Справа № 426/2083/21
РІШЕННЯ

іменем України

13 серпня 2021 року

Сватівський районний суд Луганської області у складі:

головуючого судді Просіної Я.В.,

за участю секретаря судового засідання Чумакової Н.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Сватове цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, представник позивача - адвокат Пономаренко Наталія Миколаївна,

встановив:

Позивач ОСОБА_5 звернулася до суду з дійсним позовом, в якому зазначила, що вона згідно договору купівлі-продажу квартири від 04.07.2003 року є власником квартири, яка знаходиться за адресою АДРЕСА_1 . В належній їй квартирі зареєстровані, але фактично не проживають ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Речей відповідачів у належній позивачеві квартирі немає, вони не цікавляться її станом, не сплачують комунальні платежі та не беруть участь у ремонті квартири та її утриманні. Врегулювати питання щодо зняття з реєстрації відповідачів ОСОБА_5 не має можливості, оскільки їй не відоме їх місце знаходження з 2006 року. ОСОБА_5 самостійно за власні кошти проводить утримання квартири, сплачує комунальні послуги. У зв`язку з високою вартістю комунальних послуг вона опинилася у дуже скрутному матеріальному становищі, але при зверненні до управління соціального захисту Сватівської районної державної адміністрації щодо призначення житлової субсидії, позивачу було роз`яснено, що будуть враховані доходи усіх зареєстрованих на житловій площі осіб, а у разі відсутності інформації про такі доходи, обрахунок буде проведено у розмірі двох розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб станом на кінець періоду, за який враховуються дохід. Врахування такої суми доходу суттєво вплине на розмір соціальної допомоги або взагалі на можливість її призначення. Реєстрація у будинку осіб, які фактично не проживають, порушує її право власника, на розпорядження, володіння та користування належним на праві приватної власності майном. Під час підготовки позовної заяви до суду, з метою належного збирання доказів у справі, а саме підтвердження того факту, що відповідачі добровільно виїхали з місця реєстрації, жодних перешкод у проживанні не чинилось і не чиниться, ОСОБА_5 10 червня 2021 року звернулась з письмовою заявою до Сватівської ВП ГУНП в Луганській області щодо надання йому інформації чи зверталися відповідачі з письмовою заявою до Сватівського відділу ВП ГУНП в Луганській області щодо захисту своїх прав чи інтересів усунення перешкод у користуванні (вселення) житловим приміщенням-квартирою, що розташована за адресою АДРЕСА_1 в період з 2020 року до сьогоднішнього часу. Листом від 14.06.2021 року №13259/111/42-2021 позивача було повідомлено, що відповідно до Закону України «Про звернення громадян», а саме ст. 10 не допускається розголошення одержаних зі звернень відомостей про особисте життя громадян без їх згоди чи відомостей, а також відповідно до Закону України «про захист персональних даних», а саме ст. 16.1- порядок доступу до персональних даних третіх осіб визначається умовами згоди суб`єкта персональних даних на обробку цих даних, наданою володільцю персональних даних, або відповідно до вимог закону. Тому до позову буде додано клопотання про витребування доказів з Головного управління Національної поліції в Луганській області Сватівський відділ поліції.

Ухвалою судді Сватівського районного суду Луганської області від 19 липня 2021 року було відкрито провадження по справі та призначене судове засідання.

У судове засідання позивач та представник позивача не з`явилися, надали на адресу суду заяви про розгляд справи без їхньої участі, позовні вимоги підтримують в повному обсязі, просять їх задовольнити. Позивач ОСОБА_5 у заяві просить клопотання про витребування доказів не розглядати та долучити до матеріалів справи копії нотаріально посвідчених заяв відповідачів (а.с.55, 58, 59, 60, 61, 62).

Відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 у судове засідання не з`явилися, в матеріалах справи наявні копії нотаріально посвідчених заяв відповідачів про визнання ними позовних вимог, просять розгляд справи проводити без їхньої участі (а.с. 58-60).

Суд, дослідивши та оцінивши письмові докази у справі у їх сукупності, вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребування судом у відповідності ЦПК України випадках.

Згідно ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідно копії договору купівлі - продажу квартири від 04 липня 2003 року, посвідченої приватним нотаріусом Сватівського районного нотаріального округу Павленко С.П., позивач ОСОБА_5 є власником квартири за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 10).

Згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно за № 1481671 від 15 вересня 2003 року квартира за адресою: АДРЕСА_1 належить ОСОБА_1 , форма власності - приватна, частка 1/1 (а.с. 11).

Як вбачається з копії домової книги за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровані - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 (а.с. 12-14).

Відповідно до копії технічного паспорта, реєстраційний номер № 1594/14, на підставі Договору купівлі-продажу, посвідченого Сватівською нотаріальною конторою 04 липня 2003 року № 1399, ОСОБА_1 належить ціла квартира, яка складається з трьох кімнат, загальною площею 56,8 кв.м (а.с. 15-16).

Згідно довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у жилому приміщенні/будинку осіб станом на 03 червня 2021 року, виданої Сватівською міською радою за № 2532 від 06 червня 2021 року, за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровані ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 (а.с. 17).

У відповідності до Листа від 14.06.2021 року № 13259/111/42-2021 позивачу було повідомлено у відповідь на її заяву від 10 червня 2021 року, що відповідно до Закону України «Про звернення громадян», а саме ст. 10 не допускається розголошення одержаних зі звернень відомостей про особисте життя громадян без їх згоди чи відомостей, а також відповідно до Закону України «про захист персональних даних», а саме ст. 16.1- порядок доступу до персональних даних третіх осіб визначається умовами згоди суб`єкта персональних даних на обробку цих даних, наданою володільцю персональних даних, або відповідно до вимог закону. Тому до позову буде додано клопотання про витребування доказів з Головного управління Національної поліції в Луганській області Сватівський відділ поліції (а.с. 18-19).

Як вбачається з акту не проживання, складеного в тому, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , не проживають за адресою: АДРЕСА_1 з 2006 року, їхніх особистих речей в квартирі немає, догляд за квартирою здійснює власник квартири - ОСОБА_5 (а.с. 20).

Згідно копій квитанцій про сплату комунальних платежів, обов`язки по утриманню будинку та сплаті комунальних платежів несе позивач ОСОБА_5 (а.с. 21-28).

Відповідно до заяви 50 АБ 5781236 ОСОБА_2 , завіреної 02 серпня 2021 року нотаріусом Пушкинського нотаріального округу Московської області Д.Л.Сидоровою, ОСОБА_2 позовні вимоги ОСОБА_5 про визнання його таким, що втратив право на користування житловим приміщенням, визнає в повному обсязі (а.с. 58)

Відповідно до заяви 50 АБ 5781259 ОСОБА_4 , завіреної 02 серпня 2021 року нотаріусом Пушкинського нотаріального округу Московської області Д.Л.Сидоровою, ОСОБА_4 позовні вимоги ОСОБА_5 про визнання її такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, визнає в повному обсязі (а.с. 59).

Відповідно до заяви 50 АБ 5781225 ОСОБА_3 , завіреної 02 серпня 2021 року нотаріусом Пушкинського нотаріального округу Московської області Д.Л.Сидороою, ОСОБА_2 позовні вимоги ОСОБА_5 про визнання його таким, що втратив право на користування житловим приміщенням, визнає в повному обсязі (а.с. 60).

Відповідно до ст. 41 Конституції України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналась 17 липня 1997 року відповідно до Закону України від 17 липня 1997 року № 475/97 ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном.

У відповідності до положень ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

Згідно ч. 1 ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Приписами ст. 383 Цивільного кодексу України та ст. 150 ЖК України передбачено право власника використовувати житло для власного проживання членів сім`ї, інших осіб, та розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд.

Згідно до ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Статтею 391 ЦК України, передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Стаття 71 ЖК Української РСР встановлює загальні правила збереження жилого приміщення за тимчасово відсутніми громадянами. За змістом цієї статті при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.

Відповідно до статті 72 ЖК Української РСР визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

З досліджених у судовому засіданні матеріалів справи встановлено, що відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 є членами родини позивача, в житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1 не проживають з 2006 року, особистих речей там не мають, обов`язки щодо утримання будинку і сплати комунальних послуг не несуть, а отже, своєю реєстрацією в будинку чинять перешкоди власнику - позивачу ОСОБА_5 у розпорядженні своїм майном. Таким чином, порушення права власності мають бути усунуті відповідно до положень ст. 321 ЦК України, оскільки право власності є непорушним, ніхто не може бути позбавлений цього права, або обмежений у його здійсненні.

Враховуючи викладене, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, обґрунтовані та підлягають задоволенню, оскільки у зазначеному випадку саме такий спосіб захисту дає можливість реального усунення порушення права власності.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, при задоволенні позовних вимог судовий збір необхідно стягнути з відповідачів на користь позивача.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.12, 13, 80, 81, 89, 141, 259, 263-268, 289 ЦПК України, ст.71, 72, 150 ЖК України, ст. 319, 321, 383, 391 ЦК України, суд

ухвалив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням- задовольнити. в повному обсязі.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , таким, що втратив право користування житловим приміщенням - квартирою за адресою: АДРЕСА_1 .

Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , таким, що втратив право користування житловим приміщенням - квартирою за адресою: АДРЕСА_1 .

Визнати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , такою, що втратила право користування житловим приміщенням - квартирою за адресою: АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 , судовий збір у розмірі по 302, 60 гривень з кожного.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційну скаргу на рішення може бути подано до Луганського апеляційного суду безпосередньо або через Сватівський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Суддя Я.В.Просіна