Справа № 127/3353/20
Провадження 2-сз/127/121/21
УХВАЛА

18 серпня 2021 року м. Вінниця

Вінницький міський суду Вінницької області у складі судді Іщук Т.П., розглянувши заяву ОСОБА_1 про повернення сплаченого судового збору,

ВСТАНОВИВ:

В лютому 2020 року ОСОБА_1 звернувся до Вінницького міського суду Вінницької області з позовною заявою державного реєстратор прав на нерухоме майно Вінницької філії комунального підприємства «Агенція адміністративних послуг» Козловського М.С., за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних предмет спору, на стороні відповідача ОСОБА_2 , про визнання рішення державного реєстратора протиправним та скасування державної реєстрації прав на нерухоме майно.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 12 лютого 2020 року позовна заява передана за підсудністю до Вінницького районного суду Вінницької області.

11 серпня 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Вінницького міського суду Вінницької області з заявою про повернення сплаченого судового збору за вказаним позовом.

Дослідивши подану заяву, суд дійшов висновку, що вона підлягає направленню для розгляду до повноважного суду, якому згідно ухвали Вінницького міського суду Вінницької області від 12 лютого 2020 року за підсудністю було передано справу, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 133 ЦПК України, розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Статтею 7 Закону України «Про судовий збір» передбачено підстави повернення за ухвалою суду сплаченої суми судового збору за клопотанням особи, яка його сплатила.

Так, сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі:

1) зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом;

2) повернення заяви або скарги;

3) відмови у відкритті провадження у справі в суді першої інстанції, апеляційного та касаційного провадження у справі;

4) залишення заяви або скарги без розгляду (крім випадків, якщо такі заяви або скарги залишені без розгляду у зв`язку з повторним неприбуттям або залишенням позивачем судового засідання без поважних причин та неподання заяви про розгляд справи за його відсутності, або неподання позивачем витребуваних судом матеріалів, або за його заявою (клопотанням);

5) закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Тобто, як слідує зі змісту цієї статті, вирішення питання повернення судового збору залежить від результатів розгляду позовної заяви.

Відповідно до роз`яснень, викладених в п. 42, 44 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року № 10, статтею 7 Закону № 3674-VI врегульовано загальні питання повернення сплачених сум судового збору з підстав, визначених цією статтею, і перелік яких є вичерпним. Питання про повернення сплаченої суми судового збору вирішується судом за результатами розгляду справи за клопотанням особи, яка його сплатила, що відповідає принципу диспозитивності цивільного судочинства (частина перша статті 7 Закону № 3674-VI "Про судовий збір"). Про таке повернення зазначається: в ухвалі, якою заява повертається або відмовляється у відкритті провадження у справі, за подання якої сплачується судовий збір; у резолютивній частині судового рішення, яким закінчується розгляд справи по суті (при цьому в його мотивувальній частині наводяться підстави повернення сум судового збору згідно із Законом № 3674-VI); в ухвалі про повернення сум судового збору, постановленій як окремий процесуальний документ.

Питання щодо повернення сплаченої суми судового збору в будь-якому разі вирішується судом, який вирішував питання, пов`язані з відкриттям провадження у справі, чи розглядав справу, навіть якщо таку сплату помилково здійснено не за місцем розгляду справи.

З наведеного слідує, що визначальним для вирішення питання про повернення судового збору є компетенція суду повноважного розглядати саму справу, за якою сплачувався судовий збір, тобто вирішується судом, в провадженні якого перебувала справа за результатом її розгляду і не залежить від обставин про те, на рахунок якого суду здійснено сплату судового збору, адже зарахування здійснюється до спеціального фонду Державного бюджету України (п. 42 роз`яснень вказаної Постанови).

Зважаючи, що позовна заява ОСОБА_1 передана за підсудністю до Вінницького районного суду Вінницької області Вінницький міський суд Вінницької області позбавлений можливості розглядати подану заяву та вирішувати питання про повернення судового збору, з огляду на відсутність у нього в провадженні матеріалів позовної заяви.

Згідно п.1 ч.1 ст. 31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що заява про повернення судового збору підлягає передачі до вказаного суду, тобто за місцем розгляду справи.

На підставі викладеного, керуючись ст..7 Закону України «Про судовий збір», ст. 30, 31, 261, 353 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про повернення сплаченого судового збору передати за підсудністю до Вінницького районного суду Вінницької області (вул. Винниченка, 29, м. Вінниця, 21009).

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. Учасник справи, якому повну ухвалу суду не було вручено у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: