Справа № 766/6875/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2021 року м. Херсон

Херсонський міський суд Херсонської області у складі:

головуючого судді Єпішина Ю.М.,

секретар Сауляк Я.О.,

за участю позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2 ,

відповідача ОСОБА_3 ,

представника відповідача ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Херсоні в порядку загального провадження в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , про усунення перешкод в користуванні житловим приміщенням шляхом вселення,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 , ОСОБА_5 про усунення перешкод в користуванні житловим приміщенням шляхом вселення.

В обґрунтування позову зазначив, що з 21.11.2014 року позивач зареєстрований та постійно проживає в трикімнатній квартирі АДРЕСА_1 , разом з ОСОБА_3 та сином ОСОБА_5 . Зазначена квартира була придбана ОСОБА_1 та ОСОБА_3 під час перебування в шлюбі та зареєстрована за ОСОБА_3 на підставі договору купівлі-продажу від 17.02.2006 року, посвідченого приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Ларічевою I I.А., та є об`єктом спільної сумісної власності подружжя. У вересні 2018 року ОСОБА_3 звернулась до Херсонського міського суду Херсонської області з позовною заявою про розірвання шлюбу та поділ майна подружжя. Відповідачі чинять перешкоди у користуванні належним позивачу майном, змінили замки на вхідних дверях не допускають в квартиру, з приводу чого позивач неодноразово звертався до правоохоронних органів. На підставі викладеного, позивач просить усунути перешкоди у користуванні квартирою АДРЕСА_1 , шляхом його та зобов`язати ОСОБА_3 , ОСОБА_5 надати дублікати ключів від вхідних дверей зазначеної квартири та вирішити питання про розподіл судових витрат.

Ухвалою судді Херсонського міського суду Херсонської області Херсонської області від 15.05.2019 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.

31.07.2019 року відповідачем ОСОБА_3 подано відзив на позовну заяву. У наданому до суду відзиві проти задоволення позову заперечувала, посилаючись на його необґрунтованість.

Відповідачем ОСОБА_5 15.12.2020 року до канцелярії суду подано письмові пояснення з приводу заявленого позову.

Ухвалою від 02.06.2020 року відмовлено у задоволенні клопотання відповідача про зупинення провадження у справі, закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 у повному обсязі підтримали позовні вимоги, просили їх задовольнити, надавши пояснення, аналогічні тим, що викладені у наданому до суду позові.

Відповідач ОСОБА_3 та її представник ОСОБА_4 у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечували, посилаючись на обставини, викладені у відзиві на позовну заяву.

Відповідач ОСОБА_5 у судове засідання не з`явився, про поважність причин неявки не повідомив.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_6 , заявлена з боку позивача надала пояснення, які зводяться до того, що позивач, який є її братом, повідомив про те, що відповідачі не пускають його додому, внаслідок чого позивач тиждень проживав у неї, потім винайняв житло. З цього приводу ОСОБА_1 звертався до поліції, при цьому свідок була присутня при складанні актів.

Допитана у якості свідка ОСОБА_7 , заявлена з боку відповідача пояснила, що сторони: ОСОБА_1 та ОСОБА_3 є її сусідами, які розривають шлюб. Внаслідок сварок ОСОБА_3 , два роки потому, проживала у свого брата. Мав місце інцидент з пошкодженням замків вхідної двері де проживали ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , з приводу чого викликалася служба МЧС, представник якої наголошував на умисному пошкодженні замку.

Свідок ОСОБА_8 у судовому засіданні пояснила, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 є її сусідами, між ними виникали сварки. Пояснення свідка за своїм змістом ідентичні поясненням свідка ОСОБА_7 .

Вислухавши учасників справи, допитавши свідків, дослідивши зібрані у справі докази, суд встановив фактичні обставини та відповідні їм цивільні правовідносини.

Сторони перебувають у шлюбі, який зареєстровано Комсомольським відділом реєстрації актів громадянського стану м Херсона 28.02.1997 року, актовий запис № 102.

Позивач ОСОБА_1 з 21.11.2014 року зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , про що свідчить копія витягу з Єдиного державного демографічного реєстру щодо реєстрації місця проживання від 26.04.2018 року.

Згідно договору купівлі-продажу від 17.02.2006 року, посвідченого приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Ларічевою Н.А., зареєстрованого в реєстрі за № 426 та витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 9871650 від 17.02.2006 року квартира АДРЕСА_1 належить ОСОБА_3 .

Відповідно до частини першої статті 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Конструкція статті 60 СК України передбачає застосування презумпції спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Разом із тим зазначена презумпція може бути спростована й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, в тому числі в судовому порядку.

Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 24 травня 2017 року у справі № 6-843цс17, постановах Верховного Суду від 06 лютого 2018 року у справі № 235/9895/1 5-ц, від 05 квітня 2018 року у справі № 404/1515/16-ц та у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 листопада 2018 року у справі № 372/504/17 (провадження № 14-325цс18).

Статями 41, 47 Конституції України закріплено право кожного на житло. Кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.

Статтею 379 ЦК України передбачено, що житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, призначені та придатні для постійного проживання в них (ст. 380 ЦК України).

Згідно з положеннями статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Статтею 9 ЖК України встановлено, що ніхто не може бути обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку передбачених законом.

Відповідно до статті 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Об`єктом власності особи може бути, зокрема, житло - житловий будинок, садиба, квартира (статті 379, 382 ЦК України).

Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК та ст. 150 ЖК, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд.

В судовому засіданні встановлено, що сторони між сторонами наявні неприязнені стосунки.

З матеріалів справи встановлено, що в провадженні Херсонський міського суду Херсонської областіперебуває цивільна справа №766/17746/18 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , про розірвання шлюбу та поділ майна подружжя, в тому числі квартира АДРЕСА_1 належить ОСОБА_3 .

Позивач ОСОБА_1 за фактом перешкоджання відповідачів в доступі до квартири неодноразово звертався до поліції, що підтверджується висновками за результатами розгляду матеріалів ЄО № 1849 від 30.01.2019 року, № 4450 від 11.03.2019 року, № 4601 від 13.03.2019 року. Відповідач ОСОБА_3 в свою чергу також неодноразово зверталася до поліції з приводу протиправної поведінки позивача стосовно неї, застосування заходів фізичного та психологічного насилля та пошкодження майна, що підтверджується висновками за результатами розгляду матеріалів ЄО № 1839 від 08.02.2019 року, № 1853 від 08.02.2019 року (а.с. 12-17, 40-46).

Пунктом 33 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» роз`яснено, що «відповідно до змісту положень статей 391, 396 ЦК України позов про усунення порушень прав, не пов`язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов`язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння. Такий позов підлягає задоволенню і в тому разі, коли позивач доведе, що є реальна небезпека порушення його права власності чи законного володіння зі сторони відповідача.

У зазначеній вище постанові також зазначено, що задовольняючи позов про захист права власності від порушень не пов`язаних із позбавленням володіння, суд має право як заборонити відповідачу вчиняти певні дії, так і зобов`язати відповідача усунути наслідки порушення права позивача.

Відповідно до ст.57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Статті 58 та 59 ЦПК України вказують на те, що докази повинні бути належними та допустимими.

Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Проаналізувавши встановлені фактичні обставини по справі, оцінивши представлені сторонами докази, враховуючи пояснення учасників справи, в їх сукупності, суд дійшов до висновку, про наявність підстав для задоволення позову, оскільки Позивач позбавлений можливості проживати та користуватися жилим приміщенням, внаслідок дій відповідачів. Порушене право відповідача підлягає відновленню, отже позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до вимог статті 141 ЦПК України у разі задоволення позову судові витрати покладаються на відповідача, а тому стягненню на користь позивача з відповідача підлягають судові витрати, понесені ним та підтверджені наданою квитанцією

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 6-13, 81, 141, 258, 259, 263- 265, 354 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , про усунення перешкод в користуванні житловим приміщенням шляхом вселення - задовольнити в повному обсязі.

Усунути перешкоди ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 ) у користуванні квартирою АДРЕСА_1 , шляхом вселення ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 ) в квартиру АДРЕСА_1 та зобов`язати ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП невідомий, місце реєстрації: АДРЕСА_2 ), ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП невідомий, місце реєстрації: АДРЕСА_2 ) надати ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 ) дублікати ключів від вхідних дверей квартири АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП невідомий, місце реєстрації: АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 ) судовий збір у розмірі 384,20грн., та витрати на правову допомогу у розмірі 1853,00грн., а всього 2237,20грн.

Стягнути з ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП невідомий, місце реєстрації: АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 ) судовий збір у розмірі 384,20грн., та витрати на правову допомогу у розмірі 1853,00грн., а всього 2237,20грн.

Рішення може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції на протязі тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції до Херсонського апеляційного суду.

До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Херсонський міський суд Херсонської області.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, строк подання апеляційної скарги обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручено в день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Суддя Ю.М.Єпішин