Справа № 353/88/21
Провадження № 2/353/119/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 серпня 2021 рокум.Тлумач

Тлумацький районний суд Івано-Франківської області у складі:

головуючого - судді Лущак Н. І.,

з участю секретаря судового засідання Гуцуляк Г.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тлумач в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтеркеш Україна» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Інтеркеш Україна» (далі ТОВ «Інтеркеш Україна») звернулося в суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по кредитному договору № 24670- від 16.04.2019 року в розмірі 34967,15 грн. Свої вимоги обґрунтовувало тим, що 16.04.2019 року між ТОВ «Інтеркеш Україна» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 24670-, згідно якого відовідач отримала кредит в розмірі 6000,00 грн. зі сплатою 127,75% відсотків річних з кінцевим терміном повернення 15.04.2020 року.

Однак, відповідач взяті на себе зобов`язання за кредитним договором не виконувала належним чином, у зв`язку з чим станом на 01.02.2021 року допустила виникнення заборгованості по кредиту в сумі 34967,15 грн., з яких: 5773,87 грн. заборгованість за тілом кредиту; 11580,33 грн. відсотки за користування кредитом; 17071,38 грн. нарахованих штрафних санкцій (пені); 269,64 грн. нарахованого інфляційного збільшення заборгованості; 271,93 грн. 3% річних згідно ст. 625 ЦК України.

Відповідно до частин 2-6 статті 19 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, серед іншого, у порядку позовного провадження (загального або спрощеного). З огляду на предмет та ціну позову дана справа підпадає під ознаки малозначної справи та не віднесена до категорії справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження. Обставини справи, що згідно частини третьої статті 274 ЦПК України, мають значення для вирішення питання про можливість розгляду справи в порядку спрощеного провадження, також свідчать про наявність підстав для розгляду цієї справи в спрощеному порядку.

Ухвалою судді Тлумацького районного суду Івано-Франківської області Лущак Н.І. від 15.02.2021 року вирішено розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження о 09 год. 00 хв. 10.03.2021 року без виклику сторін за наявними у справі матеріалами. Також даною ухвалою було встановлено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення цієї ухвали для подання ним відзиву на позовну заяву; встановлено позивачу п`ятиденний строк з дня отримання відзиву для подання відповіді на відзив та встановлено відповідачу п`ятиденний строк з дня отримання відповіді на відзив для подання заперечення. Роз`яснено відповідачу, що відповідно до ч. 1 ст. 193 ЦПК України у строк для подання відзиву він має право пред`явити зустрічний позов.

Однак, у зв`язку з перебування головуючої судді Лущак Н.І. на лікарняному, та відсутністю відомостей про належне повідомлення відповідача про розгляд справи, справу було неодноразово відкладено на 11 год. 00 хв. 01.04.2021 року, 09 год. 00 хв. 20.04.2021 року, 09 год. 00 хв. 14.05.2021 року, 09 год. 00 хв. 11.06.2021 року, 09 год. 00 хв. 12.08.2021 року та викликано сторін в судове засідання, з метою заслухання їх усних пояснень в приміщення Тлумацького районного суду Івано-Франківської області.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 174 ЦПК України при розгляді справи судом у порядкупозовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Згідно ч.1 ст. 178 ЦПК України у відзиві відповідач викладає заперечення проти позову.

У відповідності до ч.ч. 1, 8 ст. 279 ЦПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться.

Представник позивача ТОВ «Інтеркеш Україна» в судове засідання не з`явився, однак на електронну адресу надіслав заяву, в якій просив позов задовольнити та справу розглянути у його відсутності (а.с. 44).

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, відзиву на позовну заяву суду не надала, причин неявки суду не повідомила, хоча була належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, в порядку ст. 128 ЦПК України, шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України (а.с. 64).

У відповідності до ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

У відповідності до ч. 1 ст. 279 ЦПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.

Згідно ч. 2 ст. 281 ЦПК України розгляд справи і ухвалення рішення проводяться за правилами загального чи спрощеного позовного провадження з особливостями, встановленими главою 11 Заочний розгляд справи.

Тому, виходячи зі змісту ч. 1 ст. 280 ЦПК України, та того, що відповідач про причини неявки не повідомив, відзиву на позовну заяву суду не надав, а позивачем подано достатньо матеріалів, які свідчать про взаємовідносини сторін, суд ухвалив про проведення заочного розгляду справи.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Судом встановлено, що спір між сторонами виник з приводу порушеного права на належне виконання умов кредитного договору шляхом стягнення заборгованості за кредитним договором.

Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Статтею 1054 Цивільного Кодексу України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Судом встановлено, що 16.04.2019 року між ТОВ «Інтеркеш Україна» та відповідачем ОСОБА_1 було укладено кредитний договір про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту (далі Кредитний договір) № 24670- (а.с. 4-5), відповідно до пп. 1.1. п. 1 якого ТОВ «Інтеркеш Україна» (далі Кредитодавець) зобов`язався надати грошові кошти ОСОБА_1 (далі позичальник) у сумі 6000,00 грн. на умовах строковості, зворотності, цільового характеру використання, платності та забезпеченості, а остання зобов`язалася повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом у розмірі 127,75 % річних. Тип процентної ставки фіксована.Кредитодавець надав кредит з цільовим призначенням на споживчі цілі (п.п. 1.2. п. 1.Кредитного договору) строком на дванадцять місяців з 16.04.209 року до 15.04.2020 року (п.п. 1.4. п. 1. Кредитного договору). Кредит надається Позичальнику готівкю у касі Кредитодавця або (згідно заяви Позичальника) шляхом безготівкового перерахування суми кредиту на рахунок № НОМЕР_1 , вказаний Позичальником у заяві ( п.п. 1.5. п. 1. Кредитного договору).

Відповідно до п.п. 3.1. п. 3 Кредитного договору сторони домовилися, що погашення кредиту та процентів за користування кредитом здійснюватиметься згідно графіка розрахунків, що є невід`ємною частиною цього договору.

Відповідно до п.п. 6.7. п. 6. Кредитного договору - у кожному випадку невиконання (або неналежного виконання) позичальником своїх зобов`язань за даним договором (відносно повноти та строків сплати відсотків за кредитом та/або сплати відсотків, та/або повернення кредиту не в повному обсязі) позичальник сплачує пеню в розмірі один відсоток за календарний день від суми виданих грошових коштів та у разі порушення графіку погашення кредиту зазначеного в додатку №1 позичальник сплачує пеню в розмірі 100 (сто) гривень.

Позивач ТОВ «Інтеркеш Україна» свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, та на підставі заяви ОСОБА_1 від 16.04.2019 року (а.с. 8), в обумовлені строки надав останій кошти за умовами договору, що стверджується платіжним дорученням № 8 від 16.04.2019 року (а.с. 33).

Відповідач одержала та використала кредитні кошти, однак взяті на себе зобов`язання належним чином не виконувала, у зв`язку з чим станом на 01.02.2021 року допустила виникнення заборгованості по кредиту в сумі 34967,15 грн., з яких: 5773,87 грн. заборгованість за тілом кредиту; 11580,33 грн. відсотки за користування кредитом; 17071,38 грн. нарахованих штрафних санкцій (пені); 269,64 грн. нарахованого інфляційного збільшення заборгованості; 271,93 грн. 3% річних згідно ст. 625 ЦК України (а.с. 9).

Будь-яких доказів, які б спростовували проведений позивачем розрахунок заборгованості ОСОБА_1 за вказаним Кредитним договором, відповідачем по справі суду не представлено.

Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Із змісту ч. 1 ст. 1054 ЦК України випливає, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.

Відповідно до ч. 1 ст. 612 цього Кодексу боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

За змістом статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Формулювання статті 625 ЦК України, коли нарахування процентів тісно пов`язується із застосуванням індексу інфляції, орієнтує на компенсаційний, а не штрафний характер відповідних процентів, а тому 3 % річних не є неустойкою у розумінні положень статті 549 цього Кодексу.

Отже, за змістом наведеної норми закону нараховані на суму боргу 3 % річних входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає отриманні кредитором компенсації (плати) від боржника за користування ним утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Стягнення з боржника, який порушив грошове зобов`язання, сум індексації грошового боргу та процентів не перешкоджає стягненню у передбачених законом або договором випадках неустойки (пені) за прострочення виконання грошового зобов`язання, оскільки відповідно до частини першої статті 550 ЦК України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання.

Із наданого позивачем розрахунку вбачається, що до заборгованості за договором включено штрафні санкції (пеню) у розмірі 17071,38 грн., вирішуючи питання щодо стягнення яких, суд виходить з наступного.

Цивільно-правова відповідальність це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов`язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов`язку нового додаткового.

Покладення на боржника нових додаткових обов`язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу).

Відповідно достатті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Суд вважає, що позивачем доведено та обґрунтовано неналежне виконання зобов`язання за договором відповідачем та правомірне застосування в зв`язку з цим штрафних санкцій за неналежне виконання обов`язків за договором.

Поряд з цим, при вирішенні питання стягнення розміру штрафних санкцій суд враховує положення ч. 3 ст. 551 ЦК України. Згідно з вимогами зазначеної норми, розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

За змістом указаної норми, суд може зменшити розмір неустойки (штрафу, пені), що підлягає стягненню, враховуючи при цьому, зокрема, занадто високий її розмір порівняно зі збитками споживача, ступінь виконання зобов`язання, тобто зменшити розмір штрафних санкцій через не співмірність із розміром основного зобов`язання. При цьому зменшення розміру неустойки (пені) - це право суду.

З розрахунку заборгованості в частині, який суд визнає обґрунтованим, встановлено, що сума заборгованості за тілом кредиту становить 5773,87 грн., в той час як штрафні санкції за невиконання умов договору нараховано у сумі 17071,38 грн. Тобто такі штрафні санкції перевищують основну суму боргу майже у тричі, тому, керуючись засадами розумності та справедливості, суд вважає доцільним застосувати положення ч. 3 ст. 551 ЦК України, та зменшити розмір штрафних санкцій до 5773,87 грн., тобто, до суми тіла кредиту.

З огляду на викладене, з врахуванням того, що позивач подав достатньо матеріалів, які свідчать про взаємовідносини сторін та наявність заборгованості за кредитним договором № 24670- від 16.04.2019 року, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, зокрема, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість у розмірі 23669,64 гривень, з яких: 5773,87 грн. заборгованість за тілом кредиту; 11580,33 грн. відсотки за користування кредитом; 5773,87 грн. нарахованих штрафних санкцій (пені); 269,64 грн. нарахованого інфляційного збільшення заборгованості; 271,93 грн. 3% річних згідно ст. 625 ЦК України. В задоволенні решти вимог слід відмовити.

Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У відповідності до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При такому вирішенні позову, з відповідача слід стягнути на користь позивача понесені судові витрати по сплаті судового збору пропорційно розміру задоволених позовних вимог в сумі 1536,56 грн. (квитанція № ПН3924398 від 02.02.2021 року, а.с. 15).

На підставі викладеного, відповідно 261, 526, 549, 551, 611, 612, 625, 626, 631, 638, 1048, 1049, 1050, 1054, 1055 ЦК України, керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 89, 141, 247, 263-265, 268, 273, 280-282, 354-355 ЦПК України, п. 9 ч. 1 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованої по АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтеркеш Україна», юридична адреса: вул. Швабська, 17, м. Ужгород, , заборгованість за договором про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту № 24670- від 16.04.2019 року, яка станом на 01.02.2021 року становить 23669 (Двадцять три тисячі шістсот шістдесят дев`ять) грн. 64 коп. та складається з: 5773 (П`ять тисяч сімсот сімдесят три) грн. 87 коп. заборгованості за тілом кредиту; 11580 (Одинадцять тисяч п`ятсот вісімдесят) грн. 33 коп. відсотків за користуванням кредитом; 5773 (П`ять тисяч сімсот сімдесят три) грн. 87 коп. нарахованих штрафних санкцій (пені); 269 (Двісті шістдесят дев`ять) грн. 64 коп. нарахованого інфляційного збільшення заборгованості; 271 (Двісті сімдесят одна) грн. 93 коп. 3% річних згідно ст. 625 ЦК України.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованої по АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтеркеш Україна», юридична адреса: вул. Швабська, 17, м. Ужгород, , 1536 (Одна тисяча п`ятсот тридцять шість) грн. 56 коп. понесених позивачем судових витрат.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Івано-Франківського апеляційного суду. Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

ГоловуючийН. І. Лущак