ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2/753/967/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" липня 2021 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Каліушка Ф.А.

при секретарі Постаноговій І.О.

за участю:

позивач не з`явилась;

відповідачі не з`явились;

треті особи не з`явились;

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Києві у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору - Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Сташкової Анастасії Григорівни, Оболонського районного у місті Києві відділу державної реєстрації актів цивільного стану центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про встановлення факту батьківства -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів, мотивуючи свої вимоги наступним. Починаючи з 1995 року мати позивача ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та покійний ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживали разом та були поєднані спільним побутом без реєстрації шлюбу, в результаті чого ІНФОРМАЦІЯ_3 народився позивач. 29.02.1996 року мати зареєструвала народження у відділі реєстрації актів громадянського стану Оболонського районного управління юстиції у м. Києві. Прізвище, ім`я та по батькові позивача у Книзі реєстрації народжень було записано відповідно до частини першої статті 55 Кодексу про шлюб та сім`ю України за вказівкою матері. В подальшому ОСОБА_5 почав проживати у шлюбі з іншою сім`єю. За життя ОСОБА_5 визнавав себе батьком ОСОБА_1 та підтримував матеріально.

В 2003 році ОСОБА_5 розірвав шлюб та знову почав проживати з ОСОБА_4 . Так, проживаючи разом за адресою: АДРЕСА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_5 помер.

За життя, під час проживання разом батьком позивача набуте майно, яке підлягає спадкуванню.

У зв`язку з тим, що ОСОБА_4 та ОСОБА_5 не реєстрували шлюб, а позивач офіційно не зареєстрований як його син, у позивача виникла потреба у встановленні факту батьківства ОСОБА_5 відносно нього, що дасть можливість виступати спадкоємцем майна померлого. В зв`язку з чим позивач звернувся до суду з даним позовом про встановлення факту батьківства.

Позивач в судове засідання не з`явився, до початку розгляду справи надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Відповідачі у судове засідання не з`явилися, до початку розгляду справи подали до суду заяви про розгляд справи за їх відсутності.

Представники третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору - Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Сташкової Анастасії Григорівни та Оболонського районного у місті Києві відділу державної реєстрації актів цивільного стану центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) в засідання не з`явились, просили розглянути справу за відсутності представників останніх.

Відзиви на позовну заяву, в порядку ст. 178 Цивільного процесуального кодексу України (далі по тексту - ЦПК України) відповідачами подано не було, натомість у відповідності до ч. 1 ст. 206 цього Кодексу, відповідачами подано заяви в яких останні визнають заявлені позивачем вимоги і не заперечують проти ухвалення судом рішення про задоволення позову.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_4 помер ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , після смерті якого відкрилася спадщина на належне йому майно.

Пленум Верховного Суду України у п. 3 постанови від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснив, що судам при розгляді справ про встановлення батьківства щодо дитини, яка народилася до 01 січня 2004 року , необхідно застосовувати відповідні норми КпШС України, беручи до уваги всі докази, що достовірно підтверджують визнання відповідачем батьківства, в їх сукупності, зокрема, спільне проживання й ведення спільного господарства відповідачем та матір`ю дитини до її народження, спільне виховання або утримання ними дитини.

У п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №5 «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» із змінами, передбачено, що суд розглядає заяви про встановлення факту батьківства в разі смерті особи, яку заявник вважає батьком дитини, і вирішує їх з урахуванням обставин, передбачених ст. 53 КпШС. Заяви про встановлення фактів батьківства розглядаються судом, якщо у свідоцтві про народження певна особа не вказана батьком дитини (наприклад, відповідно до ст. 55 КпШС запис про батька дитини проведено за вказівкою матері, яка не перебувала у шлюбі, або ж такий запис зовсім відсутній), і можуть бути подані матір`ю, опікуном чи піклувальником дитини або самою дитиною після досягнення повноліття.

Відповідно до чч. 2,3 ст. 53 КпШС України 1969 року, батьківство може бути встановлено у судовому порядку за заявою дитини по досягненню нею повноліття у випадку народження дитини у батьків, які не перебували у шлюбі, при відсутності спільної заяви батьків до ЗАГСу.

Статтею 53 КпШС України зазначено, що при встановленні батьківства суд бере до уваги спільне проживання та ведення спільного господарства матір`ю дитини і відповідачем до народження дитини, або спільне виховання чи утримання ними дитини, або докази, що з достовірністю підтверджують визнання відповідачем батьківства.

Той факт, що померлий ОСОБА_5 визнавав своє батьківство відносно позивача, підтверджується спільними фото та чеками про грошові перекази, які наявні у матеріалах справи та досліджені судом.

Згідно витягу з ЄРДР за №0008489 від 20.11.2019 року встановлено, що ОСОБА_5 на момент смерті проживав за адресою АДРЕСА_2 , що дає можливість зробити висновок, що померлий фактично проживав з позивачем.

Крім того, в рамках даної справи проведено судово-медичну експертизу, згідно висновку якої вірогідність підтвердження біологічного батьківства ОСОБА_5 відносно ОСОБА_1 складає величину не менш ніж 99,99%, що свідчить про практичне доведення біологічного батьківства.

Відповідно до ч. 1 ст. 206 ЦПК України відповідач має право визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. А згідно з частиною 4 цієї статті у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Частиною 3 ст. 200 ЦПК України визначено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Оцінюючи належність, допустимість а також достатній зв`язок доказів у їх сукупності та те, що дії відповідачів стосовно визнання позову не суперечать закону та не порушують прав, свобод та інтересів інших осіб, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись стст. 3, 21 СК України, стст. 4, 10, 12-13, 76-80, 200, 206, 263-265, 268, 319 ЦПК України, стст. 53; 55 КпШС, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору - Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Сташкової Анастасії Григорівни, Оболонського районного у місті Києві відділу державної реєстрації актів цивільного стану центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про встановлення факту батьківства - задовольнити.

Встановити факт батьківства, а саме, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , був батьком ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ), який народився ІНФОРМАЦІЯ_6 в м. Києві.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд м. Києва шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його складання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

СУДДЯ: КАЛІУШКО Ф.А.