Справа № 185/4573/21
Провадження № 2/185/2582/21
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

20 серпня 2021 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Болдирєвої У.М., з участю секретаря судового засідання Таран Н.Ю.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном шляхом визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням,

В С Т А Н О В И В:

09 червня 2021 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , просить усунути перешкоди у здійсненні права користування та розпорядження майном шляхом визнання відповідачів такими, що втратили право користування жилим приміщенням за адресою АДРЕСА_1 .

Позивач посилається на те, що він є власником цього будинку на підставі договору купівлі-продажу від 07 червня 2006 року. Місце проживання відповідачів зареєстроване в цьому будинку, але фактично відповідачі не мешкають за адресою реєстрації з 2013 року, не здійснюють оплату за комунальні послуги та утримання будинку. Відповідачі не є співвласниками будинку, також не є членами сім`ї позивача, не пов`язані з ним спільним побутом.

Реєстрація відповідачів в будинку створює перешкоди позивачу у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, а саме перешкоджає в оформленні субсидії на оплату комунальних послуг, а також обмежує можливість продажу цього будинку.

Копія ухвали про відкриття провадження у справі та позовної заяви з додатками надсилалася судом за адресою реєстрації відповідачів.

Сторонами не подано клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін, також не надійшло заперечень щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження.

Тому відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Доданими до позовної заяви документами підтверджується, що ОСОБА_1 є власником жилого приміщення за адресою АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу житлового будинку від 07 червня 2006 року (а.с.8).

У цьому будинку зареєстровані ОСОБА_1 (власник), ОСОБА_3 (дружина брата), ОСОБА_2 (племінниця) згідно з довідкою про реєстрацію та склад сім`ї від 05 квітня 2021 року (а.с.9).

08 червня 2021 року квартальним комітетом №58 м.Павлограда за участю сусідів складено акт, згідно якого ОСОБА_3 та ОСОБА_2 не проживають за адресою АДРЕСА_1 , починаючи з 2013 року (а.с.10).

За змістом статей 317, 319, 321 Цивільного Кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном на власний розсуд, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні.

Згідно з частиною 4 статті 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно до правової позиції, викладеної Верховним Судом у постанові від 14 серпня 2019 року у справі № 702/101/18, члени сім`ї власника житла набувають право користування чужим майном, яке за своєю суттю є сервітутом.

Як передбачено частиною 2 статті 406 Цивільного кодексу України, сервітут може бути припинений за рішенням суду на вимогу власника майна за наявності обставин, які мають істотне значення.

З матеріалів справи та змісту позовної заяви видно, що відповідачі не є членами сім`ї позивача, не пов`язані з ним спільним побутом, фактично не проживають за адресою реєстрації більше семи років.

Тому право відповідачів на користування чужим майном підлягає припиненню на вимогу власника цього майна на підставі частини 2 статті 406 Цивільного кодексу України.

Таким чином наявні підстави для визнання відповідачів такими, що втратили право користування жилим приміщенням будинком, який належить на праві власності ОСОБА_1

Згідно з частиною 1 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивачем при зверненні до суду був сплачений судовий збір у розмірі 908 грн, що підтверджується квитанцією (а.с.1).

У прохальній частині позовної заяви ОСОБА_1 просить судові витрати залишити за ним.

Керуючись статтями 264-265 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Задовольнити повністю позов ОСОБА_1 .

Усунути перешкоди у здійсненні ОСОБА_1 права користування та розпорядження майном шляхом визнання ОСОБА_2 та ОСОБА_3 такими, що втратили право користування жилим приміщенням за адресою АДРЕСА_1 (сто сім).

Судові витрати по справі покласти на позивача.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається у Дніпровський апеляційний суд протягом тридцяти днів з дня його складення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Учасники справи:

- ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

- ОСОБА_2 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ,

- ОСОБА_3 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Суддя У.М. Болдирєва