, приватним виконавцем винесено постанови про відкриття виконавчого провадження № 64000568 та 64006656 з примусового виконання виконавчих документів та 28.12.2020 року винесено постанову про об`єднання виконавчих провадження у зведене виконавче провадження 64006698. Згідно ч. 1ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Також постановою про відкриття виконавчого провадження боржника зобов`язано надати достовірні відомості про доходи та місце роботи, на підтвердження чого надати довідку з місця роботи; достовірні відомості про кошти у гривнях та іноземній валюті, інші цінності (дорогоцінні метали, ювелірні вироби тощо), у тому числі про кошти на рахунках і вкладах у банках та інших фінансових установах, про рахунки в цінних паперах у депозитарних установах, що знаходяться на території України та за її межами, з зазначенням назви відповідної установи та її адреси, на підтвердження чого надати копії відповідних договорів або інших документів; достовірні відомості про майно, у тому числі про майно, що перебуває у спільній власності (місцезнаходження, технічна характеристика тощо) з наданням копій підтверджуючих документів про відповідне право; достовірні відомості про майно, що перебуває в заставі/іпотеці або в інших осіб, а також про кошти та майно, належні від інших осіб (місцезнаходження майна, його характеристика тощо) з наданням копій підтверджуючих договорів та додатків до них; достовірні відомості про майнові права, на які може бути звернено стягнення, зокрема частки у статутному капіталі юридичних осіб, в тому числі майнові права, що є предметом застави/іпотеки, з наданням копій підтверджуючих документів; копії паспорта громадянина України та паспорта громадянина України для виїзду за кордон; довідку про склад сім`ї; документи щодо зареєстрованих осіб в житлових будинках, квартирах, що належать на праві приватної та/або спільної власності.

Рішення на сьогоднішній день боржником не виконано, декларацію не надано, будь яких дій, спрямованих на його виконання, не здійснено, що суперечить вимогам частини п`ятої статті 19 Закону України "Про виконавче провадження".

Відповідно до ч.4 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» вимоги виконавця щодо виконання рішень є обов`язковими на всій території України. Не виконання законних вимог виконавця тягне за собою відповідальність, передбачену законом.

Одночасно з відкриттям виконавчого провадження приватним виконавцем було направлено запити до реєструючих установ з метою встановлення майнового стану боржника.

Згідно відповіді на запит до Міністерства внутрішніх справ України, щодо зареєстрованих за боржником транспортних засобів за боржником транспортні засоби не зареєстровані.

Згідно відповіді на запит №93144048 від 24.12.2020 року до Державної фіскальної служби України про наявні рахунки у боржників - юридичних осіб та/або фізичних осіб - підприємців, а також рахунки, відкриті боржником - юридичною особою через свої відокремлені підрозділи - як фізична особа підприємець. Встановлено, що боржник має відкриті рахунки у банках, в результаті чого винесено повторно постанову 24.12.2021 року про арешт коштів божника, та направлено сторонам для виконання.

Згідно відповіді на запит № 93144044 від 24.12.2020 року до Державної фіскальної служби України про джерела отримання доходів боржника - фізичної особи податковий агент, який нараховує (сплачує) дохід на користь фізичних осіб.

Згідно відповіді № від 25.12.2020 року до Пенсійного фонду України про осіб-боржників, які отримують пенсію - інформацію, щодо боржника не знайдено.

Згідно відповіді № від 25.12.2020 року до Пенсійного фонду України про осіб-боржників, які працюють за трудовими договорами та цивільно-правовими договорами, про останнє місце роботи- інформацію щодо боржника не знайдено.

Відповідно довідки Відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Одеській області боржник зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Під час виконання рішення суду виконавцем встановлено, що відповідно до рішення Київського районного суду від 21.07.2014 року боржниці - ОСОБА_1 на праві приватної власності належить 1/2 частини житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

Проте, зазначена вище 1/2 частини житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , не зареєстрована за боржником в установленому законом порядку, що підтверджується Інформаційною довідкою з реєстру прав власності на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта та Інформаційною довідкою з реєстру прав власності на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна.

Виходом за адресою реєстрації боржника, а саме: АДРЕСА_1 з метою виявлення майна боржника, на яке можливо звернути стягнення, було встановлено, що боржника ОСОБА_3 за вказаною адресою не мешкає. В поштовій скриньці залишено виклик приватного виконавця. Із повідомлення боржника в теперішній час він офіційно не працевлаштований, інших доходів не має, самостійно виконати рішення не має фінансової можливості. Майна, на яке можливо звернути стягнення для виконання рішення, під час складання акту приватного виконавця із урахуванням вимог Закону України «Про виконавче провадження» не виявлено. Оскільки боржником рішення суду не виконується, тому приватний виконавець вимушений звернутися з поданням.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що вимоги подання щодо звернення стягнення на нерухоме майно боржника підлягає задоволенню.

Конституцією України (ч.5 ст.124) закріплено те, що судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України, Розділ VI ЦПК України закріплює процесуальний порядок вирішення судами питань, пов`язаних з виконанням судових рішень у цивільних справах та рішень інших органів (посадових осіб).

Відповідно до Конституції України держава забезпечує захист прав усіх суб`єктів права власності і господарювання, соціальну спрямованість економіки; усі суб`єкти права власності рівні перед законом; захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу; права і свободи людини і громадянина захищаються судом; судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій її території; обов`язковість рішень суду є однією з основних засад судочинства (ч. 4 ст. 13, ч. 1 ст. 17, ч. 1 ст. 55, ч. 5 ст. 124, п. 9 ч. З ст. 129).

Конституційний Суд України неодноразово зазначав, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини Рішення від 13 грудня 2012 року № 18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини Рішення від 25 квітня 2012 року № 11-рп/2012), а також Рішення від 26.червня 2013 року, № 5-рп/2013.

В рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Шмалько проти України» від 20 липня 2004 року зазначено, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду (п. 43).

Таким чином, право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов`язкове виконання судових рішень - складовою права на справедливий судовий захист.

Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій, визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до вимог ст. 10 Закону України «Про виконавче провадження» - Заходи примусового виконання рішень -

1. Заходами примусового виконання рішень є:

1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами;

2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника;

3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні;

4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем;

5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Згідно абз. 2 ч. 4 ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження», у разі, якщо право власності на нерухоме майно боржника не зареєстровано в установленому законом порядку, виконавець звертається до суду із заявою про вирішення питання про звернення стягнення на таке майно.

Законом України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії (ч. 1 ст. 18).

Згідно п. 1 ч. 2ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Відповідно до ст. 440 ЦПК України, питання про звернення стягнення на належні боржнику від інших осіб грошові кошти, що знаходяться на рахунках цих осіб в установах банків та інших фінансових установах, а також про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку, під час виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішуються судом за поданням державного виконавця, приватного виконавця. Відповідно до положень Закону України «Про виконавче провадження» та ст. 440 ЦК України, державний або приватний виконавець має право звернутися до суду із поданням про звернення стягнення на нерухоме майно, право власності на яке не зареєстроване у встановленому законом порядку.

Істотними умовами для задоволення судами подань виконавців про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку, є такі: здійснення передбачених Законом заходів для належного виконання судового рішення; відсутність у боржника грошових коштів або рухомого майна, завдяки яким можна задовольнити вимоги стягувача; наявність належних доказів, які підтверджують факт, що нерухоме майно за боржником не зареєстроване; наявність доказів, які підтверджують факт, що боржник є власником майна.

Згідно зі статтею 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі.

Суд апеляційної інстанції у своєму рішенні від 27.03.2017 року встановив, що на момент смерті ОСОБА_4 йому належав житловий будинок, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

На час розгляду справи свідоцтво про право на спадщину ОСОБА_1 не видавалось. Між тим, отримання свідоцтва про право на спадщину, відповідно до статті 1296 ЦК України, є правом, а не обов`язком. При цьому відсутність у спадкоємців свідоцтва про право на спадщину не може бути підставою для відмови в задоволенні вимог кредитора, оскільки відповідальність спадкоємців за боргами спадкодавця настає лише за умови додержання кредитором вимог ст.ст. 1281,1282 ЦК України, які позивачем були дотримані. При цьому, наявність заборгованості за договором позики ОСОБА_3 не спростована.

Якщо спадкоємець прийняв спадщину стосовно нерухомого майна, але зволікає з виконанням обов`язку, передбаченого статтею 1297 ЦК України, зокрема, з метою ухилення від погашення боргів спадкодавця, кредитор має право звернутися до нього з вимогою про погашення заборгованості спадкодавця.

Виходячи з вищенаведеного, керуючись ст.ст.11,13,81, ст.258 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Подання приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Качурка В`ячеслава Вікторовича щодо звернення стягнення на нерухоме майно , право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку,-задовольнити.

Звернути стягнення на нерухоме майно боржника ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН : НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) Ѕ частини житлового будинку, розташованого за адресою АДРЕСА_1 , що не зареєстровано за нею в установленому законом порядку.

Ухвала може бути оскаржена в Одеський апеляційний суд через Київський районний суд м. Одеси протягом 15 днів з дня її проголошення.

Суддя Коваленко О. Б.