Єдиний унікальний номер 219/2834/21
Номер провадження 22-ц/804/1922/21
Єдиний унікальний номер 219/2834/21
Номер провадження 22-ц/804/1922/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 серпня 2021 року Донецький апеляційний суд у складі:

судді-доповідача Халаджи О. В.

суддів: Азевича В.Б., Кішкіної І.В.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними в ній матеріалами, у письмовому провадженні в м. Бахмут апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 27 травня 2021 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Бахмутського районного відділу поліції Головного управління національної поліції в Донецькій області, Головного управління Національної поліції в Донецькій області про відшкодування моральної шкоди (суддя першої інстанції Фролова Н.М. повний текст рішення складено 04 червня 2021 року),

В С Т А Н О В И В:

25 березня 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Артемівського міськрайонного суду Донецької області з позовом до Бахмутського районного відділу поліції Головного управління національної поліції в Донецькій області, Головного управління Національної поліції в Донецькій області про відшкодування моральної шкоди. Просив стягнути з Державного бюджету України на його користь відшкодування моральної шкоди завданою бездіяльністю посадових осіб Бахмутського районного відділу Національної поліції в Донецькій області 19000 гривень.

Рішенням Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 27 травня 2021 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Бахмутського районного відділу поліції Головного управління національної поліції в Донецькій області, Головного управління Національної поліції в Донецькій області про відшкодування моральної шкоди відмовлено.

Із вказаним рішенням суду не погодився ОСОБА_1 та подав апеляційну скаргу, вважає, що рішення ухвалено з порушенням норм процесуального та матеріального права.

В обґрунтування доводів скарги вказує на те, що згідно закону слідчі були зобов`язані невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання 19 заяв позивача про вчинення кримінального правопорушення внести відомості до ЄДРД, чого не було зроблено, що і вказує, що була пряма бездіяльність з боку посадових осіб, а так як слідчі не внесли данні до ЄРДР про кримінальне правопорушення на які вказував позивач у своїх заявах про злочин, то це і є причинний зв`язок між бездіяльністю та шкодою яка заподіяна мені цією незаконною бездіяльністю та моїм правом на реєстрацію заяви про кримінальний злочин.

ОСОБА_1 просив рішення Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 27 травня 2021 року скасувати та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Від ГУНП В Донецькій області надійшов відзив на апеляційну скаргу, вважає, що апеляційна скарга позивача є необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.

Представник ГУНП В Донецькій області В. Барабан просила рішення Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 27 травня 2021 року залишити без змін.

Відповідно до частини 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою «Апеляційне провадження».

Згідно частини.1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи, справа підлягає розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

За таких обставин, апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, відповідно до приписів ч.13 ст.7 ЦПК України, якою передбачено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами,якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

В даній справі ціна позову становить 19000 гривень, тобто менше ста розмірів прожиткового мінімуму(2270 х 100 = 227000), а тому справа підлягає розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного:

Згідно ч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено, що ухвалою слідчого судді Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 21.08.2015 року зобов`язано слідчого СВ Артемівського МВ (з обслуговування м. Артемівська та Артемівського району) УМВС України в Донецькій області Бірюкова О.М., внести відомості в ЄРДР по факту вчинення ДТП 23.05.2015 року приблизно о 23 годині, по вул. Некрасова в м. Артемівськ Донецької області за участю автомобіля «GEELI» д.н. НОМЕР_1 (а.с.17);

Ухвалою слідчого судді Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 11.01.2017 року зобов`язано уповноважену особу Бахмутського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості за заявою ОСОБА_1 про кримінальне правопорушення від 06 січня 2017 року (а.с.21);

Ухвалою слідчого судді Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 22.03.2017 року зобов`язано відповідальних осіб Бахмутського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань у відповідності до вимог ст. 214 Кримінального процесуального кодексу України за заявою ОСОБА_1 від 19 березня 2017 року (а.с.13-14);

Ухвалою слідчого судді Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 31.03.2017 року зобов`язано відповідальних осіб Бахмутського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області, з дотриманням вимог ст. 214 КПК України, внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості, викладені у заяві ОСОБА_1 від 28 березня 2017 року (а.с.7-8);

Ухвалою слідчого судді Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 14.04.2017 року зобов`язано слідчого Бахмутського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області, з дотриманням вимог ст. 214 КПК України, внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості, викладені у заяві ОСОБА_1 від 10 квітня 2017 року щодо вчинення кримінального правопорушення слідчим СВ Бахмутського ВП ГУНП в Донецькій області Косаковським С.О. (а.с.9-10);

Ухвалою слідчого судді Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 14.04.2017 року зобов`язано слідчого Бахмутського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області, з дотриманням вимог ст. 214 КПК України, внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості, викладені у заяві ОСОБА_1 від 10 квітня 2017 року щодо вчинення кримінального правопорушення слідчим СВ Бахмутського ВП ГУНП в Донецькій області Симоненко С.О. (а.с.11-12);

Ухвалою слідчого судді Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 14.04.2017 року зобов`язано слідчого Бахмутського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області, з дотриманням вимог ст. 214 КПК України, внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості, викладені у заяві ОСОБА_1 від 10 квітня 2017 року щодо вчинення кримінального правопорушення слідчим СВ Бахмутського ВП ГУНП в Донецькій області Гончаровою О.П. (а.с.15-16);

Ухвалою слідчого судді Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 18.04.2017 року зобов`язано відповідних осіб Бахмутського відділу Національної поліції, внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про кримінальне правопорушення у відповідності до вимог ст.214 КПК України відносно заяви ОСОБА_1 від 10.04.2017 року про кримінальне правопорушення за ст. 367 ч.1 Кримінального кодексу України, вчиненого слідчим СВ Бахмутського відділу поліції Горяйновим Р.В. (а.с.27);

Ухвалою слідчого судді Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 21.04.2017 року зобов`язано відповідних осіб Бахмутського відділу Національної поліції, внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про кримінальне правопорушення у відповідності до вимог ст.214КПК України відносно заяви ОСОБА_1 від 18.04.2017 року про кримінальне правопорушення за ст.ст.365, 366, 367 Кримінального кодексу України, вчиненого слідчим СВ Бахмутського відділу поліції Кирильчуком Я.В. (а.с.18);

Ухвалою слідчого судді Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 21.04.2017 року зобов`язано відповідних осіб Бахмутського відділу Національної поліції, внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про кримінальне правопорушення у відповідності до вимог ст.214 КПК України відносно заяви ОСОБА_1 від 18.04.2017 року про кримінальне правопорушення за ст. 367 ч.1 Кримінального кодексу України, вчиненого слідчим СВ Бахмутського відділу поліції Беседіною Л.О. (а.с.22);

Ухвалою слідчого судді Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 25.04.2017 року зобов`язано уповноважену особу Бахмутського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань у відповідності до вимог ст.214 КПК України за заявою ОСОБА_1 від 20 квітня 2017 року (а.с.19);

Ухвалою слідчого судді Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 26.04.2017 року зобов`язано слідчого Бахмутського відділу Національної поліції Бірюкова О.М. внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про кримінальне правопорушення у відповідності до вимог ст. 214 КПК України за заявою ОСОБА_1 від 20.04.2017 року про кримінальне правопорушення відносно відповідних осіб Бахмутського відділу поліції ГУ НП в Донецькій області (а.с.20);

Ухвалою слідчого судді Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 14.12.2017 року зобов`язано уповноважену особу Бахмутського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області зареєструвати заяву ОСОБА_1 від 08 грудня 2017 року про вчинення посадовими особами КП «Бахмутелектротранс» кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.190, ч.4 ст.191 КК України та внести відповідні відомості за вказаною заявою до Єдиного реєстру досудових розслідувань у відповідності до вимог ч.1 ст.214 КПК України (а.с.32);

Ухвалою слідчого судді Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 08.04.2019 року зобов`язано відповідальну службову особу Бахмутського відділу поліції в Донецькій області, уповноважену на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, вирішити питання щодо внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про кримінальне правопорушення у відповідності до вимог ст. 214 КПК України відносно заяви ОСОБА_1 від 02.04.2019 про кримінальні правопорушення, передбачене ст. 157 КК України, вчинене ОСОБА_2 , членами виборчої комісії та спостерігачами на виборчий дільниці №140636 (а.с.23);

Ухвалою слідчого судді Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 17.05.2019 року зобов`язано відповідальну службову особу Бахмутського відділу поліції в Донецькій області, уповноважену на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, вирішити питання щодо внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про кримінальне правопорушення у відповідності до вимог ст. 214 КПК України відносно заяви ОСОБА_1 від 02.05.2019 про кримінальне правопорушення, передбачене ст. 158 ч.3 КК України, вчинене членами виборчої дільниці 140623 на першому турі виборів президента України 31.03.2019 року (а.с.24);

Ухвалою слідчого судді Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 05.06.2019 року зобов`язано відповідальних осіб Бахмутського відділу поліції ГУ Національної поліції в Донецькій області внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань відповідно до вимог статті 214 КПК України за заявою ОСОБА_1 від 24 травня 2019 року (а.с.25-26);

Ухвалою слідчого судді Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 05.06.2019 року зобов`язано відповідальних посадових осіб Бахмутського ВП ГУ НП Донецької області внести відомості до ЄРДР відповідно до вимог ст. 214 КПК України за заявою ОСОБА_1 від 24.05.2019 року про кримінальне правопорушення передбачене ст. 375 КК України (а.с.28-29);

Ухвалою слідчого судді Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 17.02.2020 року зобов`язано відповідальних осіб Бахмутського відділу Національної поліції, уповноважену на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлено про кримінальні правопорушення, невідкладно внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, згідно заяви ОСОБА_1 про вчинення кримінального правопорушення від 10 лютого 2020 року, про що повідомити заявника ОСОБА_1 у відповідності до вимог ст. 60 КПК України (а.с.30-31);

Ухвалою слідчого судді Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 16.03.2021 року зобов`язано відповідальних осіб Бахмутського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції України в Донецькій області внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості, викладені в заяві ОСОБА_1 про кримінальне правопорушення від 12 березня 2020 року, про що повідомити заявника ОСОБА_1 у відповідності до вимог ст. 60 КПК України (а.с.4).

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції дійшов висновку, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами факту заподіяння йому моральних страждань чи втрат немайнового характеру, а отже і заподіяння моральної шкоди.

Апеляційний суд погоджується з даним висновком суду першої інстанції.

Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно зі статтею 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспорюваного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Частиною першою статті 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно з частиною першою статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Суд також може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша статті 12 ЦПК України).

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (частина перша статті 13 ЦПК України).

Згідно зі статтею 56 Конституції України кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

На підставі вказаної норми відшкодуванню за рахунок держави підлягає шкода у випадку встановлення факту заподіяння такої шкоди незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю державної влади.

Спеціальні підстави відповідальності за шкоду, завдану органом державної влади, зокрема органами дізнання, попереднього (досудового) слідства, прокуратури або суду, визначені статтею 1176 ЦК України. Ці підстави характеризуються особливостями суб`єктного складу заподіювачів шкоди, серед яких законодавець виокремлює посадових чи службових осіб органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органи досудового розслідування, прокуратури або суду, та особливим способом заподіяння шкоди. Сукупність цих умов і є підставою покладення цивільної відповідальності за завдану шкоду саме на державу.

Шкода, завдана незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, розслідування, прокуратури або суду, відшкодовується державою лише у випадках вчинення незаконних дій, вичерпний перелік яких охоплюється частиною першою статті 1176 ЦК України, а саме у випадку незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт.

За відсутності підстав для застосування частини першої статті 1176 ЦК України, в інших випадках заподіяння шкоди цими органами діють правила частини шостої цієї статті така шкода відшкодовується на загальних підставах, тобто виходячи із загальних правил про відшкодування шкоди, завданої органом державної влади, їх посадовими та службовими особами (статті 1173, 1174 цього Кодексу).

Статтею 1174 ЦК України передбачено, що шкода,завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цієї особи.

Згідно з частиною першою статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

За змістом статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

У справі, яка переглядається, суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні позову, виходив із того, що позивачем не доведено заподіяння моральної шкоди внаслідок не внесення заяви позивача до ЄРДР. Крім того, позивач не надав доказів спричинення йому душевних страждань внаслідок не внесення заяви про вчинення кримінального правопорушення до ЄРДР, наявності причинно-наслідкового зв`язку між порушенням його права та наслідками, які спричинило це порушення.

Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Для наявності підстав зобов`язання відшкодувати шкоду відповідно до вимог статті 1174 ЦК України потрібна наявність незаконного рішення, дії чи бездіяльності органу державної влади, наявність шкоди, протиправність дій її заподіювача та причинний зв`язок між його діями та шкодою, а тому позивач у цій справі повинен довести належними та допустимими доказами завдання йому шкоди і що дії або бездіяльність відповідача є підставою для відшкодування шкоди у розумінні статей 1167, 1174 ЦК України.

Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

З урахуванням наведеного, суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні позову ОСОБА_1 обґрунтовано виходив із недоведеності позовних вимог, оскільки позивачем не надано належних доказів на підтвердження наявності заподіяної йому шкоди, причинного зв`язку між шкодою і протиправними діяннями (бездіяльністю) службової (посадової) особи органу державної влади, що в силу вимог статей 12, 81 ЦПК України є його процесуальним обов`язком.

При цьому сам факт винесення слідчим суддею процесуальних ухвал, у тому числі про зобов`язання внести до ЄРДР відомості, викладені в заявах ОСОБА_1 , не тягне безумовний наслідок цивільно-правового характеру і сам по собі не може бути доказом того, що дії та бездіяльність відповідача заподіяли позивачу моральної шкоди.

Судовий контроль на стадії досудового розслідування, внаслідок якого постановлено зазначену позивачем ухвалу слідчого судді, не є достатньою підставою для висновку про протиправність дій слідчого і притягнення його до цивільно-правової відповідальності.

Таким чином, позивачем не доведено належними та допустимими доказами факту заподіяння їй моральних страждань чи втрат немайнового характеру, а отже, і заподіяння моральної шкоди, розмір якої жодним чином не обґрунтований.

Аналогічні правові висновки викладені Верховним Судом у постановах:від 13 січня 2020 року у справі № 227/2572/19 (провадження№ 61-20488св19);від 17 січня 2020 року у справі № 638/11414/18 (провадження № 61-2685св19); від 04 березня 2020 року у справі № 639/1803/18 (провадження № 61-18842св19); від 19 березня 2020 року у справі № 686/13212/19 (провадження № 61-21982св19); від 20 травня2020 року у справі № 337/3375/17 (провадження № 61-11586св19).

Отже, викладене узгоджується з висновками щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України), підстав для відступлення від яких колегія суддів не вбачає, а тому відповідні доводи касаційної скарги є необґрунтованими.

Доводи, наведені в обґрунтування апеляційної скарги, не є підставами для скасування оскаржуваного рішення, оскільки вони ґрунтуються на неправильному тлумаченні заявником норм матеріального та процесуального права. Наведені в апеляційній скарзі доводи були предметом дослідження в суді першої інстанції із наданням відповідної правової оцінки всім фактичним обставинам справи, яка ґрунтується на вимогах чинного законодавства України, і з якою погоджується суд апеляційної інстанції.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Доводи апеляційної скарги, ретельно досліджені судом, висновків суду не спростовують і не дають підстав вважати, що судом допущені порушення матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення спору.

Оскільки судове рішення правильне, обґрунтоване, відповідає обставинам справи, постановлене з дотриманням вимог процесуального права, апеляційний суд не вбачає підстав для його скасування.

Керуючись ст. ст. 374, 375, 382, 383 ЦПК України, апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 27 травня 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 3 ст. 389 ЦПК України.

Судді: О.В. Халаджи

В.Б. Азевич

І.В. Кішкіна