Справа № 277/675/20
Номер рядка звіту 44
РІШЕННЯ

іменем України

"11" серпня 2021 р. смт Ємільчине

Ємільчинський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді Заполовського В. В.

за участю секретаря с/з Лук`янчук Т. В.

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Ємільчине цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа вієна іншуранс груп» про відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням внаслідок ДТП,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Ємільчинського районного суду Житомирської області з вказаною позовною заявою. Свою позовну заяву позивач обґрунтовує тим, що 30 грудня 2016 року приблизно о 17 годині 00 хвилин, ОСОБА_3 , керуючи в стані алкогольного сп`яніння автомобілем «Citroen jumpi», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись на 85 км + 800 м автодороги Р49 «Майдан Копищанський - Котлярка» між с. Підлуби та смт. Ємільчине Ємільчинського району Житомирської області на заокругленні автодороги із двостороннім рухом, яка має по одній смузі для руху в кожному напрямку, не надав перевагу зустрічному автомобілю «Ford Transit», реєстраційний номер НОМЕР_2 , яким він керував, виїхав на зустрічну смугу руху, де сталося зіткнення автомобілів між їх лівими передніми частинами. У результаті дорожньо-транспортної пригоди він отримав тілесні ушкодження, які в своїй сукупності відносяться до середньої тяжкості тілесних ушкоджень, що спричинили тривалий розлад здоров`я. Причиною даної дорожньо-транспортної пригоди стало порушення ОСОБА_3 Правил дорожнього руху. Ємільчинським районним судом розглядалось кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, яке 28.07.2020 року закрите у зв`язку із закінченням строків давності, а ОСОБА_3 звільнено від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 286 КК України. Цивільний позов у кримінальному провадженні залишено без розгляду та роз`яснено йому право на звернення до суду в порядку цивільного судочинства. У зв`язку з ДТП йому заподіяно значні матеріальні збитки. Так ним сплачено послуги перевізника для доставки йому чистого одягу та всього необхідного для перебування в лікарні з смт. Ємільчине до м. Житомир та повернення з м. Житомира до смт. Ємільчине, потрачено кошти на переїзд до лікарні з смт. Ємільчине в м. Житомир, для проходження лікування 03.01.2017 року та після лікування з м. Житомира в смт. Ємільчине 20.01.2017 року, повторно потрачено кошти на переїзд до лікарні з смт. Ємільчине в м. Житомир, для проходження лікування 18.07.2017 року та після лікування з м. Житомир в смт. Ємільчине 28.07.2017 року. Всього потрачено коштів на послуги перевізника на загальну суму 525,84 грн. При огляді пошкоджених в результаті ДТП транспортних засобів по проханню слідчого, він за свій рахунок наймав автокран та оплатив вартість робіт в сумі 400,00 грн. Крім того у зв`язку з отриманими тілесними ушкодженнями, проходженням тривалого курсу лікування та виведенням з ладу належного йому автомобіля, він повністю, по даний час позбавлений можливості займатися основним видом своєї підприємницької діяльності в сфері надання послуг таксі, оскільки має ліцензією на право здійснення перевезень пасажирів. В силу вищенаведених обставин він не зміг займатися даним видом діяльності і поніс серйозні матеріальні втрати. Приймаючи до уваги, що на протязі 11 місяців, він не має можливості займатися основним видом своєї підприємницької діяльності, він втратив заробіток загальним розміром (3200 х 11) - 35200,00 грн. Відповідно до звіту про оцінку вартості (розміру) збитків, спричинених пошкодженням транспортного засобу «Ford Transit» риноква вартість транспортного засобу «Ford Transit» д.н.з. НОМЕР_3 становить 151099,00 грн, а вартість ремонту становить 855757,38 грн. Таким чином ремонт значно перевищує ринкову вартість, отже є недоцільним. Найвища ціна придатних залишків автомобіля становить 28 000 грн. Враховуючи викладене, з огляду на розмір завданої матеріальної шкоди - 151099,00 грн, вартості технічно справних залишків автомобіля - 28000,00 грн., вважає що ПрАТ «Страхова компанія Княжа вієнна іншуранс груп» повинна сплатити йому як потерпілій особі, 100000,00 грн. втраченої матеріальної шкоди, а ОСОБА_3 повинен сплатити на його користь різницю між сумою майнової шкоди, послугами перевізника, втратою заробітку, послугами автокрана та вартості технічно справних залишків автомобіля, в розмірі 59 224,84 грн. Крім того за наслідками отриманих травм він вимушений був проходити стаціонарне та амбулаторне лікування, в зв`язку з чим, ним були понесені значні матеріальні витрати на придбання медичних препаратів та матеріалів. Всього ним затрачено коштів на лікування, що підтверджується відповідними документами, в сумі 11386,06 грн. Відповідно до полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів страхова сума забезпеченого транспортного засобу «Citroen jumpi», реєстраційний номер НОМЕР_1 за шкоду, заподіяну життю чи здоров`ю складає 200 000,00 грн., франшиза 0 грн. Тому вважає що ПрАТ «Страхова компанія Княжа вієнна іншуранс груп» повинна сплатити на його користь шкоду заподіяну здоров`ю в розмірі 11 386,06 грн. Також ним проведено розрахунок суми страхової виплати з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також трьох процентів річних від простроченої суми та всього нараховано для стягнення з ПрАТ «Страхова компанія Княжа вієнна іншуранс груп» 42 350,00 грн. Крім зазначеного, внаслідок протиправних дій ОСОБА_3 , йому була спричинена також моральна шкода. Наявність моральної шкоди позивач обґрунтовує, тим що ОСОБА_3 своїми діями позбавив його повноцінного життя, чим завдав йому моральних та душевних переживань і страждань. Він мав стабільну роботу, автомобіль який використовував для такої роботи. Завдяки роботі утримував сім`ю, піклувався про матеріальне забезпечення сім`ї. Часто виїжджав з дружиною до своїх дітей, возив їм домашні продукти та овочі. Разом із дружиною вони планували своє життя, піклувались про майбутнє їх дітей та внуків, мали намір зустріти разом з дітьми та внуками Новий рік та різдвяні свята і в одну мить всі сімейні плани обірвались. Таким чином в його свідомості відбулись негативні зміни. Після дорожньо-транспортної пригоди, він залишився без доходів та автомобіля як основного засобу, яким заробляв гроші на утримання сім`ї. Він втратив спокій здобувши болі від отриманих травм. Також спокій втратили його дружина та діти. Він психологічно не може перенести такі страждання, постійно переймається про втрату основного виду заробітку, автомобіля, не може повноцінно жити, спілкуватись з людьми. Це все виражається в поганому настрої, тривозі, напруженості, страху, невпевненості, порушенні сну, сновидіннях негативного характеру, швидкій втомлюваності, виснаженості, погіршенні пам`яті, уваги. Таких душевних страждань він не може позбутись по сьогоднішній день. З приводу такого стану він вимушений був звернутись до Житомирської обласної психіатричної лікарні № 1 для психологічного обстеження. В результаті експериментально-психологічного обстеження, в нього на перший план виступає високий рівень психоемоційного виснаження та тривоги. Самопочуття - незадовільне, швидка втомлюваність, в`ялість. Активність - значно знижена. Настрій - знижений, подавлений. Високий рівень внутрішньої напруги, подавлений стан, дискомфорт, пригніченість, нерішучість, потреба у відчутті безпеки, вразливість, приголомшеність, втрата впевненості у своїх силах, страх, розгубленість, незадоволеність у своєму положенні на даний час, що обумовлено психотравмуючою ситуацією. Знижена самооцінка, знижений темп та рівень працездатності, сум, розпач, чутливість, вразливість, відчуття безсилля, зниження адаптивних можливостей, невротичні прояви. Висока ймовірність реагування на психотравмуючі ситуації загостренням захворювань внутрішніх органів. Враховуючи ступінь завданих йому моральних та душевних страждань у зв`язку із дорожньо-транспортною пригодою з вини ОСОБА_3 , вважає обґрунтованою суму морального відшкодування у розмірі 100000,00 грн. Таким чином позивач з урахуванням збільшених позовних вимог, просить суд стягнути на його користь з ОСОБА_3 завдану йому внаслідок вчинення дорожньо-транспортної пригоди джерелом підвищеної небезпеки матеріальну шкоду у сумі 59 224,84 грн. та моральну шкоду в сумі 100000,00 грн., а всього стягнути грошових коштів на його користь в сумі 159 224, 84 грн., стягнути з Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа вієнна іншуранс груп» на його користь завдану матеріальну шкоду у сумі 100000,00 грн.; 42 350,00 грн. суми страхової виплати з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також трьох процентів річних від простроченої суми та 11 386,06 грн. шкоди заподіяної здоров`ю, а всього стягнути грошових коштів на мою користь в сумі 153736,06 грн. Відповідач ОСОБА_3 надав суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що в матеріалах справи відсутні належні докази, які б однозначно свідчили про наявність його вини в заподіянні шкоди позивачу. ДТП мало місце 30.12.2016 року, натомість з виписки із медичної карти № 291 Житомирської міської лікарні № 1 доданої до позовної заяви слідує, що на стаціонарне лікування до вказаної лікарні позивач потрапив лише 03.01.2017 року, тобто через чотири дні після ДТП. Будь-яких виписних епікрізів щодо підтвердження перебування позивача у Ємільчинській лікарні (або будь-якій іншій) у період з 30.12.2016 року по 03.01.2017 року до позову не додано. Де вказаний проміжок часу перебував позивач у позовній заяві також не вказується. Крім того, відповідач не погоджується із розміром матеріальних збитків, заподіяних позивачу, оскільки вважає висновки звіту щодо спричинення шкоди транспортному засобу на суму 151099, 00 грн., значно завищеними. Також на думку відповідача, необгрунтованими є суми інших матеріальних збитків, нібито завданих позивачу. Також на думку відповідача позивачем не доведено належними доказами обставини, на які він посилається, як на підставу своїх вимог, а тому вимога про стягнення моральної шкоди у розмірі 100000 грн. з відповідача є необгрунтованою та завищеною. У зв`язку з наведеним просив у задоволенні позову відмовити повністю. У відповіді на відзив позивач зазначив, що звільнення від кримінальної відповідальності передбачає визнання особи винною, проте особа не обов`язково має визнавати себе винною, достатньо лише надати згоду на звільнення від кримінальної відповідальності. При цьому суд може текстуально не зазначати, що особа є винною. Також особа, що звільнена від кримінальної відповідальності, не вважається судимою; на таку особу не покладаються жодні процесуальні наслідки через звільнення від кримінальної відповідальності. Таким чином твердження відповідача щодо відсутності у його діях вини по ДТП є необгрунтованою. Також позивач вказує, що твердження відповідача щодо неспівпадіння часового проміжку у перебуванні його на стаціонарному лікуванні не заслуговують на увагу, оскільки до позовної заяви ним додані докази того, що він 30.12.2016 року о 18 год. 15 хв. був госпіталізований до травматологічного відділення КУ Ємільчинської районної ради «Центральна районна лікарня» звідки був виписаний 04.01.2017 року. 03.01.2017 року о 12 год. 15 хв. він був госпіталізований до травматологічного відділення КУ Житомирської міської ради «Центральна міська лікарня № 1». Просив позов задовольнити в повному обсязі. В судовому засіданні позивач та представник позивача позов підтримали, просили його задовольнити в повному обсязі зіславшись на обставини викладені в позовній заяві та відповіді на відзив. Відповідач та представник позивача в судовому засіданні позов не визнали, просили відмовити в задоволенні позову посилаючись на обставини викладені у відзиві на позовну заяву. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи, встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Ухвалою Ємільчинського районного суду Житомирської області від 28.07.2020 року ОСОБА_3 звільнено від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 286 КК України на підставі ст. 49 КК України у зв`язку з закінченням строків давності Кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 286 КК України закрито. Цивільний позов залишено без розгляду та роз`яснено ОСОБА_1 право на звернення до суду в порядку цивільного судочинства. (а.с. 10-12). Згідно висновку експерта № 780 від 13.04.2017 року судово-медичною експертизою по матеріалам досудового розслідування кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000427 від 31.12.2016 року за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, згідно з поставленими питаннями, встановлено, що 30.12.2016 року о 18 годині 10 хвилин ОСОБА_1 машиною швидкої медичної допомоги був доставлений до приймального відділення КУ Ємільчинської районної ради Центральна районна лікарня та був госпіталізований до травматологічного відділення. 03.01.2017 року потерпілий був госпіталізований до травматологічного відділення КУ Житомирської міської ради Центральна міська лікарня № 1. Під час огляду в лікувальних закладах у ОСОБА_1 були виявлені тілесні ушкодження, які в своїй сукупності відносяться до середньої тяжкості тілесних ушкоджень по критерію тривалого розладу здоров`я. (Т. 1 а.с. 33-34). З наданих позивачем ксерокопій чеків з аптек, накладної ФОП ОСОБА_4 , квитанції Центральної міської лікарні № 1, товарного чеку ФОП ОСОБА_5 вбачається, що він сплачував кошти за ліки, медичне обладнання, а також добровільний внесок в лікарню на загальну суму 11392,06 грн. (Т. 1 а.с. 35-39). Відповідно до звіту № 30/01/17 про оцінку вартості (розміру) збитків, спричинених пошкодженням транспортного засобу від 23.01.2017 року вартість матеріального збитку, заподіяного власнику транспортного засобу «Ford Transit» реєстраційний номер НОМЕР_3 , внаслідок дорожньо-транспортної пригоди станом на 19.01.2017 року складає 151099,00 грн. (Т. 1 а.с. 41-49). Як вбачається з ксерокопії виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного хворого № 291 на ім`я ОСОБА_1 , останній поступив у стаціонар КУ Житомирської міської ради Центральна міська лікарня № 1 03.01.2017 року, а виписався зі стаціонару 20.01.2017 року. (Т. 1 а.с. 70). ОСОБА_1 є фізичною особою-підприємцем, основний вид економічної діяльності: надання послуг таксі, платником єдиного податку та має ліцензію на вид господарської діяльності: надання послуг з перевезення пасажирів, небезпечних вантажів, багажу автомобільним транспортом, дозволений вид робіт: внутрішні перевезення пасажирів на таксі, що підтверджується ксерокопією виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців серії ААБ № 892853 від 31.03.2014 року, ксерокопією свідоцтва платника єдиного податку серії Б № 270992 від 01.04.2014 року та ксерокопією ліцензії серії АЕ № 422620 від 23.05.2014 року. (Т. 1 а.с. 75-77). Згідно протоколу експертно-психологічного обстеження ОСОБА_1 № 7429 від 29.12.2017 року наслідки ДТП на психічний стан ОСОБА_1 , відповідають важкій формі посттравматичної стресової реакції. Відмічено високий рівень тривоги за сьогодення та майбутнє сім`ї внаслідок високого рівня фіксованості на вирішенні складної ситуації. (Т.1 а.с. 78-81). Цивільно-правовова відповідальність ОСОБА_3 була застрахована ПрАТ «Страхова компанія Княжа вієнна іншуранс груп», що підтверджується полісом № АК/5088781 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Строк дії полісу з 13.12.2016 року по 12.12.2017 року включно. (Т. 1 а.с. 82). ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме в тому, що він 30.12.2016 року о 17 годині 00 хвилинна а/д Р49 Майдан-Копищанський Котлярка 85 км + 800 м між с. Підлуби та смт Ємільчине керуючи автомобілем «Citroen jumpi», реєстраційний номер НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння, не врахував дорожньої обстановки, не впорався з керуванням, виїхав на смугу зустрічного руху та здійснив зіткнення із автомобілем «Ford Transit», реєстраційний номер НОМЕР_2 , який рухався у зустрічному напрямку, внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження. За вчинення вказаних адміністративних правопорушень на ОСОБА_3 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200,00 грн. з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів строком на 1 рік, що підтверджується ксерокопією постанови Ємільчинського районного суду Житомирської області від 27.10.2020 року. (Т. 1 а.с. 144-149). З ксерокопії медичної карти стаціонарного хворого № 4916 вбачається, що ОСОБА_1 був госпіталізований до травматологічного відділення Ємільчинської ЦРЛ 30.12.2016 року о 18 годині 15 хвилин та виписався з лікарні 04.01.2017 року. (Т. 1 а.с. 166-173). З ксерокопії медичної карти стаціонарного хворого № 291 вбачається, що ОСОБА_1 03.01.2017 року о 12 годині 15 хвилин був госпаталізований до травматологічного відділення КУ Центральна міська лікарня № 1, а 20.01.2017 року о 16 годині 00 хвилин виписався з лікарні. (Т.1 а.с. 210-247). Вирішуючи позовні вимоги суд виходить з наступного. Відповідно до частини першої статті 1166 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з частинами першою, другою статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (пункт 1 частини першої статті 1188 ЦК України). Відповідно до частини третьої статті 988 ЦК України страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором. Згідно зі статтею 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон № 1961-IV) у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відтак відшкодування шкоди власником транспортного засобу або винуватцем ДТП, відповідальність яких застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, якщо у страховика не виникло обов`язку з відшкодування шкоди, або розмір шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика, а також у разі, коли страховик має право регресу до особи, яка застрахувала свою відповідальність. Статтями 28, 29 Закону № 1961-ІV передбачено, що шкода, заподіяна в результаті ДТП майну потерпілого, - це шкода, пов`язана: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу; з пошкодженням чи фізичним знищенням доріг, дорожніх споруд, технічних засобів регулювання руху; з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого; з проведенням робіт, які необхідні для врятування потерпілих у результаті ДТП; з пошкодженням транспортного засобу, використаного для доставки потерпілого до відповідного закладу охорони здоров`я, чи забрудненням салону цього транспортного засобу; з евакуацією транспортних засобів з місця ДТП. При цьому у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок ДТП, з евакуацією транспортного засобу з місця ДТП до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент ДТП, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в пункті 9 постанови від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», якщо для відновлення попереднього стану речі, що мала певну зношеність (наприклад, автомобіля), були використані нові вузли, деталі, комплектуючі частини іншої модифікації, що випускаються взамін знятих з виробництва однорідних виробів, особа, відповідальна за шкоду, не вправі вимагати врахування зношеності майна або меншої вартості пошкоджених частин попередньої модифікації. Зношеність пошкодженого майна враховується у випадках стягнення на користь потерпілого його вартості (при відшкодуванні збитків). За змістом статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Верховний Суд у постанові від 04 грудня 2019 року в справі № 359/2309/17 вказав, що майнова шкода повинна бути відшкодована особою, яка завдала шкоду та застрахувала свою цивільно-правову відповідальність, лише у разі встановлення законодавчих обмежень щодо відшкодування шкоди страховиком. Так судом встановлено, що належними доказами підтверджується, факт ДТП та вина відповідача ОСОБА_3 у настанні вказаної ДТП та її наслідків. Відповідно до частин першої, другої статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Відшкодування збитків є однією із форм або заходів цивільно-правової відповідальності, яка вважається загальною або універсальною саме в силу правил статті 22 ЦК України, оскільки частиною першою визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Тобто порушення цивільного права, яке потягнуло за собою завдання особі майнових збитків, саме по собі є основною підставою для їх відшкодування. Таким чином, під збитками необхідно розуміти фактичні втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, витрати, вже зроблені потерпілим, або які мають бути ним зроблені, та упущену вигоду. При цьому такі витрати мають бути безпосередньо, а не опосередковано, пов`язані з відновленням свого порушеного права, тобто з наведеного випливає, що без здійснення таких витрат неможливим було б відновлення свого порушеного права особою. Стягнення збитків є одним із видів цивільно-правової відповідальності, для застосування якої потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками і вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає. При цьому такі витрати мають бути необхідними для відновлення порушеного права та перебувати у безпосередньому причинно-наслідковому зв`язку з порушенням. Згідно ч.1 ст. 89 Цивільного процесуального кодексу України /далі ЦПК України/ суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Суд враховуючи положення ч.1 ст. 13 ЦПК України задовольняє позовні вимоги про стягнення з ОСОБА_3 матеріальної шкоди в межах заявлених позовних вимог в сумі 59224,84 грн., а також задовольняє позовні вимоги про стягнення з ПАТ Українська страхова компанія Княжа вієнна іншуранс груп матеріальної шкоди, суми страхової виплати з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також трьох процентів річних від простроченої суми, а також відшкодування за шкоду заподіяну здоров`ю на загальну суму 153736,06 грн. Щодо вимог про стягнення з ОСОБА_3 , на користь позивача моральної шкоди суд виходить до наступного. Докази мають бути належними і допустимими у відповідності до вимог ст. ст. 77-78 ЦПК України. Згідно вимог, ч.ч. 1, 2 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Частиною 1 ст. 1167 ЦК України передбачено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Разом з тим, згідно абзацу другого п. 5 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31 березня 1995 року обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Так, позивач зазначив, що внаслідок ДТП в його свідомості відбулись негативні зміни. Після дорожньо-транспортної пригоди, він залишився без доходів та автомобіля як основного засобу, яким заробляв гроші на утримання сім`ї. Він втратив спокій здобувши болі від отриманих травм. Також спокій втратили його дружина та діти. Він психологічно не може перенести такі страждання, постійно переймається про втрату основного виду заробітку, автомобіля, не може повноцінно жити, спілкуватись з людьми. Це все виражається в поганому настрої, тривозі, напруженості, страху, невпевненості, порушенні сну, сновидіннях негативного характеру, швидкій втомлюваності, виснаженості, погіршенні пам`яті, уваги. Таких душевних страждань він не може позбутись по сьогоднішній день та вимушений був звернутись до Житомирської обласної психіатричної лікарні № 1 для психологічного обстеження. Таким чином, суд приходить до висновку, що позивачу завдано моральної шкоди, яка полягає у душевних стражданнях, яких він зазнав у зв`язку із пошкодженням його майна. З огляду на викладене та враховуючи, що автомобіль належний позивачу було пошкоджено в результаті дій відповідача, а пошкодження майна особи у будь-якому разі призводить до душевних страждань, пов`язаних з необхідністю вчинення відповідних дій, спрямованих на відновлення майна або інших дій, спрямованих на відновлення своїх порушених прав, то суд вважає за можливе з урахуванням обставин справи та доводів позивача про заподіяння йому моральної шкоди, стягнути з відповідача, на користь позивача враховуючи вимоги розумності та справедливості грошові кошти на відшкодування моральної шкоди у розмірі 50000,00 грн. Розподіл судових витрат слід здійснити відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України. Керуючись ст. ст. 12, 13, 258, 263, 264, 265 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа вієна іншуранс груп» про відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням внаслідок ДТП задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , ІПН НОМЕР_4 на користь ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_3 , ІПН НОМЕР_5 завдану йому внаслідок вчинення дорожньо-транспортної пригоди джерелом підвищеної небезпеки матеріальну шкоду в сумі 59224 (п`ятдесят дев`ять тисяч двісті двадцять чотири) гривні 84 копійки та моральну шкоду в сумі 50000 (п`ятдесят тисяч) гривень 00 копійок, а всього кошти в сумі 109224 (сто дев`ять тисяч двісті двадцять чотири) гривні 84 копійки.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа вієна іншуранс груп», яке розташоване за адресою: м. Київ, вул. Глибочицька, 44, на користь ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_3 , ІПН НОМЕР_5 завдану йому матеріальну шкоду в сумі 100000 (сто тисяч) гривень 00 копійок, страхові виплати з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення та трьох процентів річних від простроченої суми в розмірі 42350 (сорок дві тисячі триста п`ятдесят) гривень 00 копійок та шкоду заподіяну здоров`ю в розмірі 11386 (одинадцять тисяч триста вісімдесят шість) гривень 06 копійок, а всього кошти в сумі 153736 (сто п`ятдесят три тисячі сімсот тридцять шість) гривень 06 копійок.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 сплачений ним судовий збір за подачу заяви про забезпечення позову в сумі 420 (чотириста двадцять) гривень 00 копійок.

В решті позовних вимог відмовити.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Житомирського апеляційного суду через Ємільчинський районний суд Житомирської області протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлений 19.08.2021 року.

Суддя: В. В. Заполовський