ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2/753/8152/21
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" серпня 2021 р. Дарницький районний суд м. Києва у складі судді Гусак О.С., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до державного нотаріуса Сьомої київської державної нотаріальної контори Конончук Тетяни Василівни, третя особа - ОСОБА_2 , про скасування рішення нотаріуса про скасування рішення нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії та визначення управителем спадкового майна,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_3 звернувся до Дарницького районного суду м. Києва з позовом до державного нотаріуса Сьомої київської державної нотаріальної контори Конончук Тетяни Василівни, третя особа - ОСОБА_2 , про скасування рішення нотаріуса про скасування рішення нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії та визначення управителем спадкового майна.

Ознайомившись зі змістом поданої позовної заяви та доданими до неї документами, суд приходить до наступних висновків.

Згідно ч. 1 ст. 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Однак, відповідно до ч. 1 ст. 30 ЦПК України позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини.

Відповідно до п. 42 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ № 3 від 01 березня 2013 року «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» виключну підсудність встановлено для позовів, що виникають із приводу нерухомого майна (частина перша статті 30 ЦПК).

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16 лютого 2021 року у справі № 911/2390/18, зазначила, що словосполучення «з приводу нерухомого майна» у частині третій статті 30 ГПК України необхідно розуміти таким чином, що правила виключної підсудності поширюються на будь-які спори, які стосуються прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном. У таких спорах нерухоме майно не обов`язково виступає як безпосередньо об`єкт спірного матеріального правовідношення.

Водночас, поняття позови, що виникають з приводу нерухомого майна» (ч.1 ст. 30 ЦПК України) є ширшим, ніж поняття «позови, де предметом спору є нерухоме майно), а тому правило даної норми розповсюджується і на позови щодо будь-яких вимог, пов`язаних з правом особи на нерухоме майно та речових (немайнових) прав на власне чи чуже нерухоме майно.

Отже, виходячи з аналізу вищенаведеного, вбачається, що правила виключної підсудності застосовуються до позовів з приводу нерухомого майна та стосуються позовів з приводу будь-яких вимог, пов`язаних з правом особи на нерухоме майно: земельні ділянки, будинки, квартири тощо, зокрема щодо права власності на нерухоме майно, а також щодо речових прав на нерухоме майно, дійсності (недійсності) договорів щодо такого майна або спорів з приводу невиконання стороною умов договору, об`єктом якого є нерухоме майно.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач звернулася до суду з вимогами що стосуються управління спадковим майном, у тому числі квартирою АДРЕСА_1 , а тому виходячи із встановлених ст. 30 ЦПК України правил виключної підсудності, дана справа не підсудна Дарницькому районному суду м. Києва.

З точки зору закону виключна територіальна підсудність встановлюється законодавцем з метою вирішення спору конкретним, прямо передбаченими у законі судами.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Позовна заява ОСОБА_3 належить до територіальної юрисдикції (підсудності) Шевченківського районного суду м. Києва.

Керуючись статтями 30, 31, 260 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до державного нотаріуса Сьомої київської державної нотаріальної контори Конончук Тетяни Василівни, третя особа - ОСОБА_2 , про скасування рішення нотаріуса про скасування рішення нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії та визначення управителем спадкового майна, передати на розгляд до Шевченківського районного суду м. Києва.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Передачу справи на розгляд до Святошинського районного суду м. Києва здійснити протягом п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Суддя О.С. Гусак