Справа № 366/1813/21
Провадження № 2/366/584/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 серпня 2021 року Іванківський районний суд Київської області у складі : головуючої - судді Слободян Н.П., з участю секретаря судового засідання Мартовицької Н.Є., розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в смт.Іванків Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Іванківської селищної ради про визнання права власності на спадкове майно,

В С Т А Н О В И В :

Короткий зміст позовних вимог

Позивач звернувся в суд із зазначеним позовом до відповідача, посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його батько, ОСОБА_2 . На день його смерті залишилось спадкове майно, яке складається з житлового будинку з господарськими будівлями, що знаходиться по АДРЕСА_1 .

Після його смерті позивач прийняв спадщину.

Однак, нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину на зазначений вище житловий будинок, оскільки не пред`явлено правовстановлюючого документу на нього.

Позивач просить визнати його право власності на спадкове майно у вигляді жилого будинку з господарськими будівлями.

Рух справи

14.07.2021 до суду надійшла зазначена позовна заява.

19.07.2021 відкрите провадження. Підготовче судове засідання призначене на 18.08.2021.

Позиції сторін

У підготовче судове засідання позивач не з*явився. Про день і час слухання справи повідомлений вчасно, належним чином. У позові просив справу розглянути без його участі.

Представник відповідача, Іванківської селищної ради, у підготовче судове засідання не з*явився. Про день і час слухання справи повідомлено вчасно, належним чином. Направили до суду лист, у якому просять справу розглядати без участі представника селищної ради, не заперечують проти задоволення позовних вимог. Суд розцінює цей лист, які відзив на позов, яким позовні вимоги визнаються.

Керуючись ст. 223 ЦПК України, суд вважає можливим провести судове засідання без участі сторін на підставі наявних у справі доказів.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Відповідно до ч. 4 ст. 248 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Фактичні обставини, встановлені судом та застосовані норми права

Суд, вивчивши докази, враховуючи визнання відповідачем позовних вимог, приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню.

Судом достовірно встановлено, що

ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 27.09.1993 року.

Позивач є його сином, що підтверджується повторним свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 від 08.11.2019.

Спадщину після смерті ОСОБА_2 позивач прийняв, згідно з вимогами п.1 ч.1 ст. 549 ЦК УРСР, 1963 р.) (спадкова справа № 150/2021).

Згідно з ч.2 ст. 548 ЦК УРСР, 1963, прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

На день смерті ОСОБА_2 належав жилий будинок з господарськими будівлями, що знаходиться в АДРЕСА_1 , що підтверджується записами у погосподарській книзі с. Коленці за 2016-2023 роки, особовий рахунок № НОМЕР_3 , та засвідчено у довідці № 220 від 06.05.2021, виданою старостою села, і був збудований за даними Технічного паспорта у 1955 році, а господарські будівлі та споруди протягом 1955-1990 років.

Однак, правовстановлюючих документів на будинок ОСОБА_2 за життя не оформив.

Згідно із ч.1 ст. 529 ЦК УРСР, яка була чинною на момент відкриття спадщини, позивач, як син ОСОБА_2 , є єдиним спадкоємцем за законом першої черги після його смерті, який прийняв спадщину та претендує на спадкове майно.

Проте, через відсутність правовстановлюючих документів на будинок, постановою нотаріуса № 479/02-31 від 19.06.2021 позивачу відмовлено у вчиненні нотаріальної дії: видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок з господарськими будівлями, у зв`язку з чим він не може оформити свої спадкові права на зазначене майно, хоча воно входить до складу спадщини. На даний час ніхто, крім нього, на це майно не претендує.

Відповідно до положень чинного на той час ЦК УРСР 1963 року, Вказівок по порядку ведення по господарського обліку в сільських радах народних депутатів, затверджених Центральним статистичним управлінням СРСР 13.04.1979 року № 11/5, Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, затвердженої наказом Міністра юстиції УРСР 31.10.1975 року за № 45/5, підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки сільської ради, в т.ч. і виписки із погосподарських книг.

Відповідно до ч. 4 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, тобто до 03 серпня 2004 року, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, яке не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав.

Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, яка затверджена Міністерством комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, передбачала обов`язкову реєстрацію будинків у містах і селищах міського типу. У період чинності цієї інструкції до 13 грудня 1995 року державна реєстрація нерухомого майна не проводилася у сільській місцевості.

Також слід зазначити, що виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК України в редакції від 16.01.2003 року, тобто до 01.01.2004 року.

Таким чином, спадкодавець ОСОБА_2 після реєстрації житлового будинку у погосподарській книзі Блідчанської сільської ради набула право власності на зазначений будинок, що підтверджується зазначеною вище довідкою сільської ради.

Оскільки позивач, який є спадкоємцем після його смерті, не може в нотаріальному порядку отримати свідоцтво про право на спадкове майно у зв`язку з тим, що спадкодавець за життя не отримав правовстановлюючого документу на спадковий житловий будинок, то, для захисту прав позивача, позов слід задовольнити.

Будь яких перешкод для визнання за позивачем права власності на спадковий будинок, що залишилася після смерті ОСОБА_2 , під час судового розгляду не встановлено.

Відповідно до ст. 41 Конституції України «кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю».

Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 259, 263 - 265, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ :

Позов задовольнити.

Визнати право власності ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_4 , прож. по АДРЕСА_1 )на спадкове майно його батька, ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , а саме:

житловий будинок, що знаходиться по АДРЕСА_1 , розміром жилої площі 14,2 м.кв., загальною площею 36,1 м.кв., з ґанком, в плані позначений літерою «А», та надвірні будівлі (сараї «Б,В», погріб «Г», вбиральня «Д», огорожа № 1-3, водопровід І).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Іванківський районний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення (18.08. 2021).

Суддя Н.П. Слободян