Справа № 339/7/20
Провадження № 22-ц/4808/326/21
Головуючий у 1 інстанції Головенко О. С.
Суддя-доповідач Горейко
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 квітня 2021 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд у складі:

головуючої Горейко М.Д.

суддів: Василишин Л.В., Максюти І.О.

секретаря Петріва Д.Б.

з участю представника апелянта ОСОБА_1 , представника відповідача Аннишина С.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Акціонерного товариства «Оператор газорозпридільної системи «Івано-Франківськгаз» про зобов`язання вчинити дії та відшкодування шкоди, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Болехівського міського суду Івано-Франківської області, ухвалене у складі судді Головенко О.С. 29 грудня 2020 року в м. Болехів,

в с т а н о в и в:

В січні 2020 року ОСОБА_2 звернулася в суд з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Івано-Франківськгаз збут», Регіональної газової компанії Публічного акціонерного товариства «Івано-Франківськгаз» про зобов`язання вчинити дії та відшкодування шкоди.

Позов мотивувала тим, що 28 грудня 2019 року її будинок, що знаходиться в АДРЕСА_1 було відключено від газопостачання. На її звернення до аварійної служби їй повідомили, що аварійного відключення не було, а будинок дійсно відключили за розпорядженням з Долини за начебто не проведення своїм коштом нового прибудинкового газопроводу. Однак, їй не було направлено жодних повідомлень, документів, актів.

Зазначила, що у 2008 році між нею та відповідачем укладено договір про надання населенню послуг з газопостачання, який згідно положень постанови НКРЕКП №2500 трансформований в договір приєднання на базі типового договору та договір розподілу природного газу. Як споживач газу, вона не порушувала жодного зобов`язання, заборгованості не має і ніколи не допускала, аварійної ситуації не було, доступу працівників газконтори до мережі та газових приладів не перешкоджала.

Вказала, що чинним законодавством передбачено вичерпні підстави для припинення газопостачання, а також чіткі процедури його здійснення, і у випадку їх недотримання передбачена відповідальність постачальника. Так, у пункті 8.3 розділу 8 договору йдеться про обов`язок постачальника відшкодувати споживачеві збитки за неправомірне припинення газопостачання. До збитків відноситься вартість відключення та відновлення газопостачання, вартість обсягу невідпущеного газу, а також майнова та моральна шкода, завдана споживачеві.

Неправомірним відключенням її житлового будинку від газопостачання порушено її право на своєчасне і безперебійне газопостачання та якісне обслуговування, а також завдано матеріальної шкоди, яка полягає у вартості неотриманого нею газу, витратах на придбання електричних приладів для приготування їжі та підігріву води, вартості робіт по ремонту грубок та очистці димоходів від сажі. Крім того, їй завдано моральну шкоду, адже вона є багатодітною матір`ю, проживає з чотирма малолітніми дітьми та вагітна п`ятою дитиною, через відключення газопостачання вона не мала змоги навіть погодувати дітей, а через холод у будинку змушена була разом з дітьми ночувати у знайомих, що завдало їй незручностей та через що вона пережила стрес.

Посилаючись на наведене та з урахуванням збільшених позовних вимог, ОСОБА_2 просила зобов`язати відповідачів вчинити дії по негайному відновленню газопостачання до будинку по АДРЕСА_1 , відшкодувати збитки, завдані неправомірним відключенням газопостачання, в розмірі 11 831 грн та моральну шкоду в розмірі 20 000 грн.

Ухвалою Болехівського міського суду Івано-Франківської області від 02 березня 2020 року залучено відповідача АТ «Оператор газорозпридільної системи «Івано-Франківськгаз», як правонаступника ПАТ по газопостачанню та газифікації «Івано-Франківськгаз», а ухвалою від 24 червня 2020 року прийнято відмову представника позивача ОСОБА_1 від позовних вимог щодо відповідача ТОВ «Івано-Франківськгаз збут» та закрито провадження в частині позовних вимог ОСОБА_2 до ТОВ «Івано-Франківськгаз збут» про зобов`язання вчинити дії та відшкодування шкоди.

Рішенням Болехівського міського суду Івано-Франківської області від 29 грудня 2020 року в задоволенні позову ОСОБА_2 до Акціонерного товариства «Оператор газорозпридільної системи «Івано-Франківськгаз» про зобов`язання вчинити дії та відшкодування шкоди відмовлено.

Рішення мотивовано тим, що газопровід-ввід до житлового будинку ОСОБА_2 згідно Акту розмежування балансової належності та експлуатаційної відповідальності сторін від 17 серпня 2017 року № знаходиться у її приватній власності і вона зобов`язалася утримувати його у технічно справному стані та експлуатувати відповідно до вимог Правил безпеки систем газопостачання. Актами перевірки технічного стану вказаного газопроводу встановлено, що такий підлягає заміні. Позивач не здійснила заміну газопроводу-вводу до її житлового будинку, у зв`язку з чим не була приєднана до нового газопроводу низького тиску, прокладеного по АДРЕСА_1 , а залишилася підключеною до старого (на той час ще діючого) газопроводу. 28 грудня 2019 року під час проведення робіт з обходу газопроводу низького тиску по вул. Лисовицькій в м. Болехів на старому газопроводі були виявлені витоки газу, а тому, з метою уникнення аварійної ситуації, відповідачем прийнято рішення про виведення з експлуатації старого газопроводу низького тиску. Оскільки позивач не усунула недоліки технічного стану газопроводу-вводу, викладені в акті від 23 жовтня 2019 року, зі змістом якого вона була ознайомлена, то дії відповідача щодо припинення газопостачання є правомірними. Вимоги про відшкодування матеріальної та моральної шкоди є похідними від вимог про відновлення газопостачання, а тому з наведених вище підстав також не підлягають до задоволення.

Не погодившись з рішенням суду, ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій посилається на неповне з`ясування судом обставин справи, неналежну оцінку доказів, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права.

Зокрема вказує, що підстави обмеження чи припинення розподілу природного газу, а також процедури вчинення таких дій визначені Типовим договором розподілу природного газу, затвердженим постановою НКРЕКП від 30 вересня 2015 року №2498, та Кодексом газорозподільних систем, затвердженим постановою НКРЕКП від 30 вересня 2015 року №2494, і вони є вичерпними. Жодної з таких підстав для припинення газопостачання до її будинку відповідачем не названо. Відтак, відповідачем грубо і безпідставно порушено умови договору про розподіл природного газу, проте суд таким фактам оцінки на надав.

Апелянт зазначає, що під час розгляду справи її представник акцентував увагу на тому, що вона не була повідомлена про припинення газопостачання за п`ять днів як того вимагає Кодекс газорозподільних систем, проте суд наведеному оцінки не дав. Відповідач обійшов відповідь на дане питання, а суд пояснив за відповідача, що згідно підпункту 8 пункту 1 глави 7 розділу VІ Кодексу газорозподільних систем така ситуація (визнання в установленому порядку аварійним станом газорозподільної системи) є підставою для припинення газопостачання без повідомлення споживача. Вказує, що вона погоджується з тим, що коли існує реальна загроза, пов`язана з аварійним станом, то слід негайно вживати заходів щодо припинення газопостачання і вже після цього повідомляти споживачів про причини припинення газопостачання та час його поновлення, однак в даному випадку аварійний стан газопроводу був встановлений ще в березні 2017 року і це не перешкоджало експлуатувати його в штатному режимі ще майже три роки.

Також апелянт стверджує, що у своїх поясненнях відповідач не вказував, що причиною припинення газопостачання до її будинку є аварійний стан її газопроводу-вводу через корозію труби чи з інших причин, а вказав на аварійний стан газопроводу низького тиску по вул. Лисовицькій в м. Болехів. Суд безпідставно дійшов висновку про те, що вона повідомлялася про необхідність заміни газопроводу-вводу, оскільки відповідачем не надано належних доказів на підтвердження наведеного. Більше того, чинними нормативно-правовими актами не передбачено, що Оператор ГРМ вправі відключати газогін споживача з таких підстав та вимагати його заміни.

На думку апелянта, суд безпідставно вважав Акт розмежування балансової належності та експлуатаційної відповідальності сторін належним доказом на підтвердження повноважень Оператора ГРМ на проведення експлуатаційного обслуговування газопроводу-вводу споживача без укладення для цього окремого договору, оскільки в договорі розподілу природного газу немає жодних посилань на цей документ.

Апелянт вважає помилковими і висновки суду про виконання робіт щодо технічного обстеження газопроводу-вводу, в результаті яких виявлені пошкодження ізоляції, що потребує його заміни, в присутності споживача та її ознайомлення з результатами такого обстеження, оскільки згідно пояснень свідка ОСОБА_3 під час обстеження вона знаходилася в будинку і після обстеження вона підписала не Акти Ф 22 з висновками і рекомендаціями щодо подальшої експлуатації газогону, а написаний від руки реєстр дворів, де проводилося обстеження. З Актами Ф 22, які суд повважав належними підставами для припинення газопостачання до їх будинку, вона ознайомилася в лютому 2020 року після подачі їх до суду. Проте, навіть за умови укладання договору на проведення технічного обстеження системи газопостачання та належного виконання всіх робіт, фахівці спеціалізованого підприємства газового господарства мають право лише надати рекомендації щодо подальшої експлуатації об`єкта, а відповідальність в тому числі і за безпечну експлуатацію об`єкта і виконання рекомендацій несе власник.

З цих підстав апелянт просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким її позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Представник АТ «Івано-Франківськгаз» подав відзив на апеляційну скаргу, в якому доводи скарги заперечив.

Зазначив, що 28 грудня 2019 року під час проведення робіт з обходу газопроводу низького тиску, прокладеного по вул. Лисовицькій в м. Болехів, було виявлено, що на старому газопроводі наявні витоки газу, у зв`язку з чим були складені службові записки на ім`я керівника Долинського відділення АТ «Івано-Франківськгаз» та в подальшому прийнято рішення про виведення цього газопроводу з експлуатації у зв`язку з його аварійним станом та для запобігання настання аварійної ситуації, а також різного роду негативних наслідків, які могли мати місце в тому числі і по відношенню до позивача та її сім`ї. Однією з підстав для припинення газопостачання (розподілу природного газу) на об`єкт споживача (у тому числі побутового споживача), відповідно до підпункту 8 пункту 1 глави 7 розділу VІ Кодексу газорозподільних систем, є визнання в установленому порядку аварійним станом газорозподільної системи та/або ліквідація наслідків аварій, спричинених надзвичайними ситуаціями техногенного, природного або екологічного характеру, та проведення ремонтно-відновлювальних робіт. В таких випадах Оператор ГРМ має право припинити газопостачання без повідомлення власника. Тому безпідставною є позиція позивача щодо обов`язку Оператора ГРМ попередити споживача про припинення газопостачання.

Щодо газопроводу-вводу по АДРЕСА_1 , то такий є власністю позивача, що сторонами не заперечується та підтверджується Актом розмежування балансової належності та експлуатаційної відповідальності сторін від 17 серпня 2017 року №, відповідно до підпунктів 1.1, 1.2 якого на балансі (в користуванні) Оператора ГРМ знаходяться газові мережі до межі балансової належності, зокрема розподільний підземний газопровід низького тиску, а на балансі (в користуванні) споживача знаходяться газові мережі від межі балансової належності разом з газовикористовуючим обладнанням, зокрема газопровід-ввід низького тиску. Згідно з підпунктами 2.1, 2.2 цього Акту Оператор ГРМ забезпечує експлуатацію газових мереж до межі експлуатаційної відповідальності, зокрема до запірного пристрою на газопроводі-вводі низького тиску, а споживач забезпечує експлуатацію газових мереж від межі експлуатаційної відповідальності разом з газовикористовуючим обладнанням. Таким чином сторонами чітко погоджено межу експлуатаційної відповідальності по обслуговуванню газопроводу-вводу позивача по АДРЕСА_1 . Відповідно до пункту 12.7 Типового договору розподілу природного газу, складений сторонами Акт розмежування балансової належності та експлуатаційної відповідальності сторін є невід`ємною частиною цього Договору. Тому безпідставною є позиція позивача щодо нікчемності даного Акту.

Безпідставними, на думку представника відповідача, є і твердження позивача про те, що перевірка технічного стану її газопроводу-вводу, оформлена актами за 2017-2019 роки, проведена з порушенням вимог чинного законодавства.

Представник відповідача зазначив, що комплексне приладове обстеження газопроводів є одним з самостійних методів технічного обстеження стану газопроводу, за результатами проведення якого надається висновок про стан газопроводу, в тому числі газопроводу-вводу, з визначенням його придатності до подальшої експлуатації або необхідності його капітального ремонту чи заміни. Протягом 2017-2019 років працівниками АТ «Івано-Франківськгаз» було проведено комплексні технічні обстеження газопроводу-вводу позивача, а саме 29 березня 2017 року, 27 березня 2018 року, 05 березня 2019 року та 23 жовтня 219 року. За результатами обстежень були складені Акти перевірки технічного стану газопроводу-вводу по АДРЕСА_1 , відповідно до яких стан частини «а» газопроводу-вводу підлягає заміні, стан частин «б» і «в» газопроводу-вводу підлягає капітальному ремонту. Пунктом 4.9.5 Порядку технічного огляду, обстеження, оцінки та паспортизації технічного стану, здійснення запобіжних заходів для безаварійного експлуатування систем газопостачання, затвердженого наказом Міністерства енергетики та вугільної промисловості України від 24 жовтня 2011 року №640, встановлено, що власники (балансоутримувачі) повинні забезпечити належну організацію проведення технічного обстеження об`єктів систем газопостачання та своєчасне і повне виконання заходів (а не рекомендацій, як стверджує позивач), передбачених висновками спеціалізованого підприємства газового господарства (в даному випадку АТ «Івано-Франківськгаз») або спеціалізованої організації. Про необхідність заміни газопроводу-вводу ОСОБА_2 була повідомлена під підпис листами від 26 вересня 2017 року №76 та від 13 березня 2019 року №66. Враховуючи наведене, позивач була зобов`язана провести заміну належного їй газопроводу-вводу, чого нею в порушення вимог чинного законодавства зроблено не було.

Представник відповідача вказав, що оскільки дії АТ «Івано-Франківськгаз» щодо припинення розподілу природного газу проведені відповідно до вимог чинного законодавства та з максимальним врахуванням обставин, що склалися, то відсутні підстави для відшкодування позивачу збитків та моральної шкоди.

Крім того представник АТ «Івано-Франківськгаз» зауважив, що 12 червня 2020 року ОСОБА_2 надіслала на адресу Долинського відділення АТ «Івано-Франківськгаз» заяву, в якій вона просить закрити свій особовий рахунок та демонтувати лічильник газу у зв`язку з припиненням газопостачання, тобто фактично подано заяву про розірвання договору розподілу природного газу. Однією з вимог, викладених у позовній заяві, є вимога зобов`язати відповідача вчинити дій по негайному відновленню газопостачання до оселі позивача, що повністю суперечить змісту заяви від 12 червня 2020 року та ставить під сумнів наявність спору між сторонами у цій частині позовних вимог.

Посилаючись на наведене, просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

В засіданні апеляційного суду представник апелянта доводи апеляційної скарги підтримав з наведених у ній мотивів.

Представник відповідача доводи скарги заперечив з мотивів, наведених у відзиві на апеляційну скаргу, просив залишити скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, перевіривши відповідність висновків суду фактичним обставинам справи та правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права у вирішенні даного спору, колегія суддів дійшла висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та вбачається з матеріалів справи, що відповідно до договору №16/537 про надання населенню послуг з газопостачання від 22 вересня 2008 року (т. 1 а.с. 6-11) відповідач надавав позивачу ОСОБА_2 послуги з постачання природного газу до її житлового будинку, що по АДРЕСА_1 .

28 грудня 2019 року надання позивачу вказаних послуг припинено.

Вважаючи таке припинення неправомірним, позивач звернулася в суд з даним позовом.

Отже, спір між сторонами виник щодо правомірності припинення газопостачання до будинку позивача, що знаходиться по АДРЕСА_1 .

Частиною 1 статті 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

В силу положень частини 1 статті 15, частини 1 статті 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Для застосування того чи іншого способу захисту, необхідно встановити які ж права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких прав (інтересів) позивач звернувся до суду. При оцінці обраного позивачем способу захисту потрібно враховувати його ефективність, тобто спосіб захисту має відповідати змісту порушеного права, характеру правопорушення, та забезпечити поновлення порушеного права.

Встановлено та підтверджується матеріалами справи, що газопостачання по АДРЕСА_1 , на якій знаходиться будинок позивача, прокладено в 1979 році та введено в експлуатацію в 1980 році, що підтверджується копією паспорта розпридільного газопроводу низького тиску (т. 1 а.с. 122-123).

Копією акту приймання газопроводу в експлуатацію від 29 травня 1980 року (т. 1 а.с. 229) підтверджується введення в експлуатацію газопроводу-вводу по АДРЕСА_1 (до будинку позивача).

17 серпня 2017 року між Долинським відділенням ПАТ «Івано-Франківськгаз», як Оператором ГРМ, та ОСОБА_2 , як споживачем природного газу, підписано акт розмежування балансової належності та експлуатаційної відповідальності сторін № (т. 2 а.с.148).

Відповідно до цього акту межею балансової належності між газовими мережами Оператора ГРМ та споживача є місце врізки в розподільний газопровід, а межею експлуатаційної відповідальності сторін запірний пристрій на газопроводі-вводі низького тиску.

Згідно з підпунктами 1.1, 1.2 пункту 1 даного акту на балансі (в користуванні) Оператора ГРМ знаходяться газові мережі до межі балансової належності, зокрема розподільний підземний газопровід низького тиску, а на балансі (в користуванні) споживача знаходяться газові мережі від межі балансової належності разом з газовикористовуючим обладнанням, зокрема газопровід-ввід низького тиску.

Таким чином, актом розмежування балансової належності та експлуатаційної відповідальності сторін № від 17 серпня 2017 року підтверджено право власності позивача на газопровід-ввід низького тиску по АДРЕСА_1 .

Відповідно до підпунктів 2.1, 2.2 пункту 2 вищевказаного акту Оператор ГРМ забезпечує експлуатацію газових мереж до межі експлуатаційної відповідальності, зокрема до запірного пристрою на газопроводі-вводі низького тиску, а споживач забезпечує експлуатацію газових мереж від межі експлуатаційної відповідальності разом з газовикористовуючим обладнанням.

Згідно акту сторони зобов`язалися утримувати кожний свою частину газопостачання у технічно справному стані та експлуатувати її відповідно до вимог «Правил безпеки систем газопостачання».

Встановлено, що протягом 2017-2019 років від громадян неодноразово поступали заявки щодо запаху газу на дорозі по вул. Лисовицькій м. Болехів, у зв`язку з чим аварійними бригадами здійснювалися виїзди та проводилися роботи по ліквідації витоків газу (т. 1 а.с. 230-250, т. 2 а.с. 1-16).

Крім того, у 2017-2019 роках працівниками відповідача проводився обхід трас підземних газопроводів, зокрема і газопроводу по вул. Лисовицькій в м. Болехів (т. 2 а.с. 17-24), здійснювалися роботи по ліквідації витоку газу (т. 2 а.с. 25-35), а також проводилося комплексне обстеження газопроводу.

Актом перевірки технічного стану вказаного газопроводу від 29 березня 2017 року визнано, що такий підлягає заміні (т. 1 а.с. 99-112).

Причиною для заміни газопроводу вказані наскрізні корозійні пошкодження та витоки, а також проколи, порізи, наскрізна придавленість ґрунтом.

12 квітня 2019 року погоджено робочий проект щодо заміни ділянки сталевого газопроводу низького тиску, прокладено по вул. Лисовицька в м. Болехів Долинського району Івано-Франківської області (т. 1 а.с. 126-128).

17 жовтня 2019 року між Болехівською міською радою та АТ «Івано-Франківськгаз» підписано протокол про наміри щодо заміни газопроводу (т. 1 а.с. 114-116).

Позивач та жителі АДРЕСА_1 були повідомлені про те, що по АДРЕСА_1 проводяться роботи по заміні сталевого газопроводу низького тиску.

Одночасно з обстеженням газопроводу низького тиску по вул. Лисовицькій в м. Болехів здійснювалося обстеження газопроводів-вводів жителів вул. Лисовицької в м. Болехів.

Листами від 26 вересня 2017 року №76 та від 13 березня 2019 №66 позивач повідомлялася, що газопровід-ввід до її житлового будинку потребує заміни. Зокрема, в листі від 13 березня 2019 року, зі змістом якого позивач ознайомлена 18 березня 2019 року, що підтверджується її особистим підписом, вказується про те, що газопровід-ввід до її житлового будинку не придатний для подальшої експлуатації і підлягає заміні та попереджено, що у разі не проведення заміни газопроводу-вводу, газопостачання до її житлового будинку проводитись не буде (т. 1 а.с. 113, т. 2 а.с. 49).

23 жовтня 2019 року працівниками відповідача було повторно проведено обстеження дворового вводу за адресою АДРЕСА_1 , в результаті якого зафіксовано 4 точкові пошкодження ізоляції та 3 суцільні пошкодження та зазначено про те, що газопровід підлягає заміні (стан частини «а»), стан частин «б» та «в» підлягає капітальному ремонту (т. 1 а.с. 117-118), про що позивач ознайомлена та власноручно посвідчила своїм підписом (т. 1 а.с. 116).

28 грудня 2019 року під час проведення робіт з обходу газопроводу низького тиску, прокладеного по вул. Лисовицькій в м. Болехів, було виявлено, що на старому газопроводі наявні витоки газу, в результаті чого працівником Оператора ГРМ терміново складено службову на ім`я керівника Долинського відділення AT «Івано-Франківськгаз». В подальшому, з метою уникнення аварійної ситуації та дотримання Правил безпеки систем газопостачання, було прийнято рішення вивести старий газопровід низького тиску з експлуатації повністю (т. 1 а.с. 131-137).

Тому комісією з метою уникнення аварійної ситуації 28 грудня 2019 року складено акт про виведення з експлуатації розподільчого газопроводу низького тиску в м. Болехів по вул. Лисовицькій у зв`язку з аварійним станом та заміною розподільчого газопроводу низького тиску (т. 1 а.с. 135).

Спірні правовідносини між сторонами регулюються нормами чинного законодавства, а саме Законом України «Про ринок природного газу» від 09 квітня 2015 року №329-VIII, Кодексом газорозподільних систем, затвердженим постановою НКРЕКП від 30 вересня 2015 року №2494, Правилами безпеки систем газопостачання, затвердженими наказом Міністерства енергетики та вугільної промисловості України від 15 травня 2015 року №285, Порядком технічного огляду, обстеження, оцінки та паспортизації технічного стану, здійснення запобіжних заходів для безаварійного експлуатування систем газопостачання, затвердженим наказом Міністерства енергетики та вугільної промисловості України від 24 жовтня 2011 року №640, Типовим договором розподілу природного газу, затвердженим постановою НКРЕКП від 30 вересня 2015 року №2498.

Згідно з частиною 1 статті 40 Закону України «Про ринок природного газу» розподіл природного газу здійснюється на підставі та умовах договору розподілу природного газу в порядку, передбаченому Кодексом газорозподільних систем та іншими нормативно-правовими актами.

Пунктом 3 глави 1 розділу І Кодексу газорозподільних систем, затвердженого постановою НКРЕКП від 30 вересня 2015 року №2494 (далі Кодекс), встановлено, що дія цього Кодексу поширюється на операторів газорозподільних систем, замовників доступу та приєднання до газорозподільної системи, споживачів (у тому числі побутових споживачів), об`єкти яких підключені до газорозподільних систем, та на їх постачальників.

Абзацом 3 пункту 5 глави 3 розділу I Кодексу встановлено, що взаємовідносини, пов`язані з розподілом природного газу споживачам, у тому числі побутовим споживачам, підключеним до/через ГРМ, включаючи забезпечення Оператором ГРМ цілодобового їх доступу до ГРМ для споживання (розподілу) належного їм (їх постачальникам) природного газу, регулюються договором розподілу природного газу, укладеним між Оператором ГРМ та споживачем відповідно до вимог глави 3 розділу VІ цього Кодексу.

Згідно з пунктом 1 глави 3 розділу VI Кодексу споживачі, у тому числі побутові споживачі, для здійснення ними санкціонованого відбору природного газу з ГРМ та можливості забезпечення постачання їм природного газу їх постачальниками зобов`язані укласти договір розподілу природного газу з Оператором ГРМ, до газорозподільної системи якого в установленому законодавством порядку підключений їх об`єкт.

Договір розподілу природного газу є публічним та укладається з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 Цивільного Кодексу України за формою Типового договору розподілу природного газу (пункт 3 глави 3 розділу VI Кодексу).

Відповідно до пункту 7 глави 3 розділу VІ Кодексу, фактом приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти договір розподілу природного газу, зокрема повернення підписаної заяви-приєднання, сплата рахунка Оператора ГРМ та/або документально підтверджене споживання природного газу.

Враховуючи наведене, сторони у спірних правовідносинах зобов`язані неухильно дотримуватись вимог чинного законодавства та умов договору.

Пунктом 3 постанови НКРЕКП від 30 вересня 2015 року №2494 передбачено, що оператор газорозподільної системи забезпечує укладення актів розмежування балансової належності та експлуатаційної відповідальності сторін: по об`єктах побутових споживачів протягом двох років з дня набрання чинності цією постановою.

В акті розмежування балансової належності та експлуатаційної відповідальності сторін, що є невід`ємною частиною договору розподілу природного газу визначається межа балансової належності та експлуатаційної відповідальності між Оператором ГРМ та споживачем (пункт 1 глави 5 глави ІІІ Кодексу).

Доводи апелянта про те, що суд безпідставно вважав Акт розмежування балансової належності належним доказом на підтвердження повноважень Оператора ГРМ на проведення експлуатаційного обслуговування газопроводу-вводу споживача без укладення для цього окремого договору, оскільки в договорі розподілу природного газу немає жодних посилань на цей документ, є суб`єктивною думкою апелянта, яка не узгоджується з положеннями нормативних документів, які регулюють спірні правовідносини.

Відповідно до пункту 12.7 Типового договору розподілу природного газу, затвердженого постановою НКРЕКП від 30 вересня 2015 №2498 (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) (далі - Типовий договір), складений Сторонами акт розмежування балансової належності та експлуатаційної відповідальності сторін є невід`ємною частиною цього Договору.

Згідно з пунктом 3.2 розділу ІІІ Типового договору споживач забезпечує належну експлуатацію власних газових мереж після межі балансової належності згідно з чинним законодавством, зокрема відповідно до вимог Правил безпеки систем газопостачання, затверджених наказом Міністерства енергетики та вугільної промисловості України від 15 травня 2015 року №285, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 08 червня 2015 року за №674/27119, або укладає відповідний договір з будь-якою організацією, яка має право на виконання таких робіт, з урахуванням вимог Кодексу газорозподільних систем.

Відповідно до пункту 3 глави 5 розділу III Кодексу власники газових мереж, у тому числі побутові споживачі та співвласники/особа, уповноважена на це співвласниками, внутрішньобудинкових систем газопостачання, які згідно з актом розмежування балансової належності та експлуатаційної відповідальності сторін відповідають за експлуатацію цих мереж та їх складових, забезпечують належну їх експлуатацію згідно з чинним законодавством, у тому числі Правил безпеки систем газопостачання, зокрема укладають відповідний договір із суб`єктом господарювання, який має право на виконання таких робіт.

Обов`язок споживача забезпечити належну експлуатацію власних газових мереж відповідно до вимог Кодексу газорозподільних систем та акта розмежування балансової належності й експлуатаційної відповідальності сторін встановлено також підпунктом 6 пункту 7.4 розділу VІI Договору.

Відповідно до пункту 5 глави 5 розділу III Кодексу та пункту 7.2 розділу 7 Договору Оператор ГРМ має право безперешкодного та безкоштовного доступу до земельних ділянок та інших об`єктів всіх форм власності, на яких розташована газорозподільна система, та/або газове обладнання споживача, та/або комерційний вузол обліку, для виконання службових обов`язків, передбачених законодавством та цим Договором.

В матеріалах справи відсутні докази укладення позивачем договорів на експлуатаційне обслуговування з будь-яким суб`єктом господарювання, який має право на виконання таких робіт, а тому суд першої інстанції правильно дійшов висновку щодо наявності повноважень у АТ «Івано-Франківськгаз» по забезпеченню експлуатаційного обслуговування газопроводу-вводу позивача по АДРЕСА_1 , що включає в себе перевірку (обстеження) його технічного стану, та права безперешкодного доступу до вказаного газопроводу-вводу для виконання службових обов`язків, передбачених законодавством та цим Договором.

Відповідно до пункту 1.4 глави V Правил безпеки систем газопостачання, затверджених наказом Міністерства енергетики та вугільної промисловості України від 15 травня 2015 року №285 (далі Правила), технічний стан газопроводів (підземних, надземних, наземних та ввідних) і споруд на них повинен систематично контролюватись власником (балансоутримувачем та/або орендарем (наймачем)) шляхом проведення комплексного технічного огляду (обходу) трас газопроводів, технічного обстеження, в тому числі КПО, вимірювання захисних потенціалів і перевірки ефективності роботи засобів ЕХЗ.

Підземні (з металевих і поліетиленових труб), надземні та наземні газопроводи підлягають технічному обстеженню, в тому числі комплексному приладовому обстеженню відповідно до вимог Порядку технічного огляду, обстеження, оцінки та паспортизації технічного стану (пункт 1.15 глави V Правил).

Відповідно до пункту 2.1 глави II Правил та пункту 1.5 Порядку технічного огляду, обстеження, оцінки та паспортизації технічного стану, здійснення запобіжних заходів для безаварійного експлуатування систем газопостачання, затвердженого наказом Міністерства енергетики та вугільної промисловості України від 24 жовтня 2011 року №640 (далі Порядок), комплексне приладове обстеження - комплекс робіт з надтрасового обстеження газопроводу без його розкриття за допомогою приладів, до складу яких входять роботи з визначення місцезнаходження газопроводу, глибини залягання при необхідності, перевірки герметичності та виявлення місць пошкоджень ізоляції.

Комплексне приладове обстеження газопроводів є одним з самостійних методів технічного обстеження стану газопроводу, за результатами проведення якого надається висновок про стан газопроводу, в тому числі газопроводу-вводу, з визначенням його придатності до подальшої експлуатації або необхідності його капітального ремонту чи заміни.

Відповідно до пункту 9.4 Порядку за результатами технічного обстеження об`єктів систем газопостачання складається акт перевірки технічного стану газопроводу.

Форму акта перевірки технічного стану газопроводу-вводу наведено у додатку 22 до цього Порядку (пункт 9.9 Порядку).

Відповідно до пункту 9.12 Порядку висновок про стан газопроводу, можливість його подальшої експлуатації або необхідність проведення капітального ремонту, заміни газопроводу чи його окремих ділянок фіксується у пункті 10 Акта перевірки. У висновку вказують заходи щодо безпечної експлуатації газопроводів, які має виконати власник (балансоутримувач) до проведення ремонту або заміни.

Встановлено та підтверджується матеріалами справи, що за результатами перевірки технічного стану газопроводу-вводу до будинку позивача по АДРЕСА_1 були складені акти перевірки технічного стану газопроводу-вводу від 29 березня 2017 року, 27 березня 2018 року, 05 березня 2019 року та 23 жовтня 219 року (т. 1 а.с. 94-95, 117-118, т. 2 а.с. 43, 46). Відповідно до пункту 10 вказаних актів стан частини «а» газопроводу-вводу підлягає заміні, стан частин «б» і «в» газопроводу-вводу підлягає капітальному ремонту.

Пунктом 4.9.5 Порядку встановлено, що власники (балансоутримувачі) повинні забезпечити належну організацію проведення технічного обстеження об`єктів систем газопостачання та своєчасне і повне виконання заходів, передбачених висновками спеціалізованого підприємства газового господарства (в даному випадку АТ «Івано-Франківськгаз») або спеціалізованої організації, а не рекомендацій, як стверджує позивач.

Наведеним спростовуються доводи апелянта про те, що при обстеженні технічного стану газопроводу-вводу фахівці спеціалізованого підприємства газового господарства мають право лише надати рекомендації щодо подальшої експлуатації об`єкта, а відповідальність в тому числі і за безпечну експлуатацію об`єкта і виконання рекомендацій несе власник.

Про необхідність заміни газопроводу-вводу ОСОБА_2 була повідомлена листами від 26 вересня 2017 року №76 та від 13 березня 2019 року №66.

Враховуючи наведене, позивач була зобов`язана провести заміну належного їй газопроводу-вводу, чого нею зроблено не було.

Доводи апелянта про помилковість висновку суду, що обстеження газопроводу-вводу проводилось в її присутності, що спростовується поясненнями свідка ОСОБА_3 , не беруться судом до уваги, оскільки газопровід-ввід, що підведений до будинку позивача проходить через її присадибну ділянку і якщо навіть взяти до уваги її та свідка пояснення, що під час обстеження вона була в будинку, то при бажанні бачити і знати результати обстеження газопроводу-вводу, вона мала можливість бути присутньою при обстеженні. Доказів, що їй перешкоджали бути присутньою при обстеженні матеріали справи не містять.

Також не беруться до уваги доводи апелянта про те, що вона не підписувала Акт Ф-22, оскільки порядок оформлення результатів технічного огляду та обстеження системи газопостачання встановлено в пункті 9.9 Порядку технічного огляду, обстеження, оцінки та паспортизації технічного стану, здійснення запобіжних заходів для безаварійного експлуатування систем газопостачання, затвердженого наказом Міністерства енергетики та вугільної промисловості України від 24 жовтня 2011 року №640, відповідно до якого форма акта перевірки технічного стану газопроводу-вводу, складається згідно з вимогами Правил обстежень, що наведені у додатку 22 до цього Порядку. Як вбачається з форми Акта перевірки, така не містить графи підпис споживача.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції про те, що оскільки позивач не усунула недоліки технічного стану газопроводу-вводу, викладені в акті від 23 жовтня 2019 року, зі змістом якого вона була ознайомлена, то дії відповідача щодо припинення газопостачання є правомірними, а тому підстав для задоволення позову немає.

Інші доводи апеляційної скарги правильності висновків суду першої інстанції не спростовують та не містять підстав для скасування або зміни судового рішення.

З огляду на викладене та з урахуванням положень частини 1 статті 375 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу ОСОБА_2 слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись статтями 374, 375, 381 - 384, 390 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а рішення Болехівського міського суду Івано-Франківської області від 29 грудня 2020 року без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Головуюча М.Д. Горейко

Судді: Л.В. Василишин

І.О. Максюта

Повний текст постанови складено 07 квітня 2021 року