Справа № 467/424/21
Провадження № 2/467/222/21
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18.08.2021 року Арбузинський районний суд Миколаївської області в складі: головуючого - судді Кологривої Т.М.,
за участю секретаря судового засідання Романенко Т.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Арбузинка цивільну справу за позовною заявою, поданою адвокатом Гаврилюк Тетяною Андріївною в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору купівлі-продажу нерухомого майна дійсним
В С Т А Н О В И В:
У травні 2021 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовною заявою в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на житловий будинок.
В ході розгляду справи позивач змінила позовні вимоги та прохала визнати дійним договір куплі-продажу нерухомого майна, мотивуючи свої вимоги тим, що 25 червня 1999 року між позивачем ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_2 було укладено договір про купівлю-продаж будинку АДРЕСА_1 . Дана угода була зареєстрована Южноукраїнською філією Універсальної товарної біржі «Нерухомість-Н» за № 123 25 червня 1999 року. Після укладення договору сторони здійснили всі дії щодо його виконання. Після укладення Договору купівлі-продажу нерухомого майна, відповідач звільнила проданий будинок, віддала ключі та знялася з реєстрації за вказаною адресою, однак відмовилася від нотаріального посвідчення угоди. Посилаючись на ці обставини, позивач прохала визнати дійсним договір купівлі-продажу будинку АДРЕСА_1 .
Ухвалою суду від 18 серпня 2021 року позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на житловий будинок залишені без розгляду.
Позивач в судове засідання не з`явилася, від представника позивача до суду надійшла заява про підтримання позовних вимог та розгляд справи за відсутності позивача та її представника.
Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного.
Як вбачається з матеріалів справи, 25 червня 1999 року між позивачем ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_2 було укладено договір про купівлю-продаж будинку АДРЕСА_1 . Дана угода була зареєстрована Южноукраїнською філією Універсальної товарної біржі «Нерухомість-Н» за № 123 25 червня 1999 року.
Будинок АДРЕСА_1 на момент продажу належав відповідачу ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу нерухомого майна № 454 від 22 квітня 1996 року, посвідченого державним нотаріусом Арбузинської державної нотаріальної контори Миколаївської області та зареєстрованого 26 травня 1999 року в Арбузинському БТІ за № 195 кн.2.
ОСОБА_4 , як покупець, сплатила продавцю належну за договором покупну ціну, а ОСОБА_2 отримала гроші та передала будинок у її розпорядження.
Тобто, була досягнута згода з усіх необхідних та суттєвих умов угоди та відбулося її виконання.
Відповідно до листа Арбузинського КП БТІ від 27 травня 2021 року за вихідним № 31, право власності на житловий будинок, який розташований по АДРЕСА_1 станом на 31 грудня 2012 року зареєстроване в реєстрову книгу № 2 за реєстровим № 195 від 15 вересня 1999 року за ОСОБА_1 на підставі договору № 123 купівлі-продажу нерухомого майна, посвідченого Южноукраїнською філією Універсальної товарної біржі «Нерухомість-Н» від 25 червня 1999 року.
Згідно з застереженнями, що містяться в ст. 5 ЦК України та п. 4 Прикінцевих та Перехідних Положень ЦК, правовий статус майна, а також права та обов`язки суб`єктів цивільних правовідносин щодо цього майна визначаються нормами матеріального права, які були чинними на час його створення або набуття.
Положеннями ст. 42 ЦК УРСР 1963 року, який має застосовуватися до спірних правовідносин, дозволялося укладення цивільно-правових угод у вигляді усної та письмової форми ( простої або нотаріальної ).
Згідно з вимогами ст. 227 ЦК України 1963 року договір купівлі-продажу житлового будинку, повинен бути укладений у письмовій формі з обов`язковим нотаріальним посвідченням.
Невиконання цих вимог, тягне недійсність такої угоди із застосуванням наслідків реституції, передбачених ч. 2 ст. 48 ЦК 1963 року.
В той же час, відповідно до правил ст. 15 Закону України «Про товарні біржі» угоди, які укладені учасниками біржі щодо купівлі-продажу товарів або об`єктів нерухомості, допущених до обігу на товарній біржі та зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню. Така угода вважається укладеною з моменту її реєстрації на біржі.
На даний час біржа ліквідована як юридична особа, а ОСОБА_2 виїхала з місця проживання в невідомому напрямку. За таких обставин позивач позбавлений можливості нотаріального посвідчення угоди.
Відповідно до приписів ч. 2 ст. 47 ЦК України 1963 року, якщо одна із сторін повністю, або частково виконала угоду, а друга сторона ухиляється від її нотаріального оформлення, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду визнати угоду дійсною.
На підставі викладеного суд вважає, що позовні вимоги щодо визнання угоди дійсною є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Згідно з ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Позивачем при подачі позову оплачено позовні вимоги судовим збором у розмірі 1370 грн.04 к.
Оскільки позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню, тому на підставі ст. 141 ЦПК України сплачені позивачем судові витрати у сумі 1370 грн.04 к. судового збору, виходячи з принципу пропорційності до задоволених позовних вимог, слід компенсувати позивачу за рахунок відповідача ОСОБА_2 .
Керуючись ст.ст. 4, 6, 10, 12, 13, 76-81, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд
Позовну заяву, подану адвокатом Гаврилюк Тетяною Андріївною в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору купівлі-продажу нерухомого майна дійсним задовольнити.
Визнати дійсним договір купівлі-продажу нерухомого майна - будинку АДРЕСА_1 , укладений 25 червня 1999 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований Южноукраїнською філією Універсальної товарної біржі «Нерухомість-Н» за № 123 25 червня 1999 року, за яким ОСОБА_2 продала, а ОСОБА_1 купила будинок АДРЕСА_1 .
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір у розмірі 1370 (одна тисяча триста сімдесят) грн.04 к.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду може бути оскаржене позивачем до Миколаївського апеляційного суду через Арбузинський районний суд Миколаївської області на протязі 30 днів з дня отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Т.М.Кологрива