Апеляційне провадження №22-ц/824/5952/2021
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 березня 2021 року місто Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Журби С.О.,

суддів Писаної Т.О., Приходька К.П.,

за участю секретаря Тімуш Д.І.,

розглянувши справу за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Укрсиббанк» на ухвалу Печерського районного суду міста Києва від 01 серпня 2019 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсиббанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

У травні 2019 року позивач звернувся до суду з заявою про видачу дубліката виконавчого листа у вищевказаній справі у зв`язку з втратою оригіналу виконавчого документу. В обґрунтування заяви позивач зазначив, що 04.04.2017 року державним виконавцем Печерського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва ГТУЮ у міста Києві Рудиком В.В. винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу № 44008759, проте станом на 28.05.2019 року зазначена постанова та оригінал виконавчого листа на адресу стягувача не надходили.

Ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 01 серпня 2019 року в задоволенні вищезазначеної заяви відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, позивач направив апеляційну скаргу, оскаржувану ухвалу вважає незаконною, та такою, що постановлена з порушенням норм процесуального права. Вказує на те, що висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи та є помилковими. У зв`язку з цим апелянт просив апеляційний суд ухвалу суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення заяви.

Постановою Київського апеляційного суду від 14 вересня 2020 року апеляційну скаргу АТ «Укрсиббанк» залишено без задоволення, а ухвалу Печерського районного суду міста Києва від 01 серпня 2019 року - без змін.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, в жовтні 2020 року АТ «Укрсиббанк» направило касаційну скаргу, в якій просило суд скасувати оскаржувані судові рішення, а заяву задовольнити в повному обсязі.

Постановою Верховного Суду від 10 лютого 2021 року постанову Київського апеляційного суду від 14 вересня 2020 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 09 березня 2021 року справу за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Укрсиббанк» на ухвалу Печерського районного суду міста Києва від 01 серпня 2019 року прийнято до свого провадження.

За результатами розгляду справи колегія суддів апеляційного суду проходить до наступних висновків:

Положеннями ст. 263 ЦПК України встановлено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів прийшла до висновку, що наведеним вимогам вказане рішення не відповідає.

У відповідності до положень п. 17.4 Перехідних положень ЦПК України у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Умовою для видачі судом дубліката виконавчого листа є факт його втрати а також звернення із заявою про видачу дубліката виконавчого листа до закінчення строку пред`явлення виконавчого листа до виконання. Дублікат виконавчого листа видається на підставі матеріалів справи та судового рішення, за яким був виданий втрачений виконавчий лист.

Відмовляючи у задоволенні заяви, суд першої інстанції своє рішення обґрунтовував тим, що заявником не було представлено належних та допустимих доказів з приводу факту втрати оригіналу виконавчого листа.

З наведеною позицією суду першої інстанції колегія суддів погодитися не може. Хоча положеннями ст. 81 ЦПК України й встановлено, що кожна сторона й повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, залишається незрозумілим позиція суду першої інстанції, які саме докази з його точки зору можуть бути представлені на підтвердження факту втрати.

При вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа у зв`язку з його втратою заявник повинен повідомити суду обставини, за яких виконавчий лист було втрачено. При цьому оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що в свою чергу унеможливлює його виконання. Певні обставини можуть мати об`єктивні докази на їх підтвердження, наявність доказів, які б підтвердили інші, наприклад коли виконавчий лист загубили, вбачається проблематичним.

Сама по собі диспозиція п. 17.4 Перехідних положень ЦПК України передбачає можливість видачі дублікату виконавчого документу у разі його втрати без прив`язки до поважності причин такої втрати. За таких умов за певних обставин сам факт звернення заявника за отриманням дублікату виконавчого листа може свідчити про наявність у нього такої потреби, відтак доводити відсутність у нього оригіналу. Зважаючи на викладене, колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку про безпідставність висновків суду першої інстанції в зазначеній частині.

У відповідності до положень ч. 1 ст. 433 433 ЦПК України у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Якщо строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання не сплив або суд його поновив, то заява про видачу дубліката цього документа, який втрачений, вважається поданою у межах встановленого для пред`явлення його до виконання строку.

Виконавчий лист АТ «УкрСиббанк» був пред`явлений до виконання 16 липня 2014 року. Постановою від 04 квітня 2017 року вказаний виконавчий документ було повернуто банку. Таким чином даний строк має відраховуватися від дати винесення постанови про повернення виконавчого документа.

У відповідності до положень ч. 5 ст. 12 ЗУ «Про виконавче провадження» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) у разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв`язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника - з дня закінчення строку дії відповідної заборони.

Відповідно до п. 5 Прикінцевих та перехідних положень ЗУ «Про виконавче провадження» (в редакції станом на 2019 рік) виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені цим Законом.

Зважаючи на наведене, на момент подачі заяви про видачу дубліката виконавчого листа строк для пред`явлення його до виконання не минув, оскільки постановою ДВС від 04 квітня 2017 року виконавчий лист було повернуто стягувачеві. За таких умов строк пред`явлення спірного виконавчого листа до виконання закінчився 05 квітня 2020 року. В той же час банк звернувся до суду у травні 2019 року. Таким чином висновки про те, що заявник звернувся до суду із заявою про видачу дубліката виконавчого документа після закінчення строку пред`явлення такого виконавчого документа до виконання, є помилковим.

У відповідності до положень ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю та ухвалення нового рішення серед іншого є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права. При цьому неправильним застосуванням норм матеріального права вважається неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

З урахуванням викладеного колегія суддів приходить до висновку про наявність передбачених законом підстав для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення по справі нового судового рішення.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 382-384 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Укрсиббанк» задовольнити.

Ухвалу Печерського районного суду міста Києва від 01 серпня 2019 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Заяву Акціонерного товариства «УкрСиббанк» про видачу дубліката виконавчого листа задовольнити.

Видати дублікат виконавчого листа Печерського районного суду міста Києва від 25.03.2014 року у справі №757/23492/13-ц про звернення стягнення на предмет іпотеки - однокімнатну квартиру АДРЕСА_1 , житловою площею 20,90 кв. м., загальною площею 45,00 кв.м., що належить ОСОБА_1 , шляхом проведення прилюдних торгів

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий С.О. Журба

Судді Т.О. Писана

К.П. Приходько