Справа № 128/3033/15-ц
Провадження № 22-ц/801/1342/2021
Головуючий у суді 1-ї інстанції Бондаренко О. І.
Доповідач:Матківська М. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 серпня 2021 рокуСправа № 128/3033/15-цм. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:

Головуючого: Матківської М. В.

Суддів: Войтка Ю. Б., Стадника І. М.

Секретар: Безрученко Н. Р.

За участю: позивача ОСОБА_1 і її представника - адвоката Захарчука М. В.; представника правонаступника третьої особи ПУАТ «ФІДОБАНК» - ТОВ «Спектрум Ессетс» - адвоката Ткачука О. А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Спектрум Ессетс»

на рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 30 липня 2020 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Лука-Мелешківської сільської ради Вінницького району Вінницької області і ОСОБА_2 , за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору - ОСОБА_3 , Публічного акціонерного товариства «ФІДОБАНК», ОСОБА_4 , про визнання недійсним рішення та свідоцтва про право власності, визнання права власності на житловий будинок,

Рішення ухвала суддя Бондаренко О. І.

Рішення ухвалено о 12.00 год у м. Вінниці Вінницької області

Дата складення повного тексту рішення - 30 липня 2020 року,

Встановив:

14 серпня 2015 року ОСОБА_1 звернулася в суд із позовом до Виконавчого комітету Лука-Мелешківської сільської ради Вінницького району Вінницької області і ОСОБА_2 про визнання недійсним рішення та свідоцтва про право власності.

03 листопада 2015 року ОСОБА_1 подала заяву про збільшення позовних вимог, якою просила визнати недійсними рішення виконавчого комітету і свідоцтво про право власності видане на ім`я ОСОБА_2 та визнати за нею право власності на житловий будинок.

Ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 04 листопада 2015 року прийнято заяву представника позивача - ОСОБА_5 про збільшення розміру позовних вимог.

Ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 11 січня 2016 року залучено до участі у справі третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - ПУАТ «ФІДОБАНК».

Ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 28 січня 2016 року залучено до участі у справі третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - ОСОБА_4 .

Ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 26 лютого 2016 року залучено до участі у справі третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - ОСОБА_3

11 квітня 2017 року ОСОБА_1 з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог та нових учасників процесу, які залучені під час розгляду справи, подала позовну заяву, із заявленими вимогами до Виконавчого комітету Лука-Мелешківської сільської ради і ОСОБА_2 , за участю третіх осіб, що не заявляють самостійних вимог: ОСОБА_4 , ОСОБА_3 і ПУАТ «ФІДОБАНК», якою просила визнати рішення виконавчого комітету Лука-Мелешківської сільської ради Вінницького району Вінницької області від 21 грудня 2007 року № 481 недійсним; визнати свідоцтво про право власності № НОМЕР_1 від 25 грудня 2007 року, видане виконавчим комітетом Лука-Мелешківської сільської ради Вінницького району на ім`я ОСОБА_2 недійсним; визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами АДРЕСА_1 , що складається із житлового будинку літ. «А», підвалу «п/А» загальною площею 201,7 кв. м., житловою площею 80,4 кв. м.

Свої вимоги позивач мотивували тим, що із 26 квітня 2002 року вона є власником земельної ділянки площею 0,2454 га в межах згідно з планом згідно Державного акта на право приватної власності на землю, виданого на підставі рішення 2 сесії 4 скликання Лука-Мелешківської сільської ради. До часу оформлення права власності на земельну ділянку вона разом із чоловіком ОСОБА_3 побудувала на цій земельній ділянці два будинки, однак оформленням права власності на них вони не займалися. У 2006 році їх зять ОСОБА_2 запропонував вирішити питання оформлення збудованого будинку. Як стало їй відомо у 2012 році, що без її відома на будинок було видано свідоцтво про право власності на ім`я ОСОБА_2

25 грудня 2007 року ОСОБА_2 видано свідоцтво про право власності № НОМЕР_1 на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 . Дане свідоцтво видане на підставі рішення виконавчого комітету Лука-Мелешківської сільської ради Вінницького району Вінницької області № 481 від 21 грудня 2007 року.

Як зазначено у витягу з бази даних автоматичної системи ведення державного земельного кадастру станом на 27 лютого 2008 року, відомості щодо обмежень та земельних сервітутів на земельну ділянку, що розташована на території с. Лука-Мелешківська Лука-Мелешківської сільської ради Вінницького району, що належить ОСОБА_1 , згідно з Державним актом на право приватної власності на землю серії ІІ-ВН за № 011105, зареєстрованим в Лука-Мелешківський сільській ради Вінницького району від 04 січня 2003 року за № 71, відсутні.

Згідно довідки, виданої Лука-Мелешківською сільською радою від 29 лютого 2008 року, земельна ділянка ОСОБА_1 площею 0,2454 га знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно довідки про правовий статус земельної ділянки від 28 лютого 2008 року земельній ділянці присвоєно кадастровий номер: :02:002:0524.

На земельній ділянці розташований двоповерховий будинок під літ. «А», що складається із: тамбура - 3,6 кв. м., коридора - 17,5 кв. м., кімнати - 9,1 кв. м., кухні - 11,3 кв. м., санвузла - 4,7 кв. м., кімнати - 24,3 кв. м., кладової - 3,6 кв. м., на другому поверсі: коридор - 16,1 кв. м., кімната - 10,2 кв. м., кімната 12,3 кв. м., санвузол - 3,7 кв. м., кімната - 24,5 кв. м.; будинок самочинного будівництва під літ. «В», в якому є: коридор - 1,8 кв. м., кімната 14,0 кв. м., сходова клітина 1,4 кв. м., санвузол - 5,6 кв. м., кухня - 5,8 кв. м., комора - 10,3 кв. м.

Будинки побудувала позивач із чоловіком і жодного відношення відповідач ОСОБА_2 до будинків немає.

Позивач вважає, що свідоцтво про право власності і відповідне рішення виконавчого комітету сільської ради, на підставі якого видане свідоцтво на ім`я ОСОБА_2 , видані безпідставно без її відома та згоди і є недійсними; відповідачами порушені її законні права.

З урахуванням таких обставин позивач просила визнати рішення виконавчого комітету Лука-Мелешківської сільської ради Вінницького району Вінницької області від 21 грудня 2007 року № 481 недійсним; визнати свідоцтво про право власності № НОМЕР_1 від 25 грудня 2007 року, видане виконавчим комітетом Лука-Мелешківської сільської ради Вінницького району на ім`я ОСОБА_2 недійсним; визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 , що складається із житлового будинку літ. «А», підвалу «п/А» загальною площею 201,7 кв. м., житловою площею 80,4 кв. м.

Рішенням Вінницького районного суду Вінницької області від 30 липня 2020 року позов ОСОБА_1 задоволено.

Визнано недійсним рішення виконавчого комітету Лука-Мелешківської сільської ради Вінницького району Вінницької області від 21 грудня 2007 року № 481.

Визнано недійсним свідоцтво про право власності № НОМЕР_1 від 25 грудня 2007 року, видане виконавчим комітетом Лука-Мелешківської сільської ради Вінницького району Вінницької області на ім`я ОСОБА_2 .

Визнано за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 , що складається із житлового будинку «А», підвалу «п/А», загальною площею 201,7 кв. м., житловою площею 80,4 кв. м.

В апеляційній скарзі Товариство з обмеженою відповідальністю «Спектрум Ессетс» просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволені позовних вимог ОСОБА_1 , зазначивши, що оскаржує рішення суду, яким було вирішено питання, що порушує його законні права та інтереси як сингулярного правонаступника кредитора (іпотекодержателя) ПУАТ «ФІДОБАНК» щодо звернення стягнення на предмет іпотеки, яким є спірний житловий будинок, що належить на праві власності ОСОБА_2 , вважаючи, що це рішення винесене з порушенням норм матеріального і процесуального права, оскільки суд першої інстанції не врахував встановлених обставин щодо пропуску позивачем трирічного строку позовної давності для звернення до суду, про що було заявлено представником третьої особи - ПУАТ «ФІДОБАНК», та відмовив банку в задоволенні заяви про застосування наслідків спливу строків позовної давності до заявлених ОСОБА_1 позовних вимог.

В апеляційній скарзі товариство зазначає, що позивачу ОСОБА_1 було відомо ще у 2007 році (березні 2008 року) про те, що ОСОБА_2 , будучи її зятем, став власником житлового будинку АДРЕСА_1 . Це вбачається із наступного: ОСОБА_2 згідно кредитного договору № 991 від 15 лютого 2008 року є позичальником перед ВАТ «СЕБ Банк», правонаступником якого є ПУАТ «ФІДОБАНК», і іпотекодавцем згідно договору іпотеки № 991 від 15 лютого 2008 року, предметом іпотеки за яким є належний йому на праві власності житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 . В підтвердження використання кредитних коштів за цільовим призначенням ОСОБА_2 подав до банку документ, що підтверджує визнання за ним права власності на земельну ділянку кадастровим номером :02:002:0524 на якій знаходиться житловий будинок, а саме: нотаріально посвідчену копію рішення Третейського суду для вирішення конкретного спору від 04 березня 2008 року, ухваленого суддею Зазгарською Л. В. Із тексту цього рішення вбачається, що ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснив, що він купив у ОСОБА_1 земельну ділянку, сплативши кошти в сумі 374 579,00 грн., але укладений між ними договір купівлі-продажу нотаріально не посвідчували. ОСОБА_1 у судовому засіданні підтвердила, що дійсно продала ОСОБА_2 належну їй земельну ділянку, повністю отримавши кошти в сумі 374 579,00 грн., передавши ОСОБА_2 земельну ділянку в натурі. Третейський суд своїм рішенням задовольнив позов ОСОБА_2 і визнав дійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки, укладений у письмовій формі 28 лютого 2008 року між ОСОБА_2 і ОСОБА_1 та визнав за ОСОБА_2 право власності на цю земельну ділянку. З метою отримання Державного акта на право власності на земельну ділянку ОСОБА_2 було замовлено виготовлення технічної документації. Після чого рішенням Лука-Мелешківської сільської ради від 18 квітня 2008 року 24 сесії 5 скликання затверджено виготовлені матеріали по видачі Державного акта на право приватної власності на землю ОСОБА_2 ; вирішено видати Державний акт на право приватної власності на землю в розмірі фактичного землеволодіння загальною площею 0,2440 га; землевпоряднику внести відповідні зміни в земельно-кадастрову документацію.

Крім цього, в тексті рішення Третейського суду від 04 березня 2008 року було зазначено, що відповідач по справі ОСОБА_1 була присутня під час розгляду справи Третейським судом.

У відзиві на апеляційну скаргу представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Захарчук М. В., просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду - без змін, зазначивши, що у матеріалах справи відсутні докази того, що позивач була обізнана про порушення своїх прав та, відповідно, на час звернення із даним позовом до суду пропустила строк позовної давності.

Одночасно із відзивом подав клопотання про закриття апеляційного провадження, оскільки на час розгляду справи та постановлення оскаржуваного рішення ТОВ «Спектрум Ессетс» не було учасником правовідносин стосовно яких виник спір, а відповідні права належали ПУАТ «ФІДОБАНК», який не скористався у визначений законом спосіб своїм правом на оскарження судового рішення.

Інші учасники справи відзив не надали.

В судовому засіданні представник правонаступника третьої особи ПУАТ «ФІДОБАНК» - ТОВ «Спектрум Ессетс» адвокат Ткачук О. А. підтримав апеляційну скаргу, просить її задовольнити, заперечивши проти задоволення клопотання представника позивача про закриття апеляційного провадження.

Позивач ОСОБА_1 і її представник - адвокат Захарчук М. В. заперечили проти задоволення апеляційної скарги, просять залишити її без задоволення і, підтримавши своє клопотання, просять закрити апеляційне провадження.

Представник відповідача виконавчого комітету Лука-Мелешківської сільської ради, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи (судову повістку отримав 09 серпня 2021 року), у судове засідання не з`явився; заяв, клопотань не надіслав.

Відповідач ОСОБА_2 , будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи (судову повістку отримав 09 серпня 2021 року - том 4 а. с. 154), у судове засідання не з`явився.

Третя особа ОСОБА_4 у судове засідання не з`явилася, судова повістка їй не вручена по зазначеній поштою причині: «адресат відсутній за вказаною адресою».

Третя особа ОСОБА_3 , згідно наданої у судовому засіданні копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , виданого Виконавчим комітетом Лука-Мелешківської ради 12 квітня 2021 року, актовий запис № 80, помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку з чим знятий із реєстрації місця проживання - АДРЕСА_2 , з 12 квітня 2021 року, про що свідчить довідка № 484, видана 28 травня 2021 року Виконавчим комітетом Лука-Мелешківської сільської ради Вінницького району Вінницької області.

Згідно положень статті 372 ЦПК України суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано судом поважними. Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Учасники справи, які не з`явилися у судове засідання, були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, про поважність причин неявки суд не повідомили, тому їх неявка не перешкоджає розгляду справи.

Апеляційний суд перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і поза її межами, заслухавши пояснення, дослідивши матеріали цивільної справи, прийшов до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, а клопотання представника позивача про закриття апеляційного провадження до задоволення не підлягає, за наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником земельної ділянки площею 0,2454 га згідно Державного акта на право приватної власності на землю серії ІІ-ВН № 011105, виданого 04 січня 2003 року на підставі рішення 2 сесії 4 скликання Лука-Мелешківської сільської ради від 26 квітня 2002 року, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 (том 1 а. с. 7, 8).

Згідно довідки про правовий статус земельної ділянки, виданої 28 лютого 2008 року за вих. № 07-1502 Управлінням земельних ресурсів у Вінницькому районі, ОСОБА_1 є власником земельної ділянки призначеної для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд, площею 0,2454 га по АДРЕСА_1 , кадастровий номер - :02:002:0524 (том 1 а. с. 10).

25 грудня 2007 року на підставі рішення виконавчого комітету Лука-Мелешківської сільської ради Вінницького району Вінницької області № 481 від 21 грудня 2007 року ОСОБА_2 видано свідоцтво № 1227 про право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 . Житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами зареєстрований в КП «Вінницьке обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації» на праві власності за ОСОБА_2 і записано в реєстрову книгу № 9 за реєстровим № 1358 (том 1 а. с. 11).

19 червня 2007 року ОСОБА_1 подала адресовану сільському голові Лука-Мелешківської сільської ради заяву, якою просила оформити будинок по АДРЕСА_1 , в якому вона проживає, на її зятя ОСОБА_2 , так як він є забудовником. Заява прийнята і зареєстрована сільською радою 19 червня 2007 року (том 1 а. с. 37).

15 лютого 2008 року ВАТ «СЕБ Банк» (Банк) та ОСОБА_2 (позичальник) підписали кредитний договір № 991, за умовами якого банк надає позичальнику кредит, а позичальник приймає його в розмірі 105 980,00 доларів США із цільовим використанням: для придбання земельної ділянки, що знаходиться за адресою: Вінницька область Вінницький район с. Лука-Мелешківська; дата остаточного повернення кредиту - 15 лютого 2026 року (том 1 а. с. 102-109).

Згідно пункту 2 кредитного договору позичальник зобов`язується до червня 2008 року укласти договір іпотеки земельної ділянки, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

15 лютого 2008 року ВАТ «СЕБ Банк» (іпотекодержатель) та ОСОБА_2 (іпотекодавець) уклали договір іпотеки № 991, за умовами якого в забезпечення виконання зобов`язань, що випливають із кредитного договору № 991 від 15 лютого 2008 року, що укладений між цими сторонами і за яким іпотекодавець зобов`язався повернути іпотекодержателю наданий йому кредит до 15 лютого 2026 року в розмірі 105 980 доларів США, іпотекодавець передав в іпотеку з найвищим пріоритетом належний йому на праві власності житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 , загальною площею 201,7 кв. м. (том 1 а. с. 88-89), про що внесені відомості до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна (том 1 а. с. 94, 95, 97-98).

24 березня 2014 року ОСОБА_1 звернулася до голови правління ПУАТ «ФІДОБАНК» із заявою, якою повідомила про свій намір придбати житловий будинок за адресою: АДРЕСА_2 , який знаходиться в заставі банку за вартістю 100 000,00 грн., гарантуючи оплату (том 1 а. с. 128).

24 лютого 2015 року постановою ВП № 44520845 повернуто стягувачу виконавчий лист № 2-1379/11, виданий 04 квітня 2012 року Староміським районним судом м. Вінниці про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «СЕБ Банк» боргу в розмірі 904 074,97 грн. (том 1 а. с. 132).

25 листопада 2015 року постановою ВП № 49436469 відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 2-1379/11, виданого 04 квітня 2012 року Староміським районним судом м. Вінниці про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «СЕБ Банк» боргу в розмірі 902 085,77 грн. та судового збору в сумі 1989,20 грн. (том 1 а. с. 133).

Рішенням № 424 від 01 жовтня 2007 року Виконавчого комітету Лука-Мелешківської сільської ради Вінницького району надано дозвіл ОСОБА_2 на узаконення самовільно збудованих будівель: житлового будинку літ «А», підвалу літ. «П/А», літню кухню літ. «Б», сарай літ. «Б1», погріб із шиєю літ. «П/Б», убиральню літ. «В», криницю № 1, що розташовані в АДРЕСА_1 (том 1 а. с. 162).

Судом першої інстанції також встановлено, що на ім`я ОСОБА_2 виданий будівельний паспорт на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в АДРЕСА_1 , наявний в матеріалах інвентаризаційної справи № 1473, дослідженої у судовому засіданні суду першої інстанції.

Згідно акту встановлення в натурі меж земельної ділянки під самовільно збудованим жилим будинком та господарськими будівлями, затвердженого сільським головою Лука-Мелешківської сільської ради Скрипнюком В. І., комісією встановлені межі земельної ділянки під будівництво житлового будинку і господарських споруд в розмірі 0,25 га ОСОБА_2 на підставі рішення виконкому № 424 від 01 жовтня 2007 року (том 1 а. с. 163).

Із рішення третейського суду для вирішення конкретного спору від 04 березня 2008 року, вбачається, що розглянувши третейську угоду, третейський суддя дійшов висновку, що розгляд даного спору входить до компетенції третейського суду; надані повноваження достатні для розгляду спору; особи позивача і відповідача встановлені, та ухвалив рішення про задоволення позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання дійсним договору купівлі-продажу від 28 лютого 2008 року земельної ділянки площею 0,2454 га, яка розташована на території Лука-Мелешківської сільської ради Вінницького району та про визнання за ним права власності на вказану земельну ділянку.

Третейський суддя Зазгарська Л. В. вирішив: позов задовольнити. Визнати дійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки площею 0,2454 га, розташованої на території Лука-Мелешківської сільської ради Вінницького району, укладений у письмовій формі 28 лютого 2008 року між ОСОБА_1 і ОСОБА_2 ; визнано за ОСОБА_2 право власності на земельну ділянку під номером 2 площею 0,2454 га, кадастровий номер :02:002:0524, яка розташована по АДРЕСА_1 , цільове призначення - для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель.

Приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Стеблюк Н. В. посвідчений підпис Зазгарської Л. В. та засвідчена вірність копії цього рішення з оригіналом (том 2 а. с. 114-115).

Згідно заяви-договору від 06 березня 2008 року ОСОБА_2 звернувся до Малого приватного виробничого підприємства «Інж-Агро» з проханням виконати землевпорядні роботи по видачі державного акта на право власності на земельну ділянку, розташовану на території АДРЕСА_1 , додавши рішення третейського суду (том 2 а. с. 116).

Мале приватне виробниче підприємство «Інж-Агро» 03 грудня 2008 року видало довідку № 612 про те, що підприємство виготовило ОСОБА_2 технічну документацію по видачі Державного акта на право власності на земельну ділянку площею 0,2440 га, яка знаходиться в АДРЕСА_1 (том 2 а. с. 122).

Рішенням 24 сесії 5 скликання від 18 квітня 2008 року Лука-Мелешківської сільської ради затверджено виготовлені матеріали по видачі Державного акта на право приватної власності на землю ОСОБА_2 ; вирішено видати Державний акт на право приватної власності на землю в розмірі фактичного землеволодіння загальною площею 0,2440 га в тому числі: для будівництва, обслуговування житлового будинку і господарських споруд - 0,2440 га та землевпоряднику внести відповідні зміни в земельно-кадастрову документацію відповідно із технічною документацією (том 2 а. с. 117).

Згідно довідки про правовий статус земельної ділянки № 07-6276 від 08 липня 2008 року, виданої Управлінням земельних ресурсів у Вінницькому районі Вінницької області, земельній ділянці по АДРЕСА_1 , власником якої є ОСОБА_2 , яка має площу 0,2454 га, цільове призначення - для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд, наданої на підставі рішення третейського суду для вирішення конкретного спору від 04 березня 2008 року, присвоєно кадастровий номер :02:002:0524 (том 2 а. с. 120).

ОСОБА_2 03 квітня 2009 року подав на ім`я начальника відділення ВАТ «СЕБ Банк» заяву, якою повідомив про те, що придбана земельна ділянка, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 загальною площею 0,25 га, має оформитися в забезпечення по кредитному договору № 991 від 15 лютого 2008 року; документація знаходиться в ДЗК на перевірці, попередня дата оформлення Державного акта 10 вересня 2009 року (том 2 а. с. 136).

Третейський суддя Зазгарська Л. В. на запит представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Захарчука М. В. надала відповідь, якою повідомила про те, що справа третейського розгляду за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 знищена разом з іншими справами за 2008 рік згідно з актом, тому надати документи немає можливості (том 2 а. с. 147, 148-150).

Ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 29 червня 2017 року задоволено заяву представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Захарчука М. В. про забезпечення доказів та витребувано у ОСОБА_2 договір купівлі-продажу земельної ділянки від 28 лютого 2008 року, укладений між ОСОБА_2 і ОСОБА_1 та третейську угоду від 28 лютого 2008 року, укладену між ОСОБА_2 і ОСОБА_1 (том 2 а. с. 155).

На виконання цієї ухвали суду відповідач ОСОБА_2 надав до суду 01 серпня 2017 року заяву, якою повідомив, що витребувані документи у нього відсутні, оскільки жодних договорів та угод із ОСОБА_1 щодо продажу землі, він не укладав; лише було оформлено рішення третейського суду у 2007-2008 роках для оформлення будинку (том 2 а. с. 167).

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 22 травня 2018 року задоволено заяву ОСОБА_1 , за участю заінтересованих осіб - ОСОБА_2 і ПУАТ «ФІДОБАНК», про скасування рішення третейського суду. Скасовано рішення третейського суду для вирішення конкретного спору від 04 березня 2008 року в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання дійсним договору купівлі-продажу земельної ділянки від 28 лютого 2008 року, ухваленого в АДРЕСА_3 третейським суддею Зазгарською Людмилою Володимирівною (том 2 а. с. 206-209).

Задовольняючи заяву ОСОБА_1 про скасування рішення третейського суду від 04 березня 2008 року, суд першої інстанції виходив із того, що третейським судом вирішено питання про визнання права власності на нерухоме майно, що належить до виключної компетенції суду загальної юрисдикції, у зв`язку з чим справа у якій було прийнято рішення третейського суду від 04 березня 2008 року не підвідомча третейському суду, а тому оспорюване рішення третейського суду підлягає скасуванню.

Постановою Вінницького апеляційного суду від 12 вересня 2019 року апеляційну скаргу ПУАТ «ФІДОБАНК» залишено без задоволення, а ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 22 травня 2018 року - без змін (том 2 а. с. 219-223). Відхиляючи доводи апеляційної скарги суд апеляційної інстанції вказав, що на час подання заяви про скасування рішення третейського суду, строк на її вчинення визнавався процесуальним строком і міг бути поновленим на загальних підставах (статті 67, 73 ЦПК України в редакції від 18 березня 2004 року № 1618-ІV). Суд першої інстанції, поновлюючи заявнику ОСОБА_1 строк для оскарження рішення третейського суду, мав на меті виправити судову помилку, а саме непідвідомчість справи третейському суду в силу положень пункту 7 частини 1 статті 6 Закону України «Про третейські суди» у чинній редакції, на час розгляду справи третейським судом.

Представником позивача ОСОБА_1 - адвокатом Захарчуком М. В. надано до суду для залучення до матеріалів справи: копію технічної документації із землеустрою, виготовленою у 2013 році ТОВ «Юридично-земельний союз «Альянс» та копію витягу із Державного земельного кадастру від 02 серпня 2017 року № НВ-017, із яких вбачається, що земельна ділянка площею 0,2454 га по АДРЕСА_1 з цільовим призначенням - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, перебуває у приватній власності, власник: ОСОБА_1 (місце проживання - АДРЕСА_1 ) на підставі Державного акта від 04 січня 2003 року ІІ-ВН 011105, має кадастровий номер: :02:011:0139 (том 3 а. с. 44-55).

Також суд першої інстанції, дослідивши матеріали інвентаризаційної справи, встановив, що позивач ОСОБА_1 у 2007 році звернулася до компетентних органів по питанню інвентаризації будинку, а саме уклала договір-замовлення № КВ-0005097 від 20 вересня 2007 року, де в графі замовник значиться - ОСОБА_1 ; у наряд-завданні по замовленню № КВ-0005097 в графі замовник значиться ОСОБА_1 ; у договорі-замовленні № КВ-0008773 від 25 грудня 2007 року на видачу свідоцтва про право власності в графі замовник значиться ОСОБА_1 .

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив із того, що строк позовної давності не є пропущеним, оскільки позивачем доведено належними доказами те, що їй не було відомо раніше про наявність рішення та свідоцтва, які позивач просить визнати недійсними. В ході судового розгляду справи встановлено, що права позивача є порушеними, оскільки безпідставне оформлення виконавчим комітетом Лука-Мелешківської сільської ради права власності на збудований позивачем будинок за ОСОБА_2 обмежує право власності позивача на земельну ділянку, яке на сьогоднішній день зареєстроване за ОСОБА_1 так і позбавило позивача права власності на спірний будинок. Також суд першої інстанції вказав про те, що рішення виконавчого комітету Лука-Мелешківської сільської ради № 481 від 21 грудня 2007 року вичерпало свою дію внаслідок його виконання шляхом видачі свідоцтва про право власності і скасування таких актів не породжує правових наслідків для власника майна, оскільки захист порушеного права у разі спору про право власності на майно має вирішуватися за нормами цивільного законодавства в окремому позовному провадженні. Правовстановлюючим документом у цій справі є недійсне рішення виконавчого комітету Лука-Мелешківської сільської ради «Про оформлення права приватної власності», на підставі якого видане відповідне свідоцтво та дійсність якого може бути підтверджена (не підтверджена) судом при вирішенні спору щодо дійсності рішення відповідного органу, на підставі якого було видано оскаржуване заявником свідоцтво. І оскільки рішення про оформлення права власності на спірний житловий будинок за ОСОБА_2 визнається судом недійсним, то й документи, якими оформлюється відповідне право, тобто свідоцтво про право власності, також є недійсним.

За таких обставин суд першої інстанції прийшов до висновку, що обраний позивачем спосіб захисту свого права шляхом визнання недійсним рішення виконавчого комітету Лука-Мелешківської сільської ради № 481 від 21 грудня 2007 року, визнання недійсним свідоцтва про право власності та визнання права власності на будинковолодіння забезпечить реальний захист порушеного права власника майна, тобто призведе до поновлення прав позивача, які він вважає порушеними внаслідок прийняття, в тому числі, спірного рішення.

Апеляційний суд не погоджується із таким висновком суду першої інстанції, оскільки він не ґрунтується на вимогах закону та на встановлених по справі обставинах.

Відповідно до статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги; досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї, та не обмежений доводами і вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

У зв`язку із встановленням порушень судом першої інстанції норм процесуального права і неправильного застосування норм матеріального права апеляційний суд вважає за можливе розглянути справу не будучи обмеженим доводами апеляційної скарги.

У статті першій Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованого Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів N 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», зазначено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

За правилами статей 316, 317, 319 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Власність зобов`язує.

Згідно положень статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів (частина 1). Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (частина 2).

Відповідно до частини 1 статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Аналіз норм ЦК України вказує на те, що право власності - це сукупність правових норм, які регулюють відносини, пов`язані з володінням, користуванням і розпорядженням власником належним йому майном на свій розсуд і в своїх інтересах, усунення третіх осіб від протиправного втручання у сферу його володіння цим майном, а також обов`язки власника не порушувати прав та законних інтересів інших осіб. Можливість виникнення права власності за рішенням суду передбачена лише у статтях 335 та 376 ЦК України. В інших випадках право власності набувається з інших не заборонених законом підстав, зокрема з правочинів (частина перша статті 328 цього Кодексу).

Стаття 392 ЦК України, у якій ідеться про визнання права власності, не породжує, а підтверджує наявне в позивача право власності, набуте раніше на законних підставах, у тому випадку, якщо відповідач не визнає, заперечує або оспорює наявне в позивача право власності, а також у разі втрати позивачем документа, який посвідчує його право власності.

Враховуючи, що відповідно до статті 328 ЦК України набуття права власності - це певний юридичний механізм, з яким закон пов`язує виникнення в особи суб`єктивного права власності на окремі об`єкти, суд при застосуванні цієї норми повинен установити, з яких саме передбачених законом підстав, у який передбачений законом спосіб позивач набув право власності на спірний об`єкт та чи підлягає це право захисту.

Позивач ОСОБА_1 звернувшись до суду із даним позовом обґрунтувала його, зокрема, тим, що вона є власником земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 , площею 0,2454 га на підставі Державного акта на право приватної власності на землю, на якій разом із чоловіком ОСОБА_3 , побудувала два будинки без оформлення права власності на них.

При цьому позивач посилається на норми статті 376 ЦК України, якою регулюється самочинне будівництво (том 1 а. с. 2-4 і том 2 а. с. 52-56).

Відповідно до частини 3 і частини 4 статті 375 ЦК України право власника на забудову здійснюється ним за умови додержання архітектурних, будівельних, санітарних, екологічних та інших норм і правил, а також за умови використання земельної ділянки за її цільовим призначенням. Правові наслідки самочинної забудови, здійсненої власником на його земельній ділянці, встановлюються статтею 376 цього Кодексу.

Відповідно до частини 1 статті 376 ЦК України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Відповідно до частини 2 статті 376 ЦК України особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього.

По справі встановлено, що спірний житловий будинок збудований на земельній ділянці без належного дозволу та належно затвердженого проекту, що згідно правил статей 375, 376 ЦК України є самочинним будівництвом. Позивачем в обґрунтування заявлених позовних вимог у позовній заяві не зазначено та не надано належних і допустимих доказів на підтвердження наявності належного дозволу або належно затвердженого проекту забудованого житлового будинку, який би надавав позивачу право забудови даного будинку.

Обставина самочинного будівництва також підтверджена поданою 19 червня 2007 року ОСОБА_1 та адресованою сільському голові Лука-Мелешківської сільської ради заявою, якою вона просила оформити будинок по АДРЕСА_1 , в якому вона проживає, на її зятя ОСОБА_2 , так як він є забудовником. Заява прийнята і зареєстрована сільською радою 19 червня 2007 року (том 1 а. с. 37).

Викладені у цій заяві факти позивач не заперечила і їх відповідність дійсності не спростувала.

У судовому засіданні суду апеляційної інстанції позивач підтвердила факт самочинного будівництва житлового будинку по АДРЕСА_1 .

Також по справі встановлено, що про надання дозволу на узаконення самовільно збудованих будівель: житлового будинку по АДРЕСА_1 , до Виконавчого комітету Лука-Мелешківської сільської ради звернувся ОСОБА_2 із відповідною заявою, яка була розглянута та рішенням № 424 від 01 жовтня 2007 року виконавчого комітету Лука-Мелешківської сільської ради Вінницького району надано дозвіл ОСОБА_2 на узаконення самовільно збудованих будівель: житлового будинку літ «А», підвалу літ. «П/А», літню кухню літ. «Б», сарай літ. «Б1», погріб із шиєю літ. «П/Б», убиральню літ. «В», криницю № 1, що розташовані в АДРЕСА_1 (том 1 а. с. 162).

Згідно акту встановлення в натурі меж земельної ділянки під самовільно збудованим жилим будинком та господарськими будівлями, затвердженого сільським головою Лука-Мелешківської сільської ради Скрипнюком В. І., комісією встановлені межі земельної ділянки під будівництво житлового будинку і господарських споруд в розмірі 0,25 га ОСОБА_2 на підставі цього рішення виконкому № 424 від 01 жовтня 2007 року (том 1 а. с. 163).

Відповідно до частини 1 статті 120 ЗК України (в редакції, що діяла в 2007-2008 роках) до особи, яка придбала житловий будинок, будівлю або споруду, переходить право власності на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення, у розмірах, встановлених договором. Якщо договором про відчуження житлового будинку, будівлі або споруди розмір земельної ділянки не визначено, до набувача переходить право власності на ту частину земельної ділянки, яка зайнята житловим будинком, будівлею або спорудою, та на частину земельної ділянки, яка необхідна для їх обслуговування.

Позивач ОСОБА_1 у серпні 2015 року звернулася в суд за захистом свого порушеного права власності на земельну ділянку та на житловий будинок. У позовній заяві вона просила визнати недійсним рішення Виконавчого комітету Лука-Мелешківської сільської ради № 481 від 21 грудня 2007 року та свідоцтво про право власності № НОМЕР_1 від 25 грудня 2007 року, які видані відповідачем - Виконавчим комітетом Лука-Мелешківської сільської ради і які порушують її право власності.

Відповідно до частини 1 статті 21 ЦК України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

При цьому, згідно вимог статей 12, 13, 81, 76 та 77 і 78 ЦПК України позивач не надала такий належний і допустимий доказ як оспорюване нею рішення Виконавчого комітету Лука-Мелешківської сільської ради № 481 від 21 грудня 2007 року, та із дотриманням вимог статті 84 ЦПК України не подавала відповідне клопотання про витребування цього доказу у цього відповідача.

Таким чином встановлено, що матеріали справи не містять належного і допустимого доказу - рішення Виконавчого комітету Лука-Мелешківської сільської ради № 481 від 21 грудня 2007 року, що свідчить про те, що судом не в повній мірі встановлена така обставина, як ухвалення відповідачем - Виконавчим комітетом Лука-Мелешківської сільської ради цього рішення № 481 від 21 грудня 2007 року, яке позивач просить визнати недійсним.

У зв`язку з чим суд позбавлений можливості у відповідності до вимог статті 89 ЦПК України оцінити даний доказ як окремо так і в сукупності з іншими доказами на предмет його недійсності.

Позивач у позові також зазначила про те, що без її відома 25 грудня 2007 року відповідачем - Виконавчим комітетом Лука-Мелешківської сільської ради було видано свідоцтво про право власності на ім`я ОСОБА_2 , не зазначивши у позові та не надавши належних і допустимих доказів на підтвердження таких обставин.

Проте, такі зазначені позивачем факти не знайшли підтвердження у судовому засідання, та судом встановлено протилежне, що і за її згодою і з її відома, тим більше за наявності її письмового дозволу, яким є її власноручно оформлена заява від 19 червня 2007 року, адресована сільському голові Лука-Мелешківської сільської ради, яка прийнята і зареєстрована відповідачем - Виконавчим комітетом Лука-Мелешківської сільської ради за вхідним № 21/м від 19 червня 2007 року, якою ОСОБА_1 просила оформити будинок по АДРЕСА_1 , в якому вона проживає, на свого зятя ОСОБА_2 , так як він є забудовником (том 1 а. с. 37).

При цьому не спростувала належними і допустимими доказами факт не подання і написання не нею такої заяви від 19 червня 2007 року, а також підтверджуючих доказів, що саме забудовником є вона чи ОСОБА_2 вона не надала, оскільки ні на нього, ні на себе таких доказів - хто є забудовником, вона не зазначила в позовній заяві і не надала таких доказів в ході розгляду судом справи протягом п`яти років (позов поданий у серпні 2015 року, спір вирішений ухваленням рішення 30 липня 2020 року).

За правилами статті 89 ЦПК України судом здійснено оцінку зібраним по справі доказам як кожному окремо, так і в їх сукупності, а саме: підтвердженням такої волі позивача ОСОБА_1 , направленої на оформлення права власності на об`єкт нерухомого майна - житловий будинок з господарськими будівлями, який є самочинним будівництвом, на ім`я ОСОБА_2 , є її послідуючі дії щодо укладення нею 28 лютого 2008 року у письмовій формі із ОСОБА_2 договору купівлі-продажу належної їй на праві власності земельної ділянки площею 0,2454 га, розташованої на території Лука-Мелешківської сільської ради, дійсність якого визнана рішенням третейського суду для вирішення конкретного спору від 04 березня 2008 року і цим же рішенням визнано за ОСОБА_2 право власності на спірну земельну ділянку (том 2 а. с. 114-115), та видана на вимогу позивача ОСОБА_1 28 лютого 2008 року (в день укладення письмового договору купівлі-продажу) Управлінням земельних ресурсів у Вінницькому районі довідка про правовий статус земельної ділянки, відповідно до якої ОСОБА_1 є власником земельної ділянки призначеної для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд, площею 0,2454 га по АДРЕСА_1 , кадастровий номер - :02:002:0524 (том 1 а. с. 10).

Із цього рішення третейського суду від 04 березня 2008 року вбачається, що відповідач ОСОБА_1 приймала участь у судовому засіданні, де пояснила, що вона дійсно продала ОСОБА_2 належну їй земельну ділянку площею 0,2454 га; підтвердила, що повністю отримала за продану земельну ділянку кошти в сумі 374 579,00 грн. і передала ОСОБА_2 земельну ділянку в натурі. Заявлені до неї позовні вимоги визнає повністю, про що надала суду письмовий відзив, пояснивши, що не заперечує проти визнання за ОСОБА_2 права власності на земельну ділянку. Також сторони представили до третейського суду: оригінал договору купівлі-продажу земельної ділянки від 28 лютого 2008 року; розписку ОСОБА_1 про отримання коштів; Державний акт на право приватної власності на землю серії ІІ-ВН № 011105; витяг з бази даних державного земельного кадастру серії ААА № 254551 від 27 лютого 2008 року; звіт про експертну грошову оцінку земельної ділянки; третейську угоду та інші документи (том 2 а. с. 114-115).

Таких фактів, які наведені у рішенні третейського суду, позивач не спростувала належним доказами.

Дане рішення третейського суду скасовано ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 22 травня 2018 року, яке залишене без змін постановою Вінницького апеляційного суду від 12 вересня 2019 року та набрало законної сили 12 вересня 2019 року, з тих підстав, що третейським судом вирішено питання про визнання права власності на нерухоме майно, що належить до виключної компетенції суду загальної юрисдикції, у зв`язку з чим справа у якій було прийнято рішення третейського суду від 04 березня 2008 року не підвідомча третейському суду, а тому оспорюване рішення третейського суду підлягає скасуванню. При цьому суд першої інстанції мав на меті виправити судову помилку, а саме непідвідомчість справи третейському суду в силу положень пункту 7 частини 1 статті 6 Закону України «Про третейські суди» у чинній редакції, на час розгляду справи третейським судом (том 2 а. с. 215-218, 219-223).

У послідуючому, починаючи із 06 березня 2008 року, ОСОБА_2 , на виконання рішення третейського суду вчиняв відповідні дії щодо закінчення оформлення права власності на земельну ділянку, отриману за письмовим договором купівлі-продажу від 28 лютого 2008 року, дійсність якого встановлена рішенням третейського суду, яке на той час було чинним і яким визнано право власності за ОСОБА_2 на земельну ділянку, подавши заяву-договір (том 2 а. с. 116).

Згідно цієї заяви-договору від 06 березня 2008 року ОСОБА_2 звернувся до Малого приватного виробничого підприємства «Інж-Агро» з проханням виконати землевпорядні роботи по видачі державного акта на право власності на земельну ділянку, розташовану на території Лука-Мелешківської сільської ради по АДРЕСА_1 , додавши рішення третейського суду (том 2 а. с. 116).

Мале приватне виробниче підприємство «Інж-Агро» 03 грудня 2008 року видало довідку № 612 про те, що підприємство виготовило ОСОБА_2 технічну документацію по видачі Державного акта на право власності на земельну ділянку площею 0,2440 га, яка знаходиться в АДРЕСА_1 (том 2 а. с. 122).

Лука-Мелешківська сільська рада 18 квітня 2008 року на 24-й сесії 5-го скликання прийняла рішення про: затвердження виготовлених матеріалів по видачі Державного акта на право приватної власності на землю ОСОБА_2 ; видачу Державного акта на право приватної власності на землю в розмірі фактичного землеволодіння загальною площею 0,2440 га для будівництва, обслуговування житлового будинку та господарських споруд; внесення землевпорядником відповідних змін в земельно-кадастрову документацію відповідно із технічною документацією (том 2 а. с. 117).

08 липня 2008 року Управління земельних ресурсів у Вінницькому районі Вінницької області видало довідку № 07-6276 про правовий статус земельної ділянки, розташованої по АДРЕСА_1 , яка свідчить про те, що власником цієї земельної ділянки є ОСОБА_2 ; земельна ділянка має площу 0,2454 га, з цільовим призначенням - для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд, надана на підставі рішення третейського суду від 04 березня 2008 року; земельній ділянці присвоєно кадастровий номер :02:002:0524 (том 2 а. с. 120).

У зв`язку із чим ОСОБА_2 , як позичальник за кредитним договором, 03 квітня 2009 року подав на ім`я начальника відділення ВАТ «СЕБ Банк» заяву, якою повідомив про те, що придбана ним земельна ділянка по АДРЕСА_1 , площею 0,25 га, має оформитися в забезпечення по кредитному договору № 991 від 15 лютого 2008 року; документація знаходиться в ДЗК на перевірці, попередня дата оформлення Державного акта 10 вересня 2009 року (том 2 а. с. 136).

Із укладеного позичальником ОСОБА_2 кредитного договору і договору іпотеки від 15 лютого 2008 року, предметом за яким є житловий будинок, вбачається, що за умовами договорів позичальник мав ще оформити право власності на земельну ділянку, на якій знаходиться житловий будинок.

Також із умов кредитного договору вбачається, що цільовим використанням кредиту є: придбання земельної ділянки, що знаходиться за адресою: Вінницька область Вінницький район село Лука-Мелешківська (пункт 2 - том 1 а. с. 102), а в пункті «Інші умови» цього кредитного договору вказано, що позичальник ОСОБА_2 зобов`язується до червня 2008 року укласти договір іпотеки земельної ділянки, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (том 1 а. с. 103).

Згідно протоколу № 51 засідання кредитного комітету ВАТ «СЕБ Банк» від 12 лютого 2008 року було ухвалено рішення про видачу іпотечного кредиту ОСОБА_2 на визначених умовах, у тому числі - забезпеченням: житловий будинок загальною площею 201,7 кв. м. по АДРЕСА_1 та до червня 2008 року оформити в забезпечення по даному кредитному договору земельну ділянку по АДРЕСА_1 та протягом 30 днів із дня підписання кредитного договору надати договір купівлі-продажу земельної ділянки або акт на земельну ділянку (том 1 а. с. 111).

В послідуючому - 28 лютого 2008 року, ОСОБА_2 уклав письмовий договір купівлі-продажу земельної ділянки із ОСОБА_1 , проте нотаріально не посвідчив, а його дійсність була встановлена рішенням Третейського суду від 04 березня 2008 року і цим рішенням за ОСОБА_2 було визнано право власності на спірну земельну ділянку.

Рішення третейського суду було скасовано лише 22 травня 2018 року ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області, яка набрала законної сили 12 вересня 2019 року. Підставою для скасування цього рішення третейського суду стало те що даний спір не підвідомчий третейським судам, тобто виходить за межі компетенції третейського суду.

За правилами частин 3, 4, 5 статті 376 ЦПК України право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно (частина 3). Якщо власник (користувач) земельної ділянки заперечує проти визнання права власності на нерухоме майно за особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво на його земельній ділянці, або якщо це порушує права інших осіб, майно підлягає знесенню особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, або за її рахунок (частина 4). На вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб (частина 5).

Як вбачається із матеріалів справи власник земельної ділянки ОСОБА_1 не зверталася до суду із вимогою про визнання за нею права власності на житловий будинок, збудований самочинно і відповідного рішення суду не існує.

В той час таке є неможливим, оскільки по справі встановлено, що визнання за ОСОБА_1 права власності на самочинно збудоване нерухоме майно на належній їй земельній ділянці, порушуватиме права інших осіб, а саме порушуватиме права ПУАТ «ФІДОБАНК», законним правонаступником якого є ТОВ «Спектрум Ессетс», який є кредитодавцем та іпотекодержателем, згідно кредитного договору і договору іпотеки № 991 від 15 лютого 2008 року, відповідно, за яким предметом іпотеки є житловий будинок по АДРЕСА_1 , переданий в іпотеку в забезпечення вимог іпотекодержателя, що випливає із умов кредитного договору № 991 від 15 лютого 2008 року, за умовами якого іпотекодавець ОСОБА_2 як власник спірного житлового будинку, зобов`язався до 15 лютого 2026 року перед іпотекодержателем повернути наданий йому кредит в розмірі 105 980,00 доларів США.

Крім того не може бути визнано рішенням суду право власності за позивачем, оскільки у позові вона стверджує, що даний будинок вона будувала, перебуваючи у шлюбі із чоловіком ОСОБА_3 , а вона просить визнати право власності лише за нею, що порушувало би права її чоловіка, який був живим на час виникнення спору (подачі позову до суду і ухвалення судового рішення) та порушуватиме права його спадкоємців, оскільки ІНФОРМАЦІЯ_1 відкрилася спадщина на майно померлого ОСОБА_3 .

За правилами статей 77, 78, 79, 80, 81, 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному те безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Отже, з урахуванням встановлених по справі обставин та вимог матеріального закону, позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання недійсними рішення Виконавчого комітету Лука-Мелешківської сільської ради № 481 від 21 грудня 2007 року і свідоцтва про право власності № 1227 від 25 грудня 2007 року на ім`я ОСОБА_2 та про визнання за нею права власності за житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами АДРЕСА_1 , що заявлені до Виконавчого комітету Лука-Мелешківської сільської ради і до ОСОБА_2 , до задоволення не підлягають.

Згідно положень ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю та ухвалення нового рішення є, зокрема: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

За змістом частини другої цієї статті неправильним застосуванням норм матеріального права вважається неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню. Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

За таких обставин апеляційна скарга підлягає до задоволення, а рішення суду першої інстанції підлягає до скасування з ухваленням нового судового рішення про відмову в задоволенні позову ОСОБА_1 , і тому за таких підстав не підлягає до задоволення клопотання представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Захарчука М. В. про закриття апеляційного провадження.

Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини 1 статті 382 ЦПК України в резолютивній частині постанови суду апеляційної інстанції зазначається розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи в суді апеляційної інстанції.

Відповідно до ч. 13 ст. 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справу на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Згідно з частиною першою цієї статті судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Як свідчать матеріали справи при поданні до суду апеляційної скарги на рішення суду ТОВ «Спектрум Ессетс» сплатило судовий збір в загальній сумі 5595,30 грн. (17 грудня 2020 року сплачено 365,40 грн. і 31 травня 2021 року сплачено 5229,90 грн.), який у зв`язку із задоволенням апеляційної скарги та відмовою у задоволенні позову ОСОБА_1 підлягає до стягнення з позивача на користь правонаступника третьої особи.

На підставі викладеного і керуючись ст. 141, 367, 374, 376, 381-382 ЦПК України, суд

Постановив:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Спектрум Ессетс» задовольнити.

Рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 30 липня 2020 року скасувати і ухвалити нове судове рішення.

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Лука-Мелешківської сільської ради Вінницького району Вінницької області і ОСОБА_2 , за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору - ОСОБА_3 , Публічного акціонерного товариства «ФІДОБАНК», ОСОБА_4 , про визнання недійсним рішення та свідоцтва про право власності, визнання права власності на житловий будинок, відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Спектрум Ессетс» 5595,30 грн. (п`ять тисяч п`ятсот дев`яносто п`ять грн. 30 коп.) судового збору, сплаченого при поданні апеляційної скарги на рішення суду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

На постанову може бути подана касаційна скарга до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

ГоловуючийМ.В. Матківська
СуддіЮ. Б. Войтко
І. М. Стадник

Повне судове рішення складено 19 серпня 2021 року