Провадження № 2/727/310/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 квітня 2021 року Шевченківський районний суд міста Чернівці в складі :

головуючого судді Смотрицького В.Г.

при секретарі Заверусі Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернівці справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Служба у справах дітей про розірвання шлюбу та визначення місця проживання неповнолітніх дітей, -

встановив:

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу та визначення місця проживання неповнолітніх дітей, посилаючись на те, що вона з відповідачем 09 травня 2008 року зареєструвала шлюб.

Від шлюбу є двоє дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які проживають разом з нею та знаходяться на її утриманні.

Спільне життя з відповідачем не склалось через різні погляди на подальше подружнє життя, розподіл сімейних обов`язків та вирішення питань життя сім`ї. З 2019 року вони припинили спільне проживання, ведення спільного господарства та спільного сімейного бюджету. Вважає, що збереження сім`ї і подальше спільне життя з відповідачем неможливе, на примирення не згідна, просила шлюб розірвати, а також відновити їй її дошлюбне прізвище ОСОБА_5 .

Крім того, просила визначити місце проживання неповнолітніх дітей з нею та вирішити питання про стягнення судових витрат.

Відповідач в своєму відзиві на позов позовні вимоги визнав повністю та зазначив, що діти і так проживають з позивачем, їхньою матір`ю, і він не заперечує щоб вони і надалі проживали з матір`ю.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, звернувся до суду з заявою, в якій просив розглянути справи у його відсутність та задовольнити позов повністю.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, звернувся з письмовою заявою, в якій просив суд справу розглянути у його відсутність, позов визнає повністю.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що 09 травня 2008 року між сторонами було зареєстровано шлюб.

Від шлюбу сторони мають спільних дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які проживають разом з нею та знаходяться на її утриманні.

Судом встановлено, що сім`я сторін розпалась, її зберегти неможливо, збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому шлюб між ними потрібно розірвати та відновити позивачу її дошлюбне прізвище ОСОБА_5 .

Згідно з ст. 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно.

В силу ст. 161 СК України, якщо батько та мати, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватись органом опіки та піклування або судом.

Судом встановлено, що відповідач не заперечує щодо залишення дітей на проживання з матір`ю, тому суд приходить до висновку, що після розірвання шлюбу, дітей необхідно залишити проживати з позивачем, та відповідно визначити їхнє місце проживання.

Що ж стосується стягнення витрат за надання правничої допомоги в сумі 9267,60 грн., то необхідно зазначити наступне.

Відповідно до ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

10.10.2020 року між Адвокатським об`єднанням «ПОЛЯК І ПАРТНЕРИ» в особі адвоката Поляк М.В. та позивачем ОСОБА_1 укладено договір про надання правничої допомоги.

Відповідно до звіту виконаних робіт, позивач сплатила об`єднанню грошові кошти в розмірі 9267,60 грн. за надання правничої допомоги, що підтверджується копією квитанції від 26.03.2021р.

Згідно з ст. 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фінансовий розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правничої допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумний та враховувати витрачений адвокатом час.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, відзначено в п. 95 Рішення у справі «Баришевський проти України» від 26.02.2015 року, п. п. 34-36 Рішення у справі «Гімайдуліна і інші проти України» від 10.12.2009 року, п. 88 Рішення у справі «Меріт проти України» від 30.03.2004 року, заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише в разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Відповідно до ст. 137 ЦПК України - витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат : 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються - згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат - учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідач у поданій ним заяві зазначає про те, що не заперечує частковому задоволенню цих вимог, а саме: вважає, що у разі визнання ним позовних вимог він повинен відшкодовувати позивачу лише 50 відсотків понесених позивачем витрат по сплаті судового збору та значно меншу суму по правничій допомозі.

Суд вважає, що розмір заявлених позивачем витрат на правничу допомогу є неспівмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом робіт; часом, витраченим на виконання відповідних робіт; обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт. Крім того, враховуючи принципи справедливості та верховенства права, розмір витрат на правничу допомогу є необґрунтованим та непропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, результат її вирішення ніяким чином не впливає на репутацію позивачки, ніякого публічного інтересу дана справа не викликала.

Крім того суд враховує, що представник позивача просить стягнути з відповідача правничу допомогу за підготовку заяви про видачу судового наказу, але зазначені в позові позовні вимоги не могли розглядатись в наказовому провадженні, та й доказі цьому суду не надано. В єдине судове засідання під час розгляду справи представник позивача не з`явився, звернувся до суду з заявою, в якій просив розглянути справи у його відсутність та задовольнити позов повністю ще на стадії підготовчого розгляду, відповідно підготовка і здійснення представництва інтересів клієнта в судових засіданнях була відсутня.

Згідно з ч.3 ст.12 та ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Таким чином, враховуючи поширеність справ про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дітей, суд вважає, що з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 2500 грн.

Згідно з квитанцією №0.0..1 від 04.12.2020 року та квитанцією №0.0..1 від 04.12.2020 року на виконання ст. 4 Закону України «Про судовий збір» позивачем було сплачено по 840 гривень 80 копійок судового збору за подання позовної заяви про розірвання та визначення місця проживання дітей.

Відповідач визнав позовні вимоги про розірвання шлюбу та визначення місця проживання неповнолітніх дітей з матір`ю повністю ще на стадії підготовчого розгляду, тобто до першого судового засідання. А тому просив стягнути з нього судовий збір тільки в розмірі по 50% за кожну позовну вимогу.

Згідно з ст. 7 ч.3 Закону України «Про судовий збір» у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

А тому 50 відсотків судового збору, сплаченого позивачем при зверненні до суду з цим позовом, а саме 840,80 грн. підлягають поверненню позивачу з державного бюджету, інші 50 відсотків судового збору підлягають стягненню з відповідача на користь позивача в розмірі 840,80 гривень.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 18, 110, 112, 113, 114, 115, 157, 161 СК України, ст.ст.7, 12, 13, 76, 81, 89, 141, 258-259, 263-265, 268 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

Позов задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , зареєстрований 09 травня 2008 року виконкомом Плосківської сільської ради Путильського району Чернівецької області, актовий запис № 01.

Після розірвання шлюбу ОСОБА_1 відновити дошлюбне прізвище ОСОБА_5 .

Визначити місце проживання малолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 разом з матір`ю ОСОБА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати по справі по сплаті судового збору в сумі 840 гривень 80 копійок.

Повернути ОСОБА_1 сплачені на розрахунковий рахунок НОМЕР_1 , за квитанцією №0.0..1 від 04.12.2020 року, судовий збір у розмірі 420 (чотириста двадцять) гривень 40 копійок та за квитанцією №0.0..1 від 04.12.2020 року, судовий збір у розмірі 420 (чотириста двадцять) гривень 40 копійок.

Роз`яснити позивачу, що повернення судового збору проводиться фінансовим органом за особистою заявою про повернення судового збору із зазначенням реквізитів рахунку отримувача коштів, копії квитанції (платіжного доручення), що підтверджує сплату судового збору до бюджету.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати на правничу допомогу в сумі 2500 грн.

В задоволенні іншої частини вимог щодо стягнення витрат на правничу допомогу відмовити.

З повним текстом рішення суду особи, які беруть участь у справі, зможуть ознайомитись 22.04.2021 року.

Апеляційна скарга може бути подана протягом 30 днів з дня проголошення рішення безпосередньо до Чернівецького апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Суддя: