Справа № 204/8591/20
Провадження № 2-з/204/53/21

14 квітня 2021 року м. Дніпро
Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська в особі судді Приваліхіної А.І., розглянувши у приміщенні суду у м. Дніпрі заяву представниці позивача ОСОБА_1 адвокатки Гапонець Анни Антонівни, про забезпечення позову, -
В провадженні Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , треті особи приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Кучмій Наталія Валентинівна та приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Селезньов Максим Олександрович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.
12 квітня 2021 року представницею позивача ОСОБА_1 адвокаткою Гапонець А.А., до суду подано заяву про забезпечення позову, шляхом зупинення стягнення у виконавчому провадженні № 62679311, що було відкрито приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Селезньовим Максимом Олександровичем, на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Кучмій Наталією Валентинівною № 5150, який був виданий 27 грудня 2018 року, до набрання рішенням законної сили у вказаній справі.
Заява мотивована тим, що в провадженні суду перебуває вказана справа, предметом розгляду якої є спір, що стосується саме правомірності виконавчого документа, на підставі якого з нього стягуються кошти з його доходів. Крім того, 19 жовтня 2020 року, із проведенням виконавчих дій за вказаним провадженням, на електронних торгах реалізовано конфіскований у нього автомобіль Nissan Qashqai, державний номерний знак НОМЕР_1 , який належав йому на праві власності. Тому, вважає, що існує реальна загроза заподіяння значної шкоди, в тому числі і матеріальної, правам, свободам та інтересам не тільки позивача, а також в майбутньому третіх осіб, які набудуть майно в порядку здійснення виконавчих дій за оспорюваним виконавчим написом, що може в подальшому потягнути за собою безліч судових спорів, а отже невжиття заходів забезпечення позову в даному випадку може істотно ускладнити чи не уможливити ефективний захист майнових прав, та поновлення порушених прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.
Вивчивши заяву про забезпечення позову разом із додатками, суд дійшов наступних висновків.
Відповідно до вимог ч. ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб. Нормою ч. 3 ст. 150 ЦПК України визначено, що заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.
Заходи забезпечення позову повинні відповідати заявленим вимогам, тобто повинні бути безпосередньо пов`язаними з предметом спору, бути співмірними заявленим вимогам, необхідними і достатніми для забезпечення виконання судового рішення.
У п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільно-процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», роз`яснено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має, з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Проте, вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.
При цьому при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не учасниками даного судового процесу.
Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання рішення суду, у разі задоволення позову, а таке рішення може бути постановлено тільки відповідно до заявлених позовних вимог.
Вимогами ч. 10 ст. 150 ЦПК України визначено, що не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовним вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.
Нормою ч. 4 ст. 263 ЦПК України встановлено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Так, відповідно до правової позиції, яка викладена у постанові Верховного Суду від 06 квітня 2020 року у справі № 203/1491/19, застосування заходів забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису є адекватним та ефективним способом забезпечення позову.
Розглянувши заяву про забезпечення позову, враховуючи, що спір стосується саме правомірності виконавчого документа, на підставі якого із заявника стягуються у примусовому порядку кошти та реалізовано майно, що належить йому на праві приватної власності, суд дійшов висновку про те, що вона підлягає задоволенню, оскільки невжиття заходів забезпечення позову у вигляді запропонованого представником заявниці виду заходів забезпечення позову може призвести до утруднення виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 149-153, 158, 260-261, 263, 353 ЦПК України, -
П О С Т А Н О В И В:
Заяву представниці позивача ОСОБА_1 адвокатки Гапонець Анни Антонівни, про забезпечення позову задовольнити.
Зупинити стягнення у виконавчому провадженні № 62679311, що було відкрито приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Селезньовим Максимом Олександровичем, на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Кучмій Наталією Валентинівною № 5150, який був виданий 27 грудня 2018 року, до набрання рішенням суду законної сили у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , треті особи приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Кучмій Наталія Валентинівна та приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Селезньов Максим Олександрович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.
Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі апеляційної скарги протягом 15 днів зо дня її підписання.

Ухвала суду набирає законної сили протягом п`ятнадцяти днів зо дня її підписання або протягом п`ятнадцяти днів зо дня отримання її копії учасниками процесу, якщо не буде оскаржена у встановленому законом порядку.

Суддя А.І. Приваліхіна