КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження: 22-ц/824/1661/2021 Доповідач у суді апеляційної інстанції: Коцюрба О.П.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 травня 2021 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Коцюрби О.П.,

суддів: Білич І.М., Слюсар Т.А.,

при секретарі Перебитюку А.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на рішення Святошинського районного суду міста Києва від 21 жовтня 2020 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про захист прав споживача, стягнення матеріальної та моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

В жовтні 2019 року ОСОБА_2 (далі - позивач) звернулась в Святошинський районний суд міста Києва із вказаним позовом, в якому просила стягнути з ФОП ОСОБА_1 (далі - відповідач) на її користь матеріальні збитки у розмірі вартості зіпсованої дублянки в сумі 15 880 грн., що сплачена за товар згідно чеку № 1 від 19 грудня 2015 року; пеню у розмірі трьох відсотків вартості послуги за кожний день у зв`язку з простроченням виконання замовлення: 900*3%*721=19 467 грн. (вартість послуги 900 грн., кількість днів прострочення виконання зобов`язання з 20.10.2017року по 11 жовтня 2019 року - 721) та моральну шкоду в розмірі 20 000,00 грн.

В обґрунтування позову вказувала, що 30 вересня 2017 року за адресою: м. Київ, пр-т Ак. Палладіна, 7 в пункті прийому мережі хімчисток ТОВ «УН МОМЕНТО», за документами ФОП ОСОБА_1 здала цілісну дублянку сірого кольору з натуральним хутром полярної лисиці для надання послуги хімічної чистки для очищення однієї плями, приблизним діаметром 6-8 см. в нижній частині задньої сторони дублянки. При цьому, за виконання цих послуг хімчистки, сплатила 400,00 грн. із загальної вартості 900,00 грн. Відповідач повинен був повернути дублянку із виконаною роботу хімчистки 19 жовтня 2017 року, проте, в цей день вона отримала від хімчистки смс-повідомлення в якому було вказано, що замовлення ще не виконано. Того ж дня, заступником Генерального директора - Овчаренко Т.А. , її було повідомлено про те, що при хімічній чистці дублянки виявлено зіпсоване та відірване хутро на комірі і неготовність виробу через це. Також, 20 жовтня 2017 року вона з`явилася до пункту прийому та разом з адміністратором прийомного пункту оглянула дублянку і побачила, що дублянка мала істотні дефекти, яких при прийомі не було: відірване хутро від коміру, розірване шматками, зіпсоване безпосередньо хутро коміру дублянки, деформований комір, колір дублянки з сірого перетворився в світло голубий, пляма не тільки не була виведена, а стала ще гіршою на вигляд. Її було запевнено, що процес чистки не завершено і повідомлено про готовність заміни зіпсованого хутра за рахунок хімчистки. Позивач надала копію чеку про купівлю дублянки а також, контакти виробника дублянки.

В подальшому, позивач самостійно проконсультувалась з виробником і повідомила відповідача про те, що подібне хутро вартує від 150 дол. США, а пошив подібної речі буде коштувати 750 дол. США.

При поверненні їй 30 жовтня 2017 року їй дублянки вона побачила, що пошкодження та розриви на речі залишились. Позивач вказує, що послуга з хімічного чищення дублянки була надана неналежної якості та не виконана повністю ФОП ОСОБА_1 згідно зазначеної дати видачі замовлення - 19 жовтня 2017 року та умов виконання замовлення з хімічної чистки дублянки, зазначених в квитанції-договорі, внаслідок чого їй заподіяно матеріальну і моральну шкоду.

За таких обставин. просила задовольнити позовні вимоги.

Рішенням Святошинського районного суду міста Києва від 21 жовтня 2020 року позов задоволено частково.

Стягнуто з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 матеріальну шкоду в сумі 7 940,00 грн., моральну шкоду в розмірі 2 000,00 грн. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, фізична особа-підприємець ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення і неправильне застосування норм матеріального права, просила рішення Святошинського районного суду міста Києва від 21 жовтня 2020 року скасувати і ухвалити нове судове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

В доводах апеляційної скарги зазначила, що суд, встановивши виникнення на дублянці дефектів після надання послуги відповідачем, помилково прийшов до висновку про наявність автоматичних недоліків у наданих виконавцем послугах (невиконання (неналежного виконання) та порушення договору про надання послуг), неправильно застосувавши норми матеріального права, а саме, пункти 3, 4 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів», пункт 12 ст. 1 вказаного Закону, частину 1 ст. 906 ЦК України.

Також вказує, що на підтвердження належного надання послуги та відсутності порушень договору про надання послуг, відповідач надав суду копію технологічної карти, з якої вбачається, що хімічне чищення спірної дублянки відбувалось відповідно до символів та вимог догляду за виробом за встановленою технологією, але суд до уваги вказаний доказ не прийняв.

Крім того, в апеляційній скарзі зазначається, що суд не застосував положення нормативних актів, які підлягали застосуванню, а саме: ст.ст. 837 - 874 ЦК України, Закону України «Про захист прав споживачів», Правила побутового обслуговування населення, затвердженого постановою КМ України від 16 травня 1994 року № 313, Інструкцію щодо надання послуг з хімічної чистки та фарбування (перефарбування) виробів, затвердженої наказом Українського союзу об» єднань, підприємств і організацій побутового обслуговування населення від 27.08.2000 року № 20, Державним стандартом України «Матеріали для одягу. Символи та вимоги догляду» (ДСТУ 2122 - 93), Галузевим стандартом України «Одяг та предмети домашнього вжитку після хімічної чистки. Загальні технічні умови» (ГСТУ 201-03-96), Державним стандартом України «Одяг і предмети домашнього вжитку після хімічної чистки. Терміни та визначення основних дефектів» (ДСТУ 2916 - 94).

Звертає увагу в апеляційній скарзі на невірне застосування судом в якості доказів неналежного надання послуг відповідачем рішень Головного управління Держпродспоживслужби в м. Києві.

У відзиві на апеляційну скаргу, позивач вказує на необґрунтованість доводів апеляційної скарги та вважає рішення суду законним, ухваленим з дотриманням норм матеріального і процесуального права.

Розглянувши справу в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіривши законність і обгрунтованість судового рішення, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги та залишення судового рішення без змін з наступних підстав.

Ухвалюючи судове рішення про часткове задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що 30 вересня 2017 року позивач здала відповідачу для надання послуги хімічної чистки належну їй на праві власності річ - дублянку сірого кольору з натуральним хутром полярної лисиці вартістю 15 880 грн. із ступенем зносу 50%. Після проведення хімічної чистки відповідачем, дублянка була пошкоджена та мала істотні дефекти, яких при прийомі не було.

Оскільки відповідач ФОП ОСОБА_1 в добровільному порядку допущені нею недоліки у виконаній роботі у розумний строк не усунула (іншу річ з такого самого матеріалу і такої самої якості безоплатно не виготовила та/або повторно не виконала роботи за квитанцією-договором від 30 вересня 2017 року № 186228, то з неї на користь позивача підлягає стягненню матеріальна шкода у розмірі 50% вартості дублянки, тобто 7 940 грн.

Крім того, суд вважав доведеним, що винними діями відповідача у неналежному виконанні послуг із хімічної чистки речі, належної позивачу, йому завдано моральну шкоду, яка виразилась у душевних стражданнях, яких позивач зазнала внаслідок пошкодження належного їй майна, неможливістю користуватись цим сезонним одягом.

Врахувавши вказану обставину, перебування позивача на лікарняному з приводу хвороби, яка потягнула нервове виснаження, необхідність тривалий час займатись відновленням порушених прав, суд визначив грошове відшкодування моральної шкоду у сумі 2 000 грн.

Колегія суддів погоджується із такими висновками, так як вони відповідають обставинам справи і узгоджуються із вимогами закону.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_2 19 грудня 2015 року придбала жіночу дублянку за 15 880,00 грн., що підтверджується копією товарного чеку та показами свідка ОСОБА_4 ( том 1, а.с. 10).

30 вересня 2017 року ОСОБА_2 звернулась до фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 в пункт хімчистки, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , для отримання послуг з хімічного чищення жіночої дублянки.

Відповідач в особі уповноваженого нею працівника прийняв від позивача на хімічну чистку дублянку кожану колір коричневий, що підтверджується копією квитанції-договору № 186228 від 30 вересня 2017 року і не заперечується відповідачем. ( т. 1, а.с. 11).

Квитанція-договір № 186228 містить опис виробу, ціну послуги, дата видачі а саме: Найменування: кожа, дублянки: дубляка середня до 90 см., коричневий. Ціна послуги - 900 грн.

Дефекти виробу: розшарування шкіри, різнофактурність та різнотон шкіри, різна структура шкіри, почорніння. Дефекти кольору: вигорання кольору, зміна окрасу, різнотон, розводи. Також позначені дефекти, що виникли в процесі носіння: забруднення рукавів, забруднення на манжетах, забруднення на карманах, забруднення коміру, блиск, вигорання, випнута ділянка виробу, затерта ділянка виробу, залом, зачіпки, загальне забруднення, пілінг, потертість, плями, порушення структури шкіри.

Інші дефекти: наявність клеєних деталей. Приховані дефекти: нез`ємна фурнітура без гарантії, пошкодження тканини в частині нез`ємної фурнітури внаслідок механічного впливу при експлуатації та неможливістю демонтажу фурнітури при чищенні, випнута ділянка виробу, неповне видалення сильних забруднень, прояв білястості в місцях сильних забруднень, збільшення жорсткості, зміна відтінку, зміна забарвлення, структурні порушення можуть посилитись, можлива за линька. Наявність плям: плями змішані, поту, білкового походження, жиру, на задній частині велика пляма невідомого походження без гарантії, клієнта попереджено. Опис виробу: дублянка жіноча коричневого кольору середньої довжини до 90 см. Вид послуги: чищення виробу. Забруднення сильне. Попередження: можливе неповне видалення плям, можливо проявлення прихованих дефектів. Знос - 50%; Оціночна вартість речі позивача зазначена в квитанції в розмірі 4 000,00 грн. (том 1, а.с.11-12).

Позивач, 20 жовтня 2017 року в присутності адміністратора прийомного пункту оглянула дублянку після проведення хімічної чистки. Оглядом встановлено, що дублянка була пошкоджена та містить істотні дефекти, яких при прийомі не було: відірване хутро від коміру, розірване шматками, зіпсоване безпосередньо хутро коміру дублянки, деформований комір.

Також, 30 жовтня 2017 року позивач звернулась до фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 з заявою про відшкодування зіпсованої речі (том 1, а.с. 13-15).

В подальшому, 14 листопада 2017 року позивач звернулась до ФОП ОСОБА_1 з заявою про приведення незалежної товарознавчої експертизи дублянки сірого кольору з належним маркуванням після хімічної чистки за договором наданих послуг №186228 від 30.09.2017 відповідно до статті 17 п. 4 Закону України «Про захист прав споживачів» (том 1, а.с. 18).

Листом від 19 листопада 2017 року ФОП ОСОБА_1 , адресованим позивачу, вини у пошкодженні дублянки при хімічній чистці не визнала. (том 1, а.с.19 -21).

Постановою Головного управління Держпродспоживслужби в м. Києві від 16 серпня 2018 року № 15 до ФОП ОСОБА_1 застосовано адміністративно-господарську санкцію у вигляді штрафу в розмірі 4 000 грн. на підставі статті 23 Закону України «Про захист прав споживачів» № 1023-ХІІ (том 1, а.с.72).

Відповідно до акту Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів, складеного за результатами проведення планового (позапланового) заходу державного нагляду (контролю) щодо додержання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері захисту прав споживачів № 2397-1-2392 від 27 липня 2018 року встановлено недоліки у виконаній роботі (наданій послузі) у розумний строк безоплатно не усунено за квитанцією-договором від 30.09.2017 року № 186228 (том 1, а.с. 73, 90).

Постановою начальника ГУ Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів № 15 про накладення стягнень передбачених статтею 23 Закону України «Про захист прав споживачів» від 16 серпня 2018 року на підставі акту від 27 липня 2018 року № 2397-1-2392 встановлено: відмову споживачу в реалізації її прав, а саме: недоліки у виконаній роботі (наданій послузі) у розумний строк безоплатно не усунено або іншу річ з такого самого матеріалу і такої самої якості безоплатно не виготовлено та/або повторно не виконано роботи або не відшкодовано: усуненням споживачем своїми силами із залученням третьої особи недоліків виконаної роботи (наданої послуги) за квитанцією-договором від 30 вересня 2017 року № 186228. Постановлено застосувати до ФОП ОСОБА_1 штраф у розмірі 4 000, 00 грн., зобов`язано ФОП ОСОБА_1 у 15-ти денний термін з дня отримання постанови сплатити в установленому порядку штраф у зазначеному розмірі до державного бюджету (том 1, а.с. 97-98).

Постановою № 163 у справі про адміністративне правопорушення від 13 червня 2019 року т.в.о. заступника начальника Головного управління Держпродспоживслужби в місті Києві Караулова В.Д. встановлено: розглянувши протокол № 111 про адміністративне правопорушення від 24 травня 2019 року відносно ОСОБА_1 , під час здійснення позапланової перевірки 23 травня 2019 року, о 16 годині 00 хвилин гр. ОСОБА_1 , перебуваючи на своєму робочому місці за адресою: АДРЕСА_1 порушила вимоги ч. 2 ст. 188-2 Кодексу України про адміністративне правопорушення, а саме: ухилилась від своєчасного виконання припису Головного управління від 30 липня 2018 року № 237 про усунення порушень вимог законодавства, що зафіксовано в протоколі про адміністративне правопорушення № 111 від 24 травня 2019 року та накладено на Щебедько штраф у розмірі 306,00 грн. (том 1, а.с. 115 - 116).

Відповідно до постанови № 133 про накладення стягнень, передбачених статтею 23 Закону України «Про захист прав споживачів» від 13 червня 2019 року постановлено: за невиконання припису посадових осіб центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів, про усунення порушень прав споживачів, застосовано до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 штраф у розмірі 340,00 грн (том 1, а.с. 117-118).

З приписів пунктів 3, 4 статті 10 Закону України «Про захист прав споживачів» вбачається, що у разі виявлення недоліків у виконаній роботі (наданій послузі) споживач має право на свій вибір вимагати: 1) безоплатного усунення недоліків у виконаній роботі (наданій послузі) у розумний строк; 2) відповідного зменшення ціни виконаної роботи (наданої послуги); 3) безоплатного виготовлення іншої речі з такого ж матеріалу і такої ж якості чи повторного виконання роботи; 4) відшкодування завданих йому збитків з усуненням недоліків виконаної роботи (наданої послуги) своїми силами чи із залученням третьої особи; 5) реалізації інших прав, що передбачені чинним законодавством на день укладення відповідного договору. Зазначені вимоги підлягають задоволенню у разі виявлення недоліків під час приймання виконаної роботи (наданої послуги) або під час її виконання (надання), а в разі неможливості виявлення недоліків під час приймання виконаної роботи (наданої послуги) - протягом гарантійного чи іншого строку, встановленого договором, чи протягом двох років з дня прийняття виконаної роботи (наданої послуги) у разі відсутності гарантійного чи іншого строку, встановленого законодавством або договором.

За наявності у роботі (послузі) істотних недоліків споживач має право вимагати розірвання договору та відшкодування збитків.

В пункті 12 статті 1 Закону України «Про захист прав споживачів» зазначено, що істотний недолік - недолік, який робить неможливим чи недопустимим використання товару відповідно до його цільового призначення, виник з вини виробника (продавця, виконавця), після його усунення проявляється знову з незалежних від споживача причин і при цьому наділений хоча б однією з нижченаведених ознак: а) він взагалі не може бути усунутий; б) його усунення потребує понад чотирнадцять календарних днів; в) він робить товар суттєво іншим, ніж передбачено договором.

Збитки, завдані замовнику невиконанням або неналежним виконанням договору про надання послуг за плату, підлягають відшкодуванню виконавцем, у разі наявності його вини, у повному обсязі, якщо інше не встановлено договором. Виконавець, який порушив договір про надання послуг за плату при здійсненні ним підприємницької діяльності, відповідає за це порушення, якщо не доведе, що належне виконання виявилося неможливим внаслідок непереборної сили, якщо інше не встановлено договором або законом (частина 1 статті 906 ЦК України).

Приймання, оформлення, виконання та видавання замовлень з хімічної чистки та фарбування виробів здійснюється відповідно до вимог Правил побутового обслуговування населення, які затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 1994 року № 313» та Інструкції щодо надання послуг з хімічної чистки та фарбування (перефарбування) виробів, затвердженої наказом Українського союзу об`єднань, підприємств і організацій побутового обслуговування населення від 27 серпня 2000 року № 20, зареєстрованої в Міністерстві Юстиції України 13.11.2000 року за № 803/5024.

За вказаними приписами, замовлення оформлюється договором (квитанцією).

Під час приймання замовлення, приймальник повинен оглянути кожний виріб у присутності замовника з метою визначення можливості його обробки в умовах підприємства, встановлення ступеня зносу, виявлення дефектів (плям), які неможливо усунути, запропонувати замовнику відпороти фурнітуру та матеріали оздоблення, якщо виникають сумніви щодо збереження їх якості після обробки.

При цьому, встановлюється вартість прийнятих виробів за погодженням із замовником або на підставі підтверджуючих документів і зазначається разом із відсотками зносу у договорі.

Згідно пункту 4.3 Інструкції на виробах після хімічної чистки можуть бути дефекти, що були зазначені під час оформлення замовлення, та приховані дефекти, які допускаються діючими стандартами.

Під дефектом розуміється кожна окрема невідповідність товару встановленим вимогам, тобто локальне або поширене порушення структури, зовнішнього вигляду матеріалів і готових виробів; природний порок товарів, а також з`явився при використанні сировини, технологічній обробці, упаковці, транспортуванні або зберіганні. Це можуть бути отвори, тріщини, плями, раковини, забруднення, порушення структури матеріалу або готового виробу і т. д.

Згідно до пункту 4.20 Галузевого стандарту України «Одяг та предмети домашнього вжитку після хімічної чистки. Загальні технічні умови» (далі - ГСТУ) на виробах після хімічної чистки допускається наявність дефектів, які позначені в квитанції та прихованих дефектів, які виникли в процесі носіння та експлуатації виробів і виявлені після чищення, серед яких: закріплені плями та затіки від фарб, парфумів, ліків, крові, чорнил, жиру, клею та інше; зміна інтенсивності кольору чи забарвлення, зміна форми малюнка, білявість, пожовтіння, вицвітання, зблякнення, витравлені місця,утворені від дії поту, хімікатів, світла і тривалого тертя в процесі носіння; полиск, приховані та явні запали, які виникли від порушення режиму прасування в домашніх умовах; блиск, пилинг, заломи, зморщування виробів через нерівномірність усадки змішаних ниток; ослаблення тканини в місцях запалів та потертих місцях.

Проте, жодними діючими стандартами не передбачено можливість наявності після проведення хімічної чистки таких значних дефектів як непоодинокі розриви хутра, які зафіксовані у даному випадку.

При цьому, наявність виробничого браку через наявність прихованого дефекту в хутрі, з якого була виготовлена дублянка, відповідачем не доведена. Для встановлення відповідності або невідповідності хутра, яким була оздоблена дублянка потрібні спеціальні знання. При цьому, сторонами клопотань про проведення подібної експертизи не заявлялось, жодних експертних висновків з цього приводу встановлено не було.

Окрім того, при ухваленні рішення, суд першої інстанції на законних підставах прийняв до уваги обставини, якими встановлено факт порушення прав позивача Головним управлінням Держспоживслужби в м. Києві, про що детально вказано у вищезазначеному приписі про усунення порушень вимог законодавства № 237 від 30 липня 2018 року.

Відповідно до вимог цивільного процесуального законодавства України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Таким чином, колегія суддів підтримує висновок суду першої інстанції про те, що вимога позивача про стягнення з відповідача матеріальної шкоди підлягає частковому задоволенню, в сумі, що складає 50% вартості дублянки, тобто, з урахуванням її зносу, що становиить7 940,00 грн.

Щодо позовної вимоги про стягнення з відповідача пені за період прострочення виконання замовлення, слід зазначити, що відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 610 ЦК України передбачено, щ порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно до ч. 1 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів» споживач має право відмовитися від договору про виконання робіт (надання послуг) і вимагати відшкодування збитків, якщо виконавець своєчасно не приступив до виконання зобов`язань за договором або виконує роботу так повільно, що закінчити її у визначений строк стає неможливим.

У відповідності до ч. 5 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів» у разі коли виконавець не може виконати (прострочує виконання) роботу (надання послуги) згідно з договором, за кожний день (кожну годину, якщо тривалість виконання визначено у годинах) прострочення споживачеві сплачується пеня у розмірі трьох відсотків вартості роботи (послуги), якщо інше не передбачено законодавством. У разі коли вартість роботи (послуги) не визначено, виконавець сплачує споживачеві неустойку в розмірі трьох відсотків загальної вартості замовлення.

Водночас, у даному випадку дата видачі замовлення у квитанції була вказана як 19 жовтня 2017 року, при цьому, позивач вказує, що того ж дня його було повідомлено про зіпсування дублянки, тобто у даному випадку має місце неналежне виконання наданої послуги, а не прострочення її виконання. У зв`язку з чим, висновок Святошинського районного суду міста Києва про відсутність підстав для стягнення пені є правильним.

Що стосується вимоги про відшкодування моральної шкоди, то вона підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно з листками непрацездатності серії АДІ № 345175 ОСОБА_2 перебувала з 07 листопада 2017 року по 11 листопада 2017 року на амбулаторному лікуванні (том 1, а.с. 22-23), серії АДІ № 065409 ОСОБА_2 перебувала з 11 вересня 2018 року по 22 вересня 2018 року на амбулаторному лікуванні (том 1, а.с. 25), серії АДХ № 123333 ОСОБА_2 перебувала з 05 грудня 2018 року по 09 грудня 2018 року на амбулаторному лікуванні (том 1, а.с. 26), серії АДР № 928341 ОСОБА_2 перебувала з 23 жовтня 2019 року по 26 жовтня 2019 року на амбулаторному лікуванні (том 1, а.с. 176).

Вказані факти позивач пов`язує з пошкодженням її зимового одягу після хімічної чистки та неможливістю належним чином убезпечити себе від температурних коливань в холодну пору руку.

Судом встановлено обставини, з якими закон пов`язує право на відшкодування моральної шкоди.

Відповідно до ст. 611 ЦК України, моральна шкода відшкодовується, якщо це встановлено договором або законом.

За п. 5 ч. 1 ст.4 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону.

Згідно до Закону України «Про відповідальність за шкоду, завдану внаслідок дефекту в продукції», завданою шкодою є завдані внаслідок дефекту продукції каліцтво, інше ушкодження здоров`я, або смерть особи, пошкодження або знищення будь-якого об`єкта права власності, з винятком самої продукції, що має дефект.

Як вбачається з правової позиції Верховного Суду України, висловленій у постанові від 09 листопада 2016 року у справі № 6-1575цс16, спори про відшкодування фізичній особі моральної шкоди розглядаються, зокрема: коли право на її відшкодування безпосередньо передбачено нормами Конституції України або випливає з її положень; у випадках, передбачених законодавством, яке встановлює відповідальність за заподіяння моральної шкоди; при порушенні зобов`язань, які підпадають під дію Закону України «Про захист прав споживачів» чи інших законів, що регулюють такі зобов`язання і передбачають відшкодування моральної шкоди.

Положеннями ст.ст. 4, 22 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачено, що споживачі мають право на відшкодування моральної шкоди тільки в разі її заподіяння небезпечною для життя і здоров`я людей продукцією у випадках, передбачених законом.

Тому, відповідно до ст.23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

В п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової шкоди)» від 31 березня 1995 року (зі змінами та доповненнями) вказано, що під моральною шкодою потрібно розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями чи бездіяльністю інших осіб.

Відповідно до ч. 2 ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом чи або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

За вимог п. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 року (зі змінами та доповненнями): при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди з`ясуванню підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача, вини останнього в її заподіянні.

Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Наявність причинного зв`язку між протиправним діянням і моральною шкодою, що є третьою підставою відповідальності за завдану моральну шкоду, виражає зв`язок протиправної поведінки і шкоди, що настала, при якому протиправність є причиною, а шкода - наслідком.

Особа, що заподіяла шкоду, несе відповідальність лише за ту шкоду, яка є необхідним наслідком його поведінки.

Неправомірне діяння повинно бути головною причиною, що з неминучістю тягне за собою заподіяння моральної шкоди, необхідною умовою настання негативних наслідків у вигляді фізичних або душевних страждань.

З огляду на природу інституту відшкодування моральної шкоди цілком адекватними і самодостатніми критеріями визначення розміру належної позивачу компенсації є морально-правові імперативи справедливості, розумності та добросовісності.

У даній справі, при її розгляді, підтверджено порушення прав позивача, при цьому, наявність шкоди з огляду псування сезонної одежі напередодні такого сезону є очевидною, окрім того, матеріалами справи підтверджується перебування позивача на лікарняному, як наголошує позивач її хвороба пов`язана з нервовим виснаженням з огляду на необхідність тривалий час займатись питанням відновлення порушених прав, а також, з огляду на відсутність теплої зимової речі, покликаної захищати особу від температурних коливань в холодну пору року. Доказів зворотного суду не надано.

Виходячи з вище наведеного, те, що доводи позивача в цій частині є переконливими, враховуючи обставини справи, характер та обсяг страждань, яких зазнав позивач, характер немайнових втрат, тривалість процедури поновлення прав позивача, колегія суддів вважає справедливим висновок суду першої інстанції про визначення ОСОБА_2 суми компенсації заподіяної моральної шкоди в розмірі 2 000 грн.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Статтею 375 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Так як Святошинським районним судом міста Києва судове рішення ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права, підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст. ст. 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Святошинського районного суду міста Києва від 21 жовтня 2020 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий: О.П. Коцюрба

Судді: І.М. Білич

Т.А. Слюсар