Справа № 932/8139/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.08.2021 року м. Дніпро

Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

Головуючого судді - Лукінова К.С.,

При секретарі - Івановій А.Є.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу, -

ВСТАНОВИВ:

13.07.2020 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів за договором позики. В обгрунтування поданого позову позивач послався на те, що 10.01.2020 року між ним та ОСОБА_2 було укладено договір позики грошових коштів. На виконання умов договору позивач передав в борг відповідачу грошові кошти в сумі 170000 гривень та він зобов`язався повернути вищевказані грошові кошти в строк до 01.03.2020 року. Відповідачка борг не повернула. Просив стягнути з відповідача на користь позивача 170000 грн. основного боргу та судові витрати.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав в повному обсязі та зазначив, що станом на час розгляду справи судом сума боргу йому не повернута. Надав суду оригінал розписки від 10.01.2020 року - для огляду, яку після огляду в судовому засіданні було повернуто судом позивачеві.

Відповідачка позовні вимоги визнала в повному обсязі, визнала свій підпис на розписці та пояснила суду, що кошти брала в борг для власних особистих потреб.

Суд, заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Згідно копії розписки від 10.01.2020 року (оригінал якої було досліджено судом в ході розгляду справи та повернуто позивачу особисто), ОСОБА_2 отримала від ОСОБА_1 грошові кошти в розмірі 170000 грн. строком до 01.03.2020 року.

В ході розгляду справи відповідачка не заперечувала факту отримання вказаної суми грошових коштів та підтвердила, що станом на дату розгляду справи судом грошові кошти повернуті не були.

Тлумачення статей 1046 та 1047 ЦК України свідчить, що по своїй суті розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видає боржник (позичальник) кредитору (позикодавцю) за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання від кредитора певної грошової суми або речей.

Аналіз частини другої статті 1047 ЦК України дозволяє зробити висновок, що розписка не є формою договору, а може лише підтверджувати укладення договору позики. По своїй суті розписка позичальника є тільки замінником письмової форми договору позики, оскільки вона підписується тільки позичальником.

Враховуючи те, що в наданій суду копії та для огляду оригіналі розписки прямо зазначено про отримання відповідачем грошових коштів від відповідача та визначено відповідальність за порушення грошового зобов`язання, то суд вважає за потрібне позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Крім цього, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року в справі № 464/3790/16-ц (провадження № 14-465цс18) вказано, що «за своїми правовими ознаками договір позики є реальним, одностороннім (оскільки, укладаючи договір, лише одна сторона - позичальник зобов`язується до здійснення дії (до повернення позики), а інша сторона - позикодавець стає кредитором, набуваючи тільки право вимоги), оплатним або безоплатним правочином, на підтвердження якого може бути надана розписка позичальника, яка є доказом не лише укладення договору, але й посвідчує факт передання грошової суми позичальнику. За своєю суттю розписка про отримання у борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей. Досліджуючи договори позики чи боргові розписки, суди повинні виявляти справжню правову природу укладеного договору, незалежно від найменування документа і, зважаючи на встановлені результати, робити відповідні правові висновки».

Як вбачається з наданої копії розписки від 10.01.2020 року та наданих пояснень учасниками процесу, то вказана розписка засвідчує факт отримання грошових коштів відповідачем від позивача саме в сумі 170000 грн.

За таких обставин позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Згідно ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення судовий збір, щ обув сплачений позивачем при поданні позову до суду.

Керуючись ч. 6 ст. 259 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) 170000,00 грн. в рахунок погашення боргу за договором позики від 10.01.2020 року.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) судовий збір в сумі 1700,00 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Дніпровського апеляційного суду через Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст складено 25.08.2021 року.

Суддя: К.С. Лукінова