Житомирський апеляційний суд
Справа №2-72/12 Головуючий у 1-й інст. Мокрецький В. І.
Категорія 27 Доповідач Трояновська Г. С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 серпня 2021 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Трояновської Г.С.

суддів Миніч Т.І., Павицької Т.М.,

з участю секретаря судового засідання Ляшук М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі цивільну справу №2-72/12 за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС» про заміну сторони виконавчого провадження, видачу дублікату виконавчого листа та поновлення строку його пред`явленням у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «КБ «НАДРА» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором

за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Житомирського районного суду Житомирської області від 14 квітня 2021 року, постановлену під головуванням судді Мокрецького В.І. у м. Житомирі,

в с т а н о в и в :

У грудні 2020 року ТОВ « ФК «Еліт Фінанс» звернулось до суду з вказаною заявою, в якій просило замінити стягувача ПАТ «КБ «Надра» на його правонаступника ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» у справі № 2-72/12, видати дублікат виконавчого листа щодо стягнення заборгованості з боржника та поновити строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

В обгрунтування заяви зазначено, що 29.09.2014 Житомирський районний суд Житомирської області ухвалив рішення по справі №2-72/12 про стягнення заборгованості за кредитним договором №07/12/2007/840-АП/128 від 07.12.2007 з ОСОБА_3 на користь ПАТ «КБ «НАДРА», яке залишено без змін ухвалою Апеляційного суду Житомирської області від 29.12.2014, та касаційним судом 12.03.2015. На виконання вищезазначеного рішення суду Житомирським районним судом Житомирської області видано виконавчий лист.

В подальшому, 04.08.2020 між ПАТ «КБ «НАДРА» та ТОВ "ФК "ДНІПРОФІНАНСГРУП" укладено Договір про відступлення прав вимоги №GL48N718070_А_3, згідно з умовами якого право вимоги до позичальника за зобов`язаннями, передбаченими кредитним договором №07/12/2007/840-АП/128 від 07.12.2007 перейшло до ТОВ ФК"ДНІПРОФІНАНСГРУП".

20.08.2020 між ТОВ "ФК" ДНІПРОФІНАНСГРУП та ТОВ «ФІНАНС ПРОПЕРТІ ГРУПП укладено Договір про відступлення прав вимоги № GL48N718070_А 102, згідно з умовами якого право вимоги до позичальника за зобов`язаннями, передбаченими кредитним договором №07/12/2007/840-АП/128 від 07.12.2007 перейшло до ТОВ «ФІНАНС ПРОПЕРТІ ГРУПП».

26.08.2020 між ТОВ «ФІНАНС ПРОПЕРТІ ГРУПП та ТОВ "ФК "ЕЛІТ ФІНАНС" укладено Договір про відступлення прав вимоги № Б/Н згідно з умовами якого право вимоги до позичальника за зобов`язаннями, передбаченими кредитним договором №07/12/2007/840-АП/128 від 07.12.2007 перейшло до ТОВ "ФК "ЕЛІТ ФІНАНС".

Посилаючись на вказані обставини та положення ст. 442 ЦПК України, ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» просило замінити стягувача ПАТ «КБ «Надра» на його правонаступника ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» у справі № 2-72/12.

Крім того, вказало, що згідно Акту ПАТ КБ «Надра» про втрату оригіналів виконавчих документів до договору відступлення права вимоги, оригінали виконавчих документів по справі № 2-72/12, що видані на виконання рішення Житомирського районного суду Житомирської області від 29.09.2014, втрачені, що зумовлено припиненням діяльності відділення ПАТ КБ «Надра».

Виходячи із наведеного, в обгрунтування поважності причин пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання зазначило, що попередній кредитор не мав можливості забезпечити дотримання процесуальних строків з об`єктивних причин, що не залежали від нього, з огляду на припинення його діяльності рішеннями державних органів.

А тому, посилаючись на положення ст.433 та п. 17.4 Перехідних положень ЦПК України, товариство просило задовольнити вимоги заяви в повному обсязі.

Ухвалою Житомирського районного суду Житомирської області від 14 квітня 2021 року заяву задоволено. Замінено стягувача з Публічного акціонерного товариства «КБ «НАДРА» на Товариство з обмеженою відповідальністю «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС» у цивільній справі №2-72/12 за позовом Публічного акціонерного товариства «КБ «НАДРА» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором №07/12/2007/840-АП/128 від 07.12.2007.

Видано дублікат виконавчого листа №2-72/12, виданого Житомирським районним судом Житомирської області на підставі рішення цього ж суду від 29 вересня 2014 року.

Визнано поважними причини пропуску Товариством з обмеженою відповідальністю «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС» строку для пред`явлення до виконання дублікатів виконавчих листів, виданих на підставі рішення Житомирського районного суду Житомирської області від 29 вересня 2014 року, ухваленого по справі №2-72/12.

Поновлено пропущений строк для пред`явлення дублікатів виконавчих листів, виданих Житомирським районним судом Житомирської області за рішенням цього ж суду від 29 вересня 2014 року по цивільній справі №2-72/12.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4 , посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить ухвалу суду скасувати. Вказує, що оскаржувана ухвала постановлена за її відсутності. Заява про заміну сторони виконавчого провадження, видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання не обгрунтована та не підтверджена належними доказами. Крім того заява не містить обставин втрати виконавчого листа і відповідних доказів, що виконавчий лист було втрачено. Неналежна організація роботи банку, зокрема недбальство працівників, є персональною відповідальністю керівництва банку. Судом також не перевірено, чи було виконано судове рішення.

У відзиві на апеляційну скаргу ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» просить ухвалу суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення. Мотиви відзиву зводяться до мотивів заяви щодо заміни сторони виконавчого провадження, видачі дубліката виконавчого листа щодо стягнення заборгованості з боржника та поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволення, виходячи з наступного.

Із матеріалів справи вбачається, що рішенням Житомирського районного суду Житомирської області від 29.09.2014, яке залишено без змін ухвалою Апеляційного суду Житомирської області від 29.12.2014 по справі №2-72/12 стягнуто заборгованість за кредитним договором №07/12/2007/840-АП/128 від 07.12.2007 з ОСОБА_4 на користь ПАТ «КБ «НАДРА» в розмірі 72 429 дол. США та 139 468 грн (а.с. 30-31 том 3).

На виконання вказаного рішення суду Житомирським районним судом Житомирської області 03.02.2015 було видано виконавчий лист № 2-72/12.

Постановою державного виконавця ВДВС Житомирського РУЮ від 11.02.2015 відкрито виконавче провадження за вказаним виконавчим листом № 2-72/12.

Постановою старшого державного виконавця Житомирського РВДВС ГТУЮ у Житомирській області Четвертухою О.В. від 02.03.2018 виконавчий лист № 2-72/12 від 03.02.2015 повернуто стягувачу ПАТ «КБ «Банк Надра» на підставі п.7 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження».

04.08.2020 між ПАТ «КБ «НАДРА» та ТОВ "ФК "ДНІПРОФІНАНСГРУП" укладено Договір про відступлення прав вимоги №GL48N718070_А_3, згідно з умовами якого право вимоги до позичальника за зобов`язаннями передбаченими кредитним договором №07/12/2007/840-АП/128 від 07.12.2007, перейшло до ТОВ ФК"ДНІПРОФІНАНСГРУП".

20.08.2020 між ТОВ "ФК " ДНІПРОФІНАНСГРУП та ТОВ «ФІНАНС ПРОПЕРТІ ГРУПП укладено Договір про відступлення прав вимоги № GL48N718070_А 102, згідно з умовами якого право вимоги до позичальника за зобов`язаннями передбаченими кредитним договором №07/12/2007/840-АП/128 від 07.12.2007 перейшло до ТОВ «ФІНАНС ПРОПЕРТІ ГРУПП».

26.08.2020 між ТОВ «ФІНАНС ПРОПЕРТІ ГРУПП та ТОВ "ФК "ЕЛІТ ФІНАНС" укладено Договір про відступлення прав вимоги № Б/Н, згідно з умовами якого право вимоги до позичальника за зобов`язаннями передбаченими кредитним договором №07/12/2007/840-АП/128 від 07.12.2007 перейшло до ТОВ "ФК "ЕЛІТ ФІНАНС" (а.с.3.1.).

В подальшому, ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» звернулося до суду із заявою про заміну стягувача ПАТ «КБ «Надра» на його правонаступника у справі № 2-72/12.

Вирішуючи заяву, суд першої інстанції вважав, що заявником правомірно заявлено вимогу про заміну сторони кредитора ПАТ «КБ «НАДРА» на ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ЕЛІТ ФІНАНС".

Колегія суддів апеляційного суду погоджується із висновками суду першої інстанції з огляду на таке.

Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (пункт 1 частини другої статті 11 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з вимогами чинного законодавства України заміна осіб в окремих зобов`язаннях на підставі волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та є можливою на будь-якій стадії процесу.

За змістом статті 512 ЦК України, статті 442 ЦПК України та частини п`ятої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття кредитора в зобов`язанні він замінюється правонаступником.

Виходячи із цих норм, зокрема, пунктів 1 та 2 частини першої статті 512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.

У зв`язку з такою заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв`язку із чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до частини п`ятої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження», статті 442 ЦПК України за заявою заінтересованої сторони зобов`язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов`язки в зобов`язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.

Підставою для заміни сторони виконавчого провадження, тобто процесуального правонаступництва, є наступництво у матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків вибулої сторони в цих правовідносинах.

Звернення правонаступника кредитора із заявою про надання йому статусу стягувача відповідає змісту статей 512, 514 ЦК України та статті 15 Закону України «Про виконавче провадження».

Таким чином, заміна кредитора у зобов`язанні є можливою з підстав відступлення вимоги (цесія), правонаступництва (смерть фізичної особи, припинення юридичної особи), тощо, й до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним та розгляду судом заяви про заміну стягувача.

Такий правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 20 листопада 2013 року у справі № 6-122цс13 і ця практика є незмінною.

Отже, підставою для заміни сторони виконавчого провадження, тобто процесуального правонаступництва, є наступництво у матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків вибулої сторони в цих правовідносинах.

Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє зобов`язальних правовідносин сторін. Заміна кредитора у зобов`язанні шляхом відступлення права вимоги із зазначенням у договорі обсягу зобов`язання, яке передається на стадії виконання судового рішення, не обмежує цивільних прав учасників спірних правовідносин.

За таких обставин, процедура заміни сторони виконавчого провадження на правонаступника кредитора та надання Товариству з обмеженою відповідальністю "ФК "ЕЛІТ ФІНАНС" статусу стягувача відповідає змісту статей 512, 514 ЦК України та статті 15 Закону України «Про виконавче провадження».

Крім того, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено статтями 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Вибуття первісного кредитора і заміна його новим не скасовує обов`язковості виконання рішення суду, при цьому реалізувати право на примусове стягнення присуджених судом сум можливо лише шляхом заміни сторони стягувача у виконавчому провадженні, оскільки новий кредитор, без вирішення питання про заміну сторони у зобов`язанні, не має права звернутись до органу державної виконавчої служби із заявою про примусове виконання рішення суду.

Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 05 грудня 2018 року у справі № 643/4902/14-ц (провадження № 61-26197св18), від 31 жовтня 2018 року у справі № 201/8548/16-ц (провадження № 61-16059св18), від 15 серпня 2018 року у справі № 190/2119/14-ц (провадження № 61-20171св18), від 15 травня 2019 року у справі № 370/2464/17 (провадження № 61-39193св18) та від 29 березня 2021 року у справі № 2-5356/10 (провадження № 61-17987св20).

Судом встановлено, що відповідно до договору про відступлення права вимоги №GL48N718070_А_3 від 04.08.2020 між ПАТ «КБ «НАДРА» та ТОВ "ФК "ДНІПРОФІНАНСГРУП", до останнього перейшло право вимоги, що виникло з кредитного договору№07/12/2007/840-АП/128 від 07.12.2007.

Відповідно до договору про відступлення права вимоги № GL48N718070_А 102 від 20.08.2020 між ТОВ "ФК " ДНІПРОФІНАНСГРУП та ТОВ «ФІНАНС ПРОПЕРТІ ГРУПП до останнього перейшло право вимоги, що виникло з кредитного договору №07/12/2007/840-АП/128 від 07.12.2007; відповідно до договору про відступлення права вимоги № Б/Н 26.08.2020 між ТОВ «ФІНАНС ПРОПЕРТІ ГРУПП та ТОВ "ФК "ЕЛІТ ФІНАНС", до останнього перейшло право вимоги, що виникло з кредитного договору№07/12/2007/840-АП/128 від 07.12.2007.

Встановивши факт відступлення права вимоги за кредитним договором №07/12/2007/840-АП/128 від 07.12.2007 і враховуючи наведені вище висновки Верховного Суду щодо застосування норм права до подібних правовідносин, колегія суддів вважає, що передання кредитором своїх прав іншій особі за договором відступлення прав вимоги є матеріальним правонаступництвом і такий правонаступник кредитора має право звертатись до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження з наданням йому статусу сторони виконавчого провадження, що є підставою, передбаченою частиною п`ятою статті 15 Закону України «Про виконавче провадження», для заміни стягувача у справі.

За таких обставин суд першої інстанції, дійшов обґрунтованого висновку про задоволення заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Еліт Фінанс», замінивши стягувача ПАТ «КБ «Надра» на ТОВ «ФК «Еліт Фінанс», оскільки звернення правонаступника кредитора із заявою про надання йому статусу сторони виконавчого провадження відповідає змісту статей 512, 514 ЦК України, статті 442 ЦПК України та статті 15 Закону України «Про виконавче провадження».

Крім того, колегія суддів звертає увагу, що Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 16 лютого 2021 року № 911/3411/14 зазначила, що закінчення виконавчого провадження, у тому числі й у випадку фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом, не виключає подальшого існування процесуальних правомочностей учасника справи в межах судового провадження, тож не має наслідком заборону здійснення процесуального правонаступництва щодо них. Питання процесуального правонаступництва у всіх випадках вирішується судом, який при його вирішенні повинен дослідити по суті обставини та підстави правонаступництва. Таким чином, заміна сторони правонаступником можлива і після закриття виконавчого провадження у зв`язку з його виконанням.

Отже, повно та всебічно дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, які оцінено на предмет належності, допустимості, достатності та взаємного зв`язку, суд першої інстанції, дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для задоволення заяви про заміну сторони виконавчого провадження.

Вирішуючи заяву в частині видачі дубліката виконавчого листа та поновленення строку пред`явлення його до виконання, суд першої інстанції дійшов висновку про обгрунтованість вимог заявника в цій частині.

Колегія суддів погоджується із такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Звертаючись до суду з заявою, заявник посилався на те, що надані ним докази підтверджують, що оригінали виконавчих листів були втрачені, що було зумовлено припиненням діяльності відділення ПАТ КБ «Надра», а тому заявник позбавлений законних прав щодо пред`явлення зазначених виконавчих листів на примусове виконання в межах встановленого строку не з власної вини, тому є всі підстави вважати поважними причини пропуску строку пред`явлення виконавчого документу до виконання.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Дублікат - це документ, що видається замість втраченого оригіналу та має силу первісного документу. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання.

Пунктом 17.4 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України передбачено, що у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Положення вказаної процесуальної норми не містять безумовного обов`язку суду видати дублікат виконавчого документу, і передбачена можливість видачі такого дублікату (право суду) пов`язується із належним з`ясуванням обставин втрати оригіналу виконавчого листа та додержання строку, встановленого для пред`явлення.

Дублікат виконавчого документа видається замість втраченого оригіналу, лише за наявності достатніх доказів того, що виконавчий документ дійсно втрачено.

Частиною першою статті 433 ЦПК України визначено, що у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Підставою для поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання є факт пропуску стягувачем такого строку з поважних причин.

Як зазначив Верховний Суд в постанові від 23 вересня 2020 року у справі №27/2-3538/10 поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для стягувача отримати та подати у встановлений законом строк виконавчий лист до примусового виконання.

Крім того, поважність причин пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання пов`язана не тільки з часом безпосередньої обізнаності особи про певні обставини (факти порушення її прав), а й з об`єктивною можливістю цієї особи знати про ці обставини. Можливість знати про порушення своїх прав випливає із загальних засад захисту цивільних прав та інтересів, за якими особа, маючи право на захист, здійснює його на власний розсуд у передбачений законом спосіб, що створює в неї цю можливість знайти про посягання на права. Обов`язок доведення часу, з якого особі стало відомо про порушення її права, покладається на заявника.

Згідно висновків, наведених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 серпня 2019 року у справі №2-836/11 у разі пропуску стягувачем строку на пред`явлення виконавчого документа до виконання не створює перешкод для задоволення заяви стягувача про видачу дубліката втраченого виконавчого документа у разі, якщо суд задовольнив заяву стягувача про поновлення пропущеного строку для пред`явлення такого документа до виконання. Тобто, якщо строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання не сплив або суд його поновив, то заява про видачу дубліката цього документа, який втрачений, вважається поданою у межах встановленого для пред`явлення його до виконання строку. Натомість, коли строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання сплив, і суд його не поновив, то за результатами розгляду заяви про видачу дубліката втраченого виконавчого документа суд відмовляє у задоволенні цієї заяви.

Причина пропуску строку є поважною, якщо вона відповідає одночасно таким умовам: це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом або судом строк, це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк, виникла протягом строку, який пропущено та підтверджується належними і допустимими засобами доказування.

Отже, закон пов`язує видачу дубліката виконавчого листа не тільки із його втратою, а в тому числі із дотриманням строку подання відповідної заяви про видачу дубліката.

У статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Частиною першою статті 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України).

Згідно з положеннями частини третьої статті 12 та частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

При вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа у зв`язку з його втратою заявник повинен повідомити суду обставини, за яких виконавчий лист було втрачено, надавши відповідні докази. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання. Дублікат виконавчого листа видається на підставі матеріалів справи та судового рішення, за яким був виданий втрачений виконавчий лист.

Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 22 жовтня 2018 року у справі № 2-824/2009 (провадження № 61-5388св18).

Отже, необхідними умовами для видачі судом дубліката виконавчого листа є, по-перше, його втрата, факт якої має бути підтверджений відповідними документами, а по-друге, звернення із заявою про видачу дубліката виконавчого листа до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого листа до виконання.

При вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа у зв`язку з його втратою заявник повинен подати докази на підтвердження втрати виконавчого листа, а суд має обов`язково перевірити, чи не було виконано рішення суду на підставі якого його видано та чи не втратило судове рішення законної сили.

До заяви про видачу дублікату виконавчого листа мають бути додані: довідка стягувача, державного виконавця чи органу зв`язку про втрату виконавчого листа; при втраті виконавчого листа стягувачем - довідка стягувача, підписана керівником чи заступником керівника та головним (старшим) бухгалтером підприємства, організації, що виконавчий лист втрачено і до виконання не пред`явлено.

До вказаних висновків дійшов Верховний суд в постанові від 04 серпня 2021 року по справі № 755/15023/19.

З матеріалів справи вбачається, що постановою Житомирського РВДВС ГТУЮ у Житомирській області від 02.03.2018 виконавчий лист № 2-72/12 від 03.02.2015 повернуто стягувачу ПАТ «КБ «Банк Надра» на підставі п.7 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження».

Актом про втрату виконавчих листів від 04.08.2020 підтверджується, що зазначений виконавчий лист стягувачем був втрачений.

Отже, вирішуючи спір суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про наявність підстав для видачі дубліката виконавчого листі.

Статтею 22 Закону України «Про виконавче провадження» №606-XIV, в редакції, яка діяла на час видачі виконавчого листа передбачено, що виконавчі документи можуть бути пред`явлені до виконання протягом року, якщо інше не передбачено законом. Строки, зазначені у частині першій цієї статті, встановлюються для виконання судових рішень - з наступного дня після набрання рішенням законної сили чи закінчення строку, встановленого у разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а в разі якщо судове рішення підлягає негайному виконанню, - з наступного дня після його постановлення.

05 жовтня 2016 року набрав чинності Закон України «Про виконавче провадження» №1404-VIII від 02 червня 2016 року, а Закон України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року втратив чинність.

Частиною 1 ст.12 Закону України «Про виконавче провадження» №1404-VIII від 02 червня 2016 року встановлено, що виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Частинами 4 і 5 зазначеної статті передбачено, що у разі пред`явлення виконавчого документа до виконання строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються, при цьому у разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення.

Згідно з п.п.5, 7 Прикінцевих та перехідних положеннях Закону України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені цим Законом. Після набрання чинності цим Законом виконавчі дії здійснюються відповідно до цього Закону.

Виходячи з системного аналізу вимог Закону України «Про виконавче провадження» №1404-VIIIвід 02 червня 2016 року та п.5 Розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені цим Законом (протягом 3-х років), тобто має місце пряма вказівка законодавця про надання зворотної дії в часі положенню щодо поширення 3-х річного строку пред`явлення виконавчих листів до виконання, які були видані до 05 жовтня 2016 року, а не лише після набрання чинності Закону від 02 червня 2016 року.

Аналогічні висновки містяться у постановах Верховного Суду від 06 серпня 2018 року у справі №910/7155/14, від 28 грудня 2018 року у справі №910/11424/15, від 20 травня 2019 року у справі №904/10285/15.

Пунктом 7 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавчий документ повертається стягувачу, якщо боржник - фізична особа (крім випадків, коли виконанню підлягають виконавчі документи про стягнення аліментів, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом чи іншим ушкодженням здоров`я, у зв`язку із втратою годувальника, а також виконавчі документи про відібрання дитини) чи транспортні засоби боржника, розшук яких здійснювався поліцією, не виявлені протягом року з дня оголошення розшуку.

Відповідно до ч.5 ст.37 вказаного Закону повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред`явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 12 цього Закону.

З матеріалів справи вбачається, що постановою старшого державного виконавця Житомирського РВДВС ГТУЮ у Житомирській області Четвертухою О.В. від 02.03.2018 виконавчий лист № 2-72/12 від 03.02.2015 закінчено та повернуто стягувачу ПАТ «КБ «Банк Надра» закінчено на підставі п.7 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження».

Із заявою про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку його пред`явлення, ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» звернулося 16.12.2020.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що на момент подачі заяви про видачу дубліката виконавчого листа відносно ОСОБА_5 строк пред`явлення його до виконання не сплинув, а відтак наявні підстави для видачі дубліката виконавчого листа відносно боржника ОСОБА_6 без поновлення строку для його виконання, оскільки він не пропущений.

Разом із тим, колегія суддів зазначає, що суд першої інстанції обгрунтовано поновив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання з огляду на тривалий строк розгляду питання судом першої інстанції (із 18.02.2020 по 14.04.2021), що зумовило пропуск зазначеного вище строку для реалізації прав стягувача.

Окрім того втрата виконавчого документа була перешкодою для своєчасного пред`явлення його до виконання.

Доводи в апеляційній скарзі ОСОБА_4 про те, що її судом не було повідомлено про дату та час розгляду заяви, чим було позбавлено її можливості брати участь у судовому розгляді, подавати свої заперечення, суд апеляційної інстанції відхиляє, оскільки неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення даної справи (ст. 433, 442 ЦПК України).

Посилання в мотивах апеляційної скарги на практику судів апеляційної інстанції не є прийнятною в розумінні положень ч. 4 ст. 263 ЦПК України ЦПК України, яка передбачає, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Виходячи із наведеного, колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції постановлена із дотриманням норм чинного матеріального та процесуального законодавства, які судом правильно застосовані, а тому підстави для її скасуванні відсутні.

Керуючись ст.ст.259,268,367,368,374,375,381-384, 390,391ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Ухвалу Житомирського районного суду Житомирської області від 14 квітня 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та в частині заміни сторони (стягувача) виконавчого провадження і видачі дубліката виконавчого документа може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 20.08.2021.

Головуючий Судді