Номер провадження: 22-ц/813/6874/21
Головуючий у першій інстанції Бондар В. Я.
Доповідач Погорєлова С. О.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

13.04.2021 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Одеського апеляційного суду у складі:

головуючого судді: Погорєлової С.О.

суддів: Князюка О.В., Заїкіна А.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про відвід колегії суддів Одеського апеляційного суду у складі Погорєлової С.О., Князюка О.В., Заїкіна А.П. у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Одеська обласна енергопостачальна компанія», Акціонерного товариства «ДТЕК Одеські Електромережі» про визнання дій та бездіяльності неправомірними та стягнення матеріальної та моральної шкоди, -

встановила:

У грудні 2019 році ОСОБА_1 звернувся до суду першої інстанції з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Одеська обласна енергопостачальна компанія», Акціонерного товариства «Одесаобленерго» про визнання дій та бездіяльності неправомірними та стягнення матеріальної та моральної шкоди.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 25 червня 2018 року позивач зателефонував в Центральний РЕС, але замість того, щоб прийняти його показники лічильника, співробітниця відчитала позивача за те, що його не можуть застати вдома, а його записи вона не розуміє, надала інший номер телефону та кинула слухавку. Позивач вказував, що, оплачуючи за електричну енергію по квитанції від 26 червня 2018 року за період з 01 листопада 2017 року по 30 червня .2018 року, ОСОБА_1 повторно оплатив за світло за період по квитанції від 14 лютого 2018 року на суму 210,60 грн., про яку він забувся. У зв`язку із переплатою та іншими претензіями, позивач 05 жовтня 2018 року звернувся до директора ТОВ «Одесаобленерго» з письмовою заявою. Станом на 09 листопада 2018 року у позивача наявна заборгованість у розмірі 44,78 грн., тому його переплату у розмірі 210,60 грн. враховано не було. Повну відповідь на його звернення ОСОБА_1 не отримав. Пізніше, його вірні показники не захотіли записувати, адже контролер уже вніс дані, з чим позивач не погодився, адже проживає один та контролера не бачив.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 30 листопада 2020 року позов ОСОБА_1 було залишено без задоволення.

Вказане рішення суду було оскаржене у апеляційному порядку ОСОБА_1 .

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 19 березня 2021 року поновлено ОСОБА_1 строк на оскарження на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 30 листопада 2020 року. Відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 30 листопада 2020 року.

Зупинено дію рішення Приморського районного суду м. Одеси від 30 листопада 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Одеська обласна енергопостачальна компанія», Акціонерного товариства «ДТЕК Одеські Електромережі» про визнання дій та бездіяльності неправомірними та стягнення матеріальної та моральної шкоди.

Розгляд справи ухвалено здійснювати за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими для апеляційного розгляду, без повідомлення учасників справи.

Надіслано копію ухвали про відкриття апеляційного провадження учасникам судового провадження разом з копією апеляційної скарги та доданих до неї матеріалів, та надано учасникам справи строк для подачі відзиву на апеляційну скаргу в письмовій формі до 19 квітня 2021 року.

08 квітня 2021 року до суду апеляційної інстанції від ОСОБА_1 надійшла заява про відвід колегії суддів Одеського апеляційного суду Погорєлової С.О., Князюка О.В., Заїкіна А.П., яка була заявлена з підстав того, що, на думку заявника, вказана колегія суддів при постановленні ухвали Одеського апеляційного суду від 19 березня 2021 року проігнорувала матеріали справи, не прийняла до уваги важливі вимоги ОСОБА_1 , викладені у перших двох абзацах апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, та перших двох абзацах доповнень до апеляційної скарги від 15 лютого 2021 року. Як зазначає заявник, вказана ухвала суду апеляційної інстанції грубо порушує його права та надає останньому право заявити відвід колегії суддів Одеського апеляційного суду у складі Погорєлової С.О., Князюка О.В., Заїкіна А.П.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 36 ЦПК України, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених ст. 37 ЦПК України. До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя.

За правилами п. 4 ст. 36 ЦПК України, незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічна думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

Із доводів заяви ОСОБА_1 про відвід колегії суддів Одеського апеляційного суду Погорєлової С.О., Князюка О.В., Заїкіна А.П. вбачається, що підставами для відводу є, на думку заявника, грубе порушення його прав при постановленні Одеським апеляційним судом ухвали від 19 березня 2021 року, якою поновлено ОСОБА_1 строк на оскарження на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 30 листопада 2020 року та відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення суду першої інстанції.

Таким чином, доводи заяви про відвід свідчать про незгоду ОСОБА_1 із ухвалою суду апеляційної інстанції, однак, як вказувалось вище, незгода сторони із процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічна думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

З урахуванням викладеного, колегія суддів доходить до висновку, що доводи, викладені ОСОБА_1 у заяві про відвід колегії суддів Одеського апеляційного суду Погорєлової С.О., Князюка О.В., Заїкіна А.П., засновані на припущеннях і не підтверджені жодним належним, допустимим та достатнім доказом, з якого можна було б дійти висновку про упередженість вказаних суддів Одеського апеляційного суду, їх необ`єктивності при розгляді даної цивільної справи.

Практика Європейського суду з прав людини свідчить, що при об`єктивному підході до встановлення наявності упередженості суду (суддів) повинно бути визначено окремо від поведінки судді, чи існують очевидні факти, що можуть поставити під сумнів його безсторонність. Коли це стосується органу, який засідає як суд присяжних, то визначається, окремо від персональної поведінки його членів, чи існують явні факти, що ставлять під сумнів неупередженість органу в цілому. Так само й у вирішенні питання щодо існування легітимних причин сумнівів у неупередженості конкретного судді (п. 45-50 рішення ЄСПЛ у справі «Морель проти Франції»; п. 23 рішення ЄСПЛ у справі «Пескадор Валеро проти Іспанії») або органу, що засідає у вигляді суду присяжних (п. 40 рішення ЄСПЛ у справі «Лука проти Румунії»), позиція зацікавленої сторони є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є наявність обґрунтованості сумніву в неупередженості суду (п. 44 рішення ЄСПЛ у справі «Ветштайн проти Швейцарії»; п. 30 рішення ЄСПЛ у справі «Пабла Кю проти Фінляндії»; п. 96 рішення ЄСПЛ у справі «Мікалефф проти Мальти»).

Європейським судом з прав людини в рішенні по справі «Білуха проти України» (Заява № 33949/02) від 09 листопада 2006 року зазначено, що «особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного».

Згідно практики ЄСПЛ, несприятлива позиція суду з питань права сама по собі не породжує сумнівів в неупередженості (Castillo Algar 44). Сумніви мають бути засновані на фактичних обставинах; неприпустимими є гіпотези про можливий розвиток подій (Bulut).

Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Згідно ч.3 ст. 40 ЦПК України, якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Керуючись ст. ст. 36-40, 268 ЦПК України, колегія суддів,-

ухвалила:

Визнати відвід, заявлений ОСОБА_1 колегії суддів Одеського апеляційного суду у складі Погорєлової С.О., Князюка О.В., Заїкіна А.П., - необґрунтованим.

Справу передати до канцелярії Одеського апеляційного суду для виконання вимог, передбачених ч. 3 ст. 40 ЦПК України.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий С.О. Погорєлова

Судді О.В. Князюк

А.П. Заїкін