Справа № 357/2094/14-ц
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 квітня 2021 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі: головуючого судді Бондаренко О. В., при секретарі Ломако Є.О ., розглянувши у відкритому судовому засіданні подання Білоцерківського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про видачу дубліката виконавчого листа,-

В С Т А Н О В И В :

10.03.2021 року Білоцерківський районний відділ державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) звернувся до суду з поданням про видачу дубліката виконавчого листа по справі №357/2094/14-ц від 24.06.2014 року, виданого Білоцерківським міськрайонним судом Київської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «ОТП Факторинг Україна» боргу в сумі 2 166 874,91 грн., мотивуючи тим, що 25.02.2016 року на примусове виконання надійшов виконавчий лист та винесено постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження та копію постанови разом з оригіналом виконавчого документа було направлено до Білоцерківського МВ ДВС. На адресу відділу надійшла заява стягувача про відсутність виконавчого документа на примусовому виконанні у Білоцерківському відділі ДВС, тому, даний факт свідчить, що виконавчий документ втрачено під час пересилки.

Учасники справи в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце судового засідання повідомлялися належним чином. Заступник начальника Білоцерківського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Овдієнко Яна у поданні просила розгляд справи проводити за відсутності державного виконавця та 29.03.2021 року представник стягувача ПАТ «ОТП Факторинг Україна», адвокат Череда Т.М., подала до суду заяву, в якій просила розгляд справи проводити за відсутності представника товариства та просила подання задовольнити.

Дослідивши матеріали цивільної справи №357/2094/14-ц, 2/357/1392/14, подання, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

07.05.2014 року рішенням Білоцерківським міськрайонним судом Київської області, яке набрало законної сили 16.06.2014 року, було задоволено позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» та стягнуто з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , солідарно, на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» заборгованість за кредитним договором в розмірі 43 583 доларів США 06 центів, що еквівалентно 465 122 грн. 77 коп. за офіційним курсом НБУ на дату проведення розрахунку, та пеню в розмірі 1 697 698 гривень 14 копійок, а всього стягнути 2 162 820 гривень 91 копійку та судові витрати в розмірі 4 054 грн. 00 коп..

25.02.2016 року державним виконавцем Білоцерківського районного відділу державної виконавчої служби Сидоренко В.Ю. було винесено постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження щодо примусового виконання виконавчого документа №357/2094/14-ц, 2/357/1392/14, виданого 24.06.2014 року Білоцерківським міськрайонним судом про стягнення саме з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» заборгованості за кредитним договором у розмірі 43 583 доларів США 06 центів, що еквівалентно 465 122 грн. 77 коп. за офіційним курсом НБУ на дату проведення розрахунку, та пеню в розмірі 1 697 698 гривень 14 копійок, а всього стягнути 2 162 820 гривень 91 копійку та судові витрати в розмірі 4 054 грн. 00 коп..

Також, 30.12.2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю ««ОТП Факторинг Україна» зверталося до Білоцерківського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) із запитом про надання інформації про хід примусового виконання рішення суду за виконавчим листом №357/2094/14-ц, 2/357/1392/14 про стягнення боргу з ОСОБА_1 , оскільки від Білоцерківського МРУЮ ДВС надійшла постанова про закінчення ВП №44021995 від 01.12.2015 року.

З подання Білоцерківського районного відділу Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), вбачається, що оригінал виконавчого документу був втрачений при пересилці, оскільки був направлений разом з постановою про відмову у відкритті виконавчого провадження.

У частинах першій статті 431 ЦПК України закріплено, що виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Відповідно до п. 17.4 Розділу XIII Перехідних положень ЦПК України у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Аналіз пункту 17.4 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України, дозволяє дійти висновку, що єдиною підставою для видачі судом дубліката виконавчого листа є його втрата.

Дублікат - це документ, що видається замість втраченого оригіналу та має силу первісного документу. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання.

При вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа у зв`язку з його втратою заявник повинен подати докази на підтвердження втрати виконавчого листа, а суд має обов`язково перевірити, чи не було виконано рішення суду на підставі якого його видано та чи не втратило судове рішення законної сили.

Разом із тим, необґрунтована відмова у видачі дублікату виконавчого листа фактично унеможливлює виконання прийнятого судового рішення, яке набрало законної сили (рішення Конституційного Суду України від 27 січня 2010 року № 3-рп/2010 у справі № 1-7/2010).

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено статтями 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У пункті 9 частини другої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковими до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Статтею 18 ЦПК України передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органам державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Пункт 1 статті 6 Конвенції, серед іншого, захищає виконання остаточних судових рішень, які у державах, що визнали верховенство права, не можуть залишатися невиконаними на шкоду одній зі сторін. Відповідно виконанню судового рішення не можна перешкоджати, відмовляти у виконанні або надмірно його затримувати. Держава зобов`язана організувати систему виконання судових рішень, яка буде ефективною як за законодавством, так і на практиці. Також Суд зазначає, що саме на державу покладається обов`язок вжиття у межах її компетенції усіх необхідних кроків для того, щоб виконати остаточне рішення суду та, діючи таким чином, забезпечитиефективне залучення усього її апарату. Не зробивши цього, вона не виконає вимоги, що містяться у пункті 1 статті 6 Конвенції. Насамкінець, Суд повторює, що сама природа виконавчого провадження вимагаєоперативності (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Глоба проти України», по. 15729/07, від 05.07.2012).

У рішенні по справі «Горнсбі проти Греції» від 19 березня 1997 року, заява № 18357/91, п. 40 зазначається, що ... право на звернення до суду було білюзорним, якби національна правова система Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду одній зі сторін. Отже, виконання рішення, винесеного будь-яким судом, має розглядатисьяк невід`ємна частина «судового процесу» для цілей статті 6.

Відсутність у заявника можливості домогтися виконання судового рішення, винесеного на його користь, становить втручання у право на мирне володіння майном, як цепередбачено першим реченням першого пункту статті 1 Першого протоколу (справі «Іванов проти України», заява № 40450/04, рішення від 15.10.2009).

Також у рішенні Європейського суду від 18.05.2004 у справі «Продан проти Молдови» суд наголосив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантований Європейською конвенцією з прав людини, буде ілюзією, якщо правова система держав, які ратифікували Конвенцію, дозволятиме остаточному, обов`язковому судовому рішення залишатися невиконаним, завдаючи шкоди одній зі сторін.

В рішенні у справі «Шмалько проти України» від 20 липня 2004 року вказав, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду (пункт 43).

Отже, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що оригінал виконавчого листа втрачено не з вини стягувача, під час його передачі іншому виконавцю на виконання, рішення боржником не виконано, також, видача дубліката втраченого виконавчого листа є необхідною для завершення судового провадження, тому, подання Білоцерківського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про видачу дубліката виконавчого листа, підлягає до задоволення.

Керуючись ст. 431, 353, п. 17.4 Розділу XIII Перехідних положень ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження» суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Подання Білоцерківського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про видачу дубліката виконавчого листа, задовольнити.

Видати дублікат виконавчого листа відповідно до рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київська області від 07.05.2014 року у справі №357/2094/14-ц, 2/357/1392/14, про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» заборгованості за кредитним договором в розмірі 43 583 доларів США 06 центів, що еквівалентно 465 122 грн. 77 коп. за офіційним курсом НБУ на дату проведення розрахунку, та пені у розмірі 1 697 698 гривень 14 копійок, а всього стягнути 2 162 820 гривень 91 копійку та судові витрати у розмірі 4 054 грн. 00 коп..

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. Учасник справи, якому ухвала не була вручена в день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення відповідної ухвали.

Ухвала складена 13.04.2021 року.

СуддяО. В. Бондаренко