Провадження № 2/127/1937/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.08.2021 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області у складі головуючого судді Жмудя О.О., при секретарі Матвійчук А.В.,

за участі позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

представника відповідача ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів на утримання дружини, яка доглядає дитину до 3-х років,-

В С Т А Н О В И В:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

Одночасно надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів на утримання дружини, яка доглядає дитину до 3-х років.

Позови мотивовані тим, що 09.08.2019 року позивач зареєструвала шлюб з відповідачем, який 16.10.2019 року було розірвано. Від цього шлюбу мають малолітню доньку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Сторони разом не проживають, а відповідач кошти на утримання дитини взагалі не надає. На даний момент позивач перебуває у декретній відпустці і не має змоги працювати. Відповідач є молодою, фізично здоровою людиною працездатного віку, інших дітей чи утриманців не має, однак добровільно надавати матеріальну допомогу на утримання малолітньої дитини не бажає.

Вищевикладене й стало підставою для звернення позивача до суду з вимогами про стягнення з ОСОБА_4 аліментів на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) ОСОБА_4 , щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 28.04.2021 року і до досягнення дитиною повноліття; стягнення з ОСОБА_4 аліментів на користь ОСОБА_1 на її утримання в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу) ОСОБА_4 , щомісячно, до досягнення дитиною ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трирічного віку, починаючи стягнення з 28.04.2021 року.

Ухвалою суду від 12.05.2021 року по справі № 127/11012/21 призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження з викликом сторін та надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву.

Ухвалою суду від 12.05.2021 року по справі № 127/11029/21 призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження з викликом сторін та надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву.

09.06.2021 року через канцелярію суду відповідач до початку розгляду справи по суті подав зустрічний позов до ОСОБА_1 про виключення відомостей про батька з актового запису.

Ухвалою суду від 14.07.2021 року у прийнятті зустрічного позову ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про виключення відомостей про батька з актового запису відмовлено. Об`єднано в одне провадження позов ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини (справа № 127/11012/21) з позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів на утримання дружини, яка доглядає дитину до 3-х років (справа № 127/11029/21). Присвоєно справі спільний номер № 127/11012/21.

29.07.2021 року відповідачем було подано відзив на позовну заяву.

В судовому засіданні позивач позов підтримала та просила задовольнити, аргументуючи мотивами, викладеними в позовній заяві. Витрати на правничу допомогу просила залишити за нею.

Відповідач та його представник в судовому засіданні позов визнали в повному обсязі.

У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову (ч.4 ст.206 ЦПК України).

А тому, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази по справі в їх сукупності, та, зважаючи на визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону та не порушує права, свободи, інтереси інших осіб, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову, виходячи з наступного.

Частиною 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 р. №2 "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" роз`яснено, що відповідно до статей 55, 124 Конституції України та статті 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У п.33 рішення ЄСПЛ від 19.02.2009 року у справі "Христов проти України" суд зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване ч.1 ст.6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав.

Відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів, зокрема, є визнання права.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

У справі Bellet v. France Суд зазначив, що "стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права".

Правилами ст. 10 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч. 2 ст. 60 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

09.08.2019 року сторони зареєстрували шлюб, який 16.10.2019 року було розірвано, згідно із свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 та свідоцтвом про розірвання шлюбу серії № НОМЕР_2 .

Від цього шлюбу мають малолітню доньку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ., яка проживає разом із позивачем, що підтверджується матеріалами справи.

ОСОБА_1 ніде не працює, перебуває у декретній відпустці та здійснює догляд за малолітньою донькою.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 3 Конвеції ООН про права дитини (Конвенції), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Статтею 18 Конвенції проголошено принцип загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є п,0редметом їх основного піклування.

Відповідно до ч. 1 ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. (ч. 1 ст. 181 СК України)

Абзацом 1 п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року постановлено, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.

Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Згідно з ч. 2 ст. 184 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, позивач та відповідач не знаходять спільної згоди щодо форми та розміру утримання дитини.

Враховуючи те, що позивач просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини у частці від доходу відповідача, з урахуванням положень статті 181 СК України, розмір аліментів слід визначити у частці від доходу відповідача.

Відповідно до частини першої статті 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Згідно з частиною другою статті 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Тому, враховуючи вікову категорію дитини та звичайні її потреби, суд вважає, що розмір аліментів в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку відповідачащомісячно є необхідним та достатнім для її утримання від одного з батьків.

За правилами ч. 1 та ч. 4 ст. 75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трирічного віку.

Згідно ч. 1 ст. 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ч. 4 ст. 84 СК України право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Частиною 1 ст. 180 СК України передбачено обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Також, встановлено, що позивач має право на її утримання відповідачем до досягнення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трирічного віку, згідно ч. 2 ст. 84 СК України.

Тому, суд вважає за необхідне і можливе, враховуючи положення ч. 2 та ч. 4 ст. 84 ст. СК України, стягнути з відповідача на користь позивача на її утримання аліменти в розмірі 1/6 частини від усіх видів його заробітку, щомісячно, до досягнення дитиною ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трирічного віку.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи визнання відповідачем позовних вимог, суд прийшов до переконання в тому, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Враховуючи положення ч. 1 ст. 142 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача в дохід держави судовий збір в сумі 908,00 гривень, а 908,00 гривень судового збору компенсувати за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Згідно ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

У відповідності до ст. 430 ЦПК України, суд допускає рішення в частині стягнення аліментів до негайного виконання у межах суми платежу за один місяць.

На підставі викладеного та керуючись Законом України «Про охорону дитинства», ст. 75, п. 2, 6 ч. 3 ст. 79, ч. 1 ст. 80, ч. 2, 3 та ч. 4 ст. 84, ч. 1, ч. 3 ст. 88, ч. 1 ст. 155, ч. 1 ст. 180, ст. 181, ч. 1 ст. 182, ч. 1 ст. 183, ч. 1 ст. 191 СК України, ст.ст. 1-18, 76, 77-81, 95, 137, 141, 206, 228, 229, 235, 241, 258, 259, 263-265, 268, 274, 354, 430 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліменти на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) ОСОБА_4 , щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 28.04.2021 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліменти на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на її утримання в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу) ОСОБА_4 , щомісячно, до досягнення дитиною ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трирічного віку, починаючи стягнення з 28.04.2021 року.

Рішення суду в частині стягнення аліментів у межах платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Стягнути з ОСОБА_4 в дохід держави судовий збір в сумі 908,00 гривень.

Судовий збір в сумі 908,00 гривень компенсувати за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Вінницького апеляційного суду через Вінницький міський суд Вінницької області. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Згідно вимог ст. 265 ч. 5 п. 4 ЦПК України:

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_3 .

Відповідач ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_4 .

Повний текст судового рішення складено 17.08.2021 року.

Суддя О.О. Жмудь