Єдиний унікальний номер 235/3613/21
Провадження №2/235/1370/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 серпня 2021 року Красноармійський міськрайонний суд Донецької області у складі головуючого судді Бородавки К.П. за участю секретаря судового засідання Григор`євої С.В., розглянувши в судовому засіданні в залі суду м.Покровська в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Покровської міської ради Донецької області про визнання права власності, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулась до суду з вказаним позовом, в якому просить визнати за нею право власності на житловий будинок, розташований в АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 її батька ОСОБА_2 .

Позовні вимоги мотивує таким. ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача ОСОБА_2 , який проживав в АДРЕСА_1 , вказаний житловий будинок є спадковим майном. Зазначає, що спірний будинок зареєстровано за ОСОБА_3 - матір`ю позивача та ОСОБА_4 - тіткою позивача, сестрою матері.

ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , її спадкоємцем за заповітом була мати позивача, яка спадщину прийняла, однак не оформила своїх спадкових прав в повному обсязі, зокрема, не оформила свої спадкові права на частину житлового будинку в АДРЕСА_1 .

ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 ; позивач стверджує, що на момент смерті її мати проживала по АДРЕСА_1 разом з її батьком ОСОБА_3 , який є спадкоємцем матері; інших спадкоємців після смерті матері, які прийняли спадщину, ані за законом, ані за заповітом немає.

В передбачений законом шестимісячний строк позивач звернулась із заявою про прийняття спадщини після смерті батька до Першої Красноармійської державної нотаріальної контори, де нотаріус завела спадкову справу № 346, проте листом № 1328/01-16 від 21.12.2015 у видачі свідоцтва про право на спадщину позивачу було відмовлено у зв`язку з тим, що спадкова справа №84/1994, відкрита після смерті ОСОБА_4 , зберігається у Донецькому обласному державному нотаріальному архіві, до якого немає доступу, оскільки він розташований на тимчасово окупованій території України в м.Донецьку та у зв`язку з тим, що копія зазначеної спадкової справи відсутня та невідоме коло спадкоємців померлої ОСОБА_4 .

Ухвалою суду від 31.05.2021 провадження у справі відкрито за правилами загального позовного провадження, у державного нотаріуса Першої покровської державної нотаріальної контори Шиленко С.В. витребувано інформаційні довідки зі Спадкового реєстру про наявність (відсутність) посвідченого заповіту, спадкового договору, заведеної спадкової справи (із зазначенням спадкоємців) та виданих свідоцтв про право на спадщину (із зазначенням спадкоємців), а також належним чином засвідчені копії спадкових справ після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 , та ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.41).

В судове засідання позивач та представник відповідача не прибули, надали заяви про розгляд справи без їх участі, позивач на позові наполягає, відповідач просить винести рішення на розсуд суду (а.с.38, 56).

В силу приписів ст.223 ЦПК України суд вважає за можливе здійснити розгляд справи по суті за відсутністю її учасників.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Фактичні обставини, встановлені судом , та зміст спірних правовідносин.

Батьками позивача (дошлюбне прізвище - ОСОБА_1 ) є ОСОБА_3 (дошлюбне прізвище - ОСОБА_3 ), яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.7-10, 12).

Станом на 28.10.1998 батьки позивача були зареєстровані в спірному будинку АДРЕСА_1 (а.с.11); станом на 10.12.2003 батько позивача був зареєстрований в спірному будинку, інших зареєстрованих осіб за вказаною адресою немає (а.с.13).

Право власності на спірний будинок зареєстровано за ОСОБА_3 - мати позивача та ОСОБА_4 - сестра матері позивача, тітка позивача на підставі рішення народного суду першої дільниці м.Красноармійська від 26.03.1948 в Красноармійському БТІ 07.05.1951, реєстрова книга №13 за реєстровим номером 4050 (а.с.17,18).

За листом КП «БТІ» від 06.04.2021 до 01.01.2013 спірний будинок належав ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (а.с.22).

За даними з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відомості про власників спірного будинку відсутні (а.с.21).

ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , її спадкоємцем за заповітом є мати позивача - ОСОБА_3 , яка за життя в Другій красноармійській державній нотаріальній конторі отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 31.05.1994, реєстровий номер 1059, на житловий будинок в АДРЕСА_2 (а.с.19).

Позивач після смерті батька, а саме 09.06.2004 , звернулась із заявою про прийняття спадщини до Першої Красноармійської державної нотаріальної контори (а.с.50), заведена спадкова справа № 346, за копіями матеріалів якої мати та батько позивача проживали разом в спірному будинку (довідка від 05.11.2015, а.с.52 зворотній бік).

Позивачу листом державного нотаріуса Шиленко С.В. від 21.12.2015 №1328/01-16 повідомлено, що спадкоємцем ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , була сестра ОСОБА_3 , яка спадщину прийняла, але не оформила своїх спадкових прав частково, після якої спадкоємцем був чоловік ОСОБА_2 , померлий ІНФОРМАЦІЯ_1 , який спадщину прийняв фактично, але не оформив своїх спадкових прав, та роз`яснено, що для оформлення спадщини по спадковій трансмісії необхідно з`ясувати коло спадкоємців та склад спадкового майна після смерті першого спадкодавця, тобто ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , але у зв`язку з тим, що спадкова справа №83/1994 до її майна відкрита у Другій красноармійській державній нотаріальній конторі та 31 травня 1994 року видане свідоцтво про право на спадщину на майно, про що є довідка вищезазначеної нотаріальної контори, яка повідомила, що не може надати копію спадкової справи №84/1994, так як на підставі п.10 Положення про Державний нотаріальний архів, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 18 травня 2009 року №870/5, п.15 Правил ведення нотаріального діловодства в зв`язку із закінченням строку зберігання документів в Другій красноармійській нотаріальній конторі, нотаріальні документи за 1994 рік здані в Донецький обласний державний нотаріальний архів на зберігання. Вказано, що Донецький обласний нотаріальний архів немає змоги надати копію спадкової справи №84/1994, так як нотаріальні документи прийняті на зберігання в архів, залишилися в архівосховищах в м.Донецьку, доступ до яких відсутній, про що є довідка завідувача Донецького обласного нотаріального архіву Руденко Н.С. (а.с.20).

За Інформаційними довідками зі Спадкового реєстру спадкові справи після смерті ОСОБА_4 та ОСОБА_3 не відкривались, після смерті ОСОБА_3 спадкова справа за №346 від 09.06.2004 відкрита на підставі заяви про прийняття спадщини за законом доньки померлого - позивача, свідоцтво про право на спадщину не видавалось (а.с.46-49).

Розв`язуючи спір, суд враховує такі норми права.

За приписами п.4 Прикінцевих та Перехідних положень Цивільного Кодексу України від 16.01.2003, який набрав чинності 01.01.2004, ЦК України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності.

Пленум Верховного Суду України в своїй постанові від 30.05.2008 №7 роз`яснив, що відносини спадкування регулюються правилами ЦК, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР (далі - ЦК УРСР), у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим Кодексом.

Суд зазначає, що оскільки спадщина після смерті ОСОБА_4 відкрилась ІНФОРМАЦІЯ_2 (день її смерті), а після смерті ОСОБА_3 - ІНФОРМАЦІЯ_3 (день її смерті) та строк їх прийняття закінчився до 01.01.2004, відповідні спадкові відносини регулюються ЦК УРСР.

За приписами ст.524 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом; спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом.

Відповідно до ст.549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим - день, зазначений в статті 21 цього Кодексу (ст.525 ЦК УРСР).

При спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті (ст.259 ЦК УРСР).

Положеннями ст.548 ЦК УРСР визначено, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту

відкриття спадщини.

За змістом ст.549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Враховуючи наведені законодавчі приписи та встановлені на підставі письмових доказів обставини, суд доходить висновку, що мати позивача - ОСОБА_3 є спадкоємицею своєї сестри ОСОБА_4 за заповітом, яка прийняла спадщину, в тому числі, частку спірного будинку, яка належала померлій ОСОБА_4 ; батько позивача - ОСОБА_3 є спадкоємцем за законом після смерті своєї дружини ОСОБА_3 як такий, що прийняв спадщину, а саме спірний будинок, який належав його дружині, оскільки фактично вступив в управління/володіння спадковим майном - спірним будинком, де він був зареєстрований та проживав; доказів наявності у вказаних спадкодавців інших спадкоємців матеріали справи не містять, відповідачем про таке не заявлено.

При цьому суд враховує, що за змістом ст.560 ЦК УРСР отримання спадкоємцем, який прийняв спадщину, свідоцтва про право на спадщину, є його правом, а не обов`язком.

Спадщина після смерті батька позивача ОСОБА_3 відкрилася ІНФОРМАЦІЯ_1 , отже відповідні відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, оскільки строк на її прийняття не закінчився до 01.01.2004.

Згідно зі ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст.1218).

Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово (ст.1258).

Відповідно до ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Положеннями ст.1268 ЦК України визначено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її; незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ст.1269).

Строки для прийняття спадщини визначені в ст.1270 ЦК України, за якою для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Враховуючи, що з копії спадкової справи, відкритої після смерті ОСОБА_3 , вбачається, що позивач своєчасно звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, докази наявності у померлої особи інших спадкоємців чи складання ним заповіту - відсутні, суд доходить висновку, що позивач є такою, що прийняла спадщину після смерті батька ОСОБА_3 , до складу якої входить спірний будинок, який належав ОСОБА_3 в порядку спадкування після смерті дружини.

З огляду на викладене, оскільки позивач позбавлена можливості оформити свої спадкові права у нотаріуса, суд доходить висновку про обґрунтованість вимог позивача щодо визнання за нею права власності на житловий будинок за адресою - АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 батька ОСОБА_2 .

Відтак, позов підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 13, 19, 81, 141, 263-265 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Покровської міської ради Донецької області про визнання права власності задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , право власності на житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 батька ОСОБА_2 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до Донецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення в порядку, визначеному п.15.5 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України, до або через відповідний суд.

Позивач - ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання - АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач - Покровська міська рада Донецької області, місцезнаходження - Донецька область, м.Покровськ, пл.Шибанкова, 11, .

Суддя