Справа № 202/6994/19
Провадження № 2-зз/202/16/21
ІНДУСТРІАЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
УХВАЛА

17 серпня 2021 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська у складі: головуючого судді: Бєсєди Г.В., за участю секретаря судового засідання: Голобородько О.М., представника третьої особи: Гапонець А.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа: ОСОБА_1 про визнання договору дарування земельної ділянки удаваним, визнання земельної ділянки та садового будинку спільною сумісною власністю подружжя, стягнення 1/2 вартості земельної ділянки та садового будинку, -

В С Т А Н О В И В:

Представник ОСОБА_1 звернувся до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська з заявою про скасування заходів забезпечення позову, в якій просить скасувати заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 19.11.2020 року у справі № 202/6994/19, а саме скасувати заборону відчужувати у будь-який спосіб земельну ділянку кадастровий №:04:263:0904, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , площею : 0.061 га, право власності на яку зареєстроване за ОСОБА_1 .

В обґрунтування зазначеної заяви зазначає, що підстави для заборони відчуження земельної ділянки наразі відсутні, оскільки підстави заходів забезпечення позову відпали у зв`язку із зміною позивачем предмету позову.

Представник ОСОБА_1 обставини викладені в заяві підтримав та просив заяву задовольнити.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явилися, повідомлялися належним чином про час та місце розгляду справи.

Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного.

Як вбачається з матеріалів справи позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа ОСОБА_1 про визнання договору дарування земельної ділянки удаваним, визнання земельної ділянки та садового будинку спільною сумісною власністю подружжя, стягнення Ѕ вартості земельної ділянки та садового будинку. У поданій позовній заяві, в уточнюючій позовній заяві позивач просив:

- визнати договір дарування земельної ділянки від 14 серпня 2017 року, зареєстрований в реєстрі за № 1836 та посвідчений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Шрамко В.В., удаваним та таким, що укладений з метою приховання договору купівлі-продажу земельної ділянки;

- визнати земельну ділянку № 5-114, загальною площею 0,0610 га, кадастровий номер :04:263:0904, за адресою: Дніпропетровська обл., м. Дніпро, Індустріальний район, Золотий ренет садівниче товариство, спільною сумісною власністю подружжя;

- визнати за ним право власності на 1/2 частину земельну ділянку № 5-114, загальною площею 0,0610 га, кадастровий номер :04:263:0904, за адресою: Дніпропетровська обл., м. Дніпро, Індустріальний район, Золотий ренет садівниче товариство;

- визнати садовий будинок з господарськими будівлями і спорудами, а саме: садовий будинок А-1, загальною площею 28,5 кв.м (коридор площею 3,3 кв.м.; санвузол площею 5,2 кв.м.; кімната площею 12,8 кв.м.; топочна площею 7,2 кв.м.), ганок-а; сарай (тимчас.) - Б; споруди № 1-5,І, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

- стягнути на його користь 1/2 частини вартості вищевказаної земельної ділянки у сумі 29000 грн., а також 1/2 частину вартості зазначеного садового будинку у сумі 79280 грн., а всього 108280 грн.

У листопаді 2020 року ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою, в якій просив забезпечити його позов шляхом накладення арешту на земельну ділянку кадастровий номер :04:263:0904, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , площею 0,061 га, право власності на яку зареєстроване за ОСОБА_1 , заборонити її відчуження та будь-яке інше розпорядження; заборонити будь-яким особам вчиняти певні дії із земельною ділянкою та безпосередньо на земельній ділянці, передавати її в оренду, заставу, користування або передавати майно відповідачеві чи використовувати щодо нього інші зобов`язання на час розгляду справи в суді. Заява мотивована тим, що після подання ним позовної заяви, а саме 15 жовтня 2020 року, ОСОБА_3 відчужила спірну земельну ділянку на користь ОСОБА_1 , отже невжиття заходів забезпечення позову значно ускладнить або зробить неможливим виконання можливого рішення суду.

Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 19.11.2020 року заборонено відчужувати у будь-який спосіб земельну ділянку кадастровий №:04:263:0904, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , площею : 0.061 га, право власності на яку зареєстроване за ОСОБА_1 .

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 10.03.2021 року ухвалу Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 19.11.2020 року залишено без змін.

Відповідно до ч.1-2 ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

Відповідно до ч. 1 п. 2 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується забороною вчиняти певні дії.

Відповідно до ч. 3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до роз`яснень п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку з застосуванням відповідних заходів.

Цивільний процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову. Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути постановлено тільки відповідно до заявлених позовних вимог. Заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може привести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Відповідно до ч. 1, 2, 4, 6 статті 158 ЦПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи. Клопотання про скасування заходів забезпечення позову розглядається в судовому засіданні не пізніше п`яти днів з дня надходження його до суду. За результатами розгляду клопотання про скасування заходів забезпечення позову,вжитих судом, постановляється ухвала. Відмова у скасуванні забезпечення позову не перешкоджає повторному зверненню з таким самим клопотанням при появі нових обставин, що обґрунтовують необхідність скасування забезпечення позову.

Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22 грудня 2006 року № 9, заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті. Зважаючи на це, суд при задоволенні позову не вправі скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба в забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились обставини, що зумовили його застосування.

Тобто, суд наділений правом скасувати заходи забезпечення позову лише за умови, коли відпали підстави, з якими закон пов`язує можливість застосування таких заходів.

На даний час цивільна справа № 202/6994/19 по суті не розглянута.

З матеріалів справи вбачається, що між сторонами дійсно існує спір з приводу земельної ділянки кадастровий номер :04:263:0904.

Згідно уточненої позовної заяви від 09.06.2021 року ОСОБА_2 доповнив позовні вимоги, а саме просив суд визнати договір дарування земельної ділянки удаваним, визнати земельну ділянку та садовий будинок спільною сумісною власністю подружжя, стягнети 1/2 вартості земельної ділянки та садового будинку.

Враховуючи зазначене предмет позову після застосування заходів забезпечення не змінено, а тому посилання представника ОСОБА_1 є необґрунтованими.

Отже, оскільки на даний час, між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , ОСОБА_4 існує спір з-приводу земельної ділянки та який судом наразі ще не вирішено, скасування заходів забезпечення позову є передчасним.

Доказів на підтвердження зміни обставин, що стали підставою для забезпечення позову, заявником не представлено, у зв`язку із чим заява ОСОБА_1 не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 158, 259-260 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа: ОСОБА_1 про визнання договору дарування земельної ділянки удаваним, визнання земельної ділянки та садового будинку спільною сумісною власністю подружжя, стягнення 1/2 вартості земельної ділянки та садового будинку відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Ухвала суду набирає законної сили після закінчення зазначених вище строків, або після перегляду ухвали в апеляційному порядку, якщо її не скасовано.

Повний текст ухвали складено 25.08.2021 року.

Суддя Г.В. Бєсєда