РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 квітня 2021 року

м. Рівне

Справа № 571/1168/17

Провадження № 22-ц/4815/239/21

Рівненський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

головуючого Гордійчук С. О.

суддів: Ковальчук Н.М., Шимківа С.С.,

секретар судового засідання: Шептицька С.С.

учасники справи:

позивач: ОСОБА_1 ,

відповідачі: ОСОБА_2 , Старосільська сільська рада Рокитнівського району Рівненської області, Рокитнівська районна державна адміністрація Рівненської області, Центр надання адміністративних послуг Рокитнівської райдержадміністрації, Головне управління держгеокадасту у Рівненській області,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_3 ,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в місті Рівне апеляційні скарги ОСОБА_3 та представника ОСОБА_1 - адвоката Бовгирі О.П. на рішення Рокитнівського районного суду Рівненської області від 09 листопада 2020 року, повний текст якого складений 16 листопада 2020 року, ухвалене в складі судді Комзюк А.Ф., у справі № 571/1168/17,

в с т а н о в и в :

У вересні 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , Старосільської сільської ради Рокитнівського району Рівненської області, Рокитнівської районної державної адміністрації Рівненської області, Центру надання адміністративних послуг Рокитнівської райдержадміністрації, Головного управління держгеокадасту у Рівненській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_3 , про визнання недійсним рішення органу місцевого самоврядування, визнання недійсним свідоцтва про право власності на нерухоме майно, скасування запису про право власності на нерухоме майно, скасування відомостей про формування земельної ділянки та присвоєння їй кадастрового номера.

Позов обґрунтований тим, що з 1950 року ОСОБА_4 мала в постійному користуванні земельну ділянку по АДРЕСА_1 підтвердження чого є довідки Старосільської сільської ради від 30.07.2014 №4072 та від 18.08.2017 №6003, розмір земельної ділянки 0,30 га. На вказаній земельній ділянці розташований житловий будинок з надвірними будівлями, а саме: а прибудова, а1 прибудова, Б сарай, В сарай, К колодязь, які належали померлій ОСОБА_4 .

Рішенням Старосільської сільської ради Рокитнівського району Рівненської області №987 від 29 квітня 2014 року «Про передачу земельної ділянки у власність» частину земельної ділянки, що в АДРЕСА_1 , площею 0,2082 га, передано у власність ОСОБА_2 для будівництва житлового будинку, господарських будівель і споруд.

Після смерті ОСОБА_4 позивач у встановленим закон строк прийняла спадщину до складу якої входять і майнові права на земельну ділянку, з приводу якої виник даний спір. Вказує, що право користування ОСОБА_4 земельною ділянкою, якою вона постійно користувалась і частина якої була передана у власність ОСОБА_2 , не припинялось. Також, не існує жодного рішення Старосільської сільської ради Рокитнівського району Рівненської області про вилучення у ОСОБА_4 зазначеної вище земельної ділянки, для суспільних та інших потреб.

За наведеного, просить суд 1) визнати недійсним рішення Старосільської сільської ради Рокитнівського району Рівненської області № 987 від 29 квітня 2014 року про передачу земельної ділянки у власність; 2) визнати недійсним свідоцтво про право власності на нерухоме майно серія та номер НОМЕР_1 , видане 27.05.2014 року державним реєстратором Реєстраційної служби Рокитнівського районного управління юстиції Рівненської області ОСОБА_5 ; 3) скасувати внесений в Державний реєстр речових прав на нерухоме майно запис про право власності за номером 5795446 щодо земельної ділянки за кадастровим номером :03:001:0094 площею 0,2082 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 ) скасувати внесені до Державного земельного кадастру відомості про формування земельної ділянки за кадастровим номером :03:001:0094 площею 0,2082 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 та про присвоєння їй кадастрового номера.

Рішенням Рокитнівського районного суду Рівненської області від 09 листопада 2020 року в позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Старосільської сільської ради Рокитнівського району Рівненської області, Рокитнівської районної державної адміністрації Рівненської області, Центру надання адміністративних послуг Рокитнівської райдержадміністрації, Головного управління Держгеокадасту у Рівненській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_3 , про визнання недійсним рішення органу місцевого самоврядування, визнання недійсним свідоцтва про право власності на нерухоме майно, скасування запису про право власності на нерухоме майно, скасування відомостей про формування земельної ділянки та присвоєння їй кадастрового номера відмовлено.

Відмовляючи в позові суд першої інстанції виходив з того, що приймаючи рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та передачу її у власність ОСОБА_2 Старосільська сільська рада діяла в межах наданих їй повноважень, а тому підстав для визнання незаконними оскаржуваних рішень немає, оскільки позивач не надав належних доказів правомірності набуття права користування ОСОБА_4 спірною частиною земельної ділянки.

Не погодившись з означеним рішенням суду, ОСОБА_3 та ОСОБА_1 подали апеляційні скарги, в яких покликаючись на неправильне застосування норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просять оскаржуване рішення скасувати та постановити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Суд безпідставно не врахував, як доказ законності користування спірною земельною ділянкою довідки Старосільської сільської ради від 30.07.2014 №4072 та від 18.08.2017 №6003. Окрім того, суд не надав належної оцінки показам свідків, які ствердили факт землекористування ОСОБА_4 спірною земельною ділянкою.

Вважають, що перш ніж передавати у власність ОСОБА_2 земельну ділянку, частина якої перебувала у користуванні ОСОБА_4 , необхідно було у законний спосіб припинити її право користування цією земельною ділянкою.

Покликаються на відсутність погодження ОСОБА_4 меж земельної ділянки ОСОБА_2 .

Відзив до апеляційного суду не надходив.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги підлягають до задоволення частково з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Статтею 263 ЦПК України передбачено, що законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції таким вимогам не відповідає.

Згідно технічного паспорту та повідомлення РОБТІ, будинок АДРЕСА_1 , рахується за ОСОБА_6 , право власності не зареєстровано.

Згідно виписки з погосподарської книги № 4 особовий рахунок № НОМЕР_2 житловий будинок по АДРЕСА_1 рахується за померлою ОСОБА_6 , яка проживала та була зареєстрована в АДРЕСА_1 одна, що підтверджується довідками Старосільської сільської ради №2807 від 06.04.2016 року, № 7498 від 04.12.2015 року.

Згідно заповіту ОСОБА_4 , на випадок своєї смерті зробила заповітне розпорядження, згідно якого: належний їй будинок з надвірними будівлями та земельну ділянку, що знаходяться в АДРЕСА_1 , заповіла ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , в рівних частинах.

28 листопада 2013 року ОСОБА_2 звернулася до Старосільської сільської ради Рокитнівського району Рівненської області із заявою та просила надати дозвіл на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд.

Рішенням Старосільської сільської ради від 04 грудня 2013 року № 585 ОСОБА_2 надано дозвіл на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, орієнтовною площею 0,25 га в АДРЕСА_1 , за рахунок земель запасу житлової та громадської забудови.

Відповідно до рішення Старосільської сільської ради № 987 від 29 квітня 2014 року, сільська рада вирішила:

1. Вилучити земельну ділянку, яка передається у власність ОСОБА_2 по АДРЕСА_1 , площею 0,1782 га із земель запасу сільськогосподарського призначення, в тому числі сільськогосподарські землі з них сільськогосподарські угіддя 0,1782 га та передати в землі запасу житлової та громадської забудови під одно- та двоповерховою забудовою.

2. Затвердити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки (кадастровий номер :03:001:0094, ідентифікаційний номер НОМЕР_3 ) у власність ОСОБА_2 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд в АДРЕСА_1 площею 0,2082 га .

3. Передати у власність ОСОБА_2 земельну ділянку площею 0,2082 га для будівництва житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) (кадастровий номер :03:001:0094, ідентифікаційний номер НОМЕР_3 ) за рахунок земель запасу житлової та громадської забудови, в т.ч. забудовані землі 0,2082 га з них забудовані землі під одно та двоповерхову забудову 0,2082 га в АДРЕСА_1 (а.с.23,78).

Установлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_4 , що підтверджено свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_4 .

22 березня 2016 року державним нотаріусом Рокитнівської державної нотаріальної контори Рівненської області Витичак Г.М. винесено постанову про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом ОСОБА_3 та ОСОБА_1 на житловий будинок з надвірними будівлями, який знаходиться АДРЕСА_1 , оскільки спадкоємцями не надано правовстановлюючого документу на спадкове майно.

Рішенням Рокитнівського районного суду Рівненської області від 09 серпня 2016 року у справі № 571/517/16-ц, за ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , в порядку спадкування за заповітом, визнано право власності кожного на 1/2 житлового будинку з надвірними будівлями, які знаходяться в АДРЕСА_1 . Рішення набрало законної сили.

Згідно інформаційної довідки № 953430427 від 22.08.2017 року та свідоцтва про право власності на нерухоме майно, індексний номер 22181054 від 27.05.2014 року, земельна ділянка за кадастровий номер :03:001:0094, площею 0,2082 га, що розташована в АДРЕСА_1 належить ОСОБА_2 на праві приватної форми власності, розмір частки 1/1.

Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності індексний номер: 22181442 від 27.05.2014 року, право власності ОСОБА_2 на земельну ділянку кадастровий номер :03:001:0094, площею 0,2082 га, що розташована по АДРЕСА_1 зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Частиною першою статті 15 ЦК України встановлено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Порушенням вважається такий стан суб`єктивного права, за якого воно зазнало протиправного впливу з боку правопорушника, внаслідок чого суб`єктивне право особи зменшилося або зникло як таке; порушення права пов`язано з позбавленням можливості здійснити, реалізувати своє право повністю або частково.

При цьому позивач, тобто особа, яка подала позов, самостійно визначається з порушеним, невизнаним чи оспорюваним правом або охоронюваним законом інтересом, які потребують судового захисту. Обґрунтованість підстав звернення до суду оцінюються судом у кожній конкретній справі за результатами розгляду позову.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від виду та змісту правовідносин, які виникли між сторонами, від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам (подібні висновки викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 5 червня 2018 року у справі № 338/180/17 (пункт 57), від 11 вересня 2018 року у справі № 905/1926/16 (пункт 40), від 30 січня 2019 року у справі № 569/17272/15-ц, від 11 вересня 2019 року у справі № 487/10132/14-ц (пункт 89), від 16 червня 2020 року у справі № 145/2047/16-ц (пункт 7.23)).

Розглядаючи справу, суд має з`ясувати: 1) з яких саме правовідносин сторін виник спір; 2) чи передбачений обраний позивачем спосіб захисту законом або договором; 3) чи передбачений законом або договором ефективний спосіб захисту порушеного права позивача; 4) чи є спосіб захисту, обраний позивачем, ефективним для захисту його порушеного права у спірних правовідносинах. Якщо суд дійде висновку, що обраний позивачем спосіб захисту не передбачений законом або договором та/або є неефективним для захисту порушеного права позивача, у цих правовідносинах позовні вимоги останнього не підлягають задоволенню (подібний висновок викладений у пунктах 6.6., 6.7 постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 січня 2021 року у справі № 916/1415/19.

Колегія суддів вважає, що обраний позивачем спосіб захисту є неефективним, оскільки задоволення вимоги про визнання рішення Старосільської сільської ради Рокитнівського району Рівненської області незаконним та його скасування не може призвести до захисту або відновлення порушеного речового права позивача (у разі його наявності), зокрема повернення у його володіння або користування спірної земельної ділянки.

Серед способів захисту речових прав Цивільний кодекс України виокремлює, зокрема, витребування майна із чужого незаконного володіння (стаття 387), усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном (стаття 391), визнання права власності (стаття 392), відшкодування матеріальної і моральної шкоди (статті 1166, 1167, 1173).

Для витребування майна оспорювання рішень органів державної влади чи місцевого самоврядування, які вже були реалізовані і вичерпали свою дію, оскарження всього ланцюга договорів та інших правочинів щодо спірного майна не є ефективним способом захисту прав; при цьому позивач у межах розгляду справи про витребування майна із чужого володіння вправі посилатися, зокрема, на незаконність рішення органу державної влади чи місцевого самоврядування, без заявлення вимоги про визнання його недійсним; таке рішення за умови його невідповідності закону не зумовлює правових наслідків, на які воно спрямоване. Подібні за змістом висновки сформульовані у постановах Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі № 183/1617/16 (пункти 85, 86), від 21 серпня 2019 року у справі № 911/3681/17 (пункти 38, 39), від 1 та 15 жовтня 2019 року у справах № 911/2034/16 (пункт 46) та № 911/3749/17 (пункти 6.25, 6.26), від 19 листопада 2019 року у справі № 911/3680/17.

Судовий захист повинен бути повним та відповідати принципу процесуальної економії, тобто забезпечити відсутність необхідності звернення до суду для вжиття додаткових засобів захисту. Такі висновки сформульовані в пункті 63 постанови Великої Палати Верховного Суду від 22 вересня 2020 року у справі № 910/3009/18 (провадження № 12-204гс19).

У даній справі задоволення позовних вимог ОСОБА_1 про визнання недійсним рішення Старосільської сільської ради Рокитнівського району Рівненської області № 987 від 29 квітня 2014 року про передачу земельної ділянки у власність, яке вже було реалізоване і вичерпало свою дію, не призведе до поновлення прав позивача, відновлення володіння, користування або розпорядження ним зазначеним майном, а отже, такі вимоги не є ефективним способом захисту права позивача, яке потребуватиме додаткових засобів захисту.

Виходячи з обставин цієї справи належним способом захисту позивача буде звернення до суду з вимогами про витребування майна із чужого незаконного володіння, якщо позивач був позбавлений права володіння земельною ділянкою, або усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном, якщо позивачу чиняться перешкоди в реалізації цих прав.

Обрання позивачем неналежного способу захисту своїх прав є самостійною підставою для відмови у позові, тому колегія суддів не вбачає необхідності надавати оцінку іншим аргументам апеляційної скарги.

Суд першої інстанції на зазначені вимоги закону та його застосування уваги не звернув, у зв`язку з чим допустив порушення норм матеріального права, за наведеного апеляційний суд вважає за необхідне рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог з наведених вище підстав.

Відповідно до п. 3 і п. 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до п. 3 і п. 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Керуючись ст.ст. 367, ст. 374, 376, 381-384 ЦПК України, суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційні скарги ОСОБА_3 та представника ОСОБА_1 - адвоката Бовгирі О.П. задовольнити частково.

Рішення Рокитнівського районного суду Рівненської області від 09 листопада 2020 року скасувати.

У задоволені позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Старосільської сільської ради Рокитнівського району Рівненської області, Рокитнівської районної державної адміністрації Рівненської області, Центру надання адміністративних послуг Рокитнівської райдержадміністрації, Головного управління держгеокадасту у Рівненській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_3 , про визнання недійсним рішення органу місцевого самоврядування, визнання недійсним свідоцтва про право власності на нерухоме майно, скасування запису про право власності на нерухоме майно, скасування відомостей про формування земельної ділянки та присвоєння їй кадастрового номера відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складений 08 квітня 2021 року.

Головуючий : Гордійчук С.О.

Судді : Ковальчук Н.М.

Шимків С.С.