Справа № 428/1834/21
Провадження №2/428/799/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 квітня 2021року Сєвєродонецький міський суд Луганської області в складі:

судді Юзефовича І.О.

при секретарі Продченко О.А.

за участю позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Сєвєродонецька цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Сєвєродонецької міської військово - цивільної адміністрації Сєвєродонецького району Луганської області, Військово - цивільної адміністрації у місті Сєвєродонецьк Луганської області про встановлення факту проживання однією сім`єю та визнання права власності на спадкове майно,

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з позовною заявою до Сєвєродонецької міської військово - цивільної адміністрації Сєвєродонецького району Луганської області, Військово - цивільної адміністрації у місті Сєвєродонецьк Луганської області про встановлення факту проживання однією сім`єю та визнання права власності на спадкове майно, мотивуючи вимоги тим, що квартира АДРЕСА_1 на праві спільної сумісної власності належала ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ОСОБА_2 та ОСОБА_3 були чоловіком та дружиною. Вони разом мешкали у цій квартирі. До них часто приходили у гості діти ОСОБА_2 від першого шлюбу - ОСОБА_1 та ОСОБА_4 . ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 померла. Після її смерті залишилася спадщина, а саме 1/2 частка квартири АДРЕСА_1 , яка належала померлій. Після смерті ОСОБА_3 із заявами про прийняття спадщини до нотаріуса звернулися її чоловік - ОСОБА_2 та її мати - ОСОБА_5 ОСОБА_2 залишається мешкати у квартирі АДРЕСА_1 та через деякий час у ОСОБА_5 (його тещі) погіршився стан здоров`я та він забрав її до себе. Потім у 2013р. У дочки ОСОБА_2 - ОСОБА_1 відбуваються сімейні негаразди і вона приїхала до батька на постійне місце проживання. Таким чином з грудня 2013р. ОСОБА_2 , ОСОБА_5 та ОСОБА_1 стали проживати разом за адресою: АДРЕСА_1 . Вони мешкали однією родиною, вели спільне господарство, допомагали один одному, піклувалися один про одного, у них був не тільки спільний побут, а ще і бюджет. ІНФОРМАЦІЯ_2 . ОСОБА_2 помер. Організацією похорон ОСОБА_2 займалися саме ОСОБА_5 та ОСОБА_1 . Після смерті ОСОБА_2 залишилася спадщина, а саме 3/8 частки квартири АДРЕСА_1 , яка належала померлому. Після смерті ОСОБА_2 із заявами про прийняття спадщини до приватного нотаріуса звернулися його діти - ОСОБА_1 та ОСОБА_6 , які отримали свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру АДРЕСА_1 по 3/4 частки кожному. Після смерті ОСОБА_2 в квартирі АДРЕСА_1 залишилися проживати ОСОБА_5 та ОСОБА_1 . Вони мешкали однією родиною, вели спільне господарство, у них був спільний побут та бюджет. ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_5 померла. Організацією похорон ОСОБА_5 займалася ОСОБА_1 . Після смерті ОСОБА_5 залишилася спадщина, а саме 1/4 частка квартири АДРЕСА_1 , яка належала її померлій дочці ОСОБА_3 , спадщину вона прийняла шляхом подачі у встановлений строк заяви про прийняття спадщини, але свідоцтво про право на спадкування за законом так при житті і не отримала. ОСОБА_1 та ОСОБА_5 мешкали разом з грудня 2013 року по 11.12.2019 року - день смерті ОСОБА_5 , вони спільно вели господарство, спільні доходи витрачалися на їх спільні потреби, вони піклувалися один про одного, в будь-якій життєвій ситуації морально та матеріально підтримували один одного, мали взаємні права та обов`язки, можливо сказати, що були однією сім`єю, вони були як бабуся та онука. Встановлення факту проживання однією сім`єю необхідно ОСОБА_1 для того, щоб належним чином оформити правовстановлюючі документи по спадщині, що залишилася після ОСОБА_5 . Інших спадкоємців у ОСОБА_5 та родичів, які б прийняли спадщину не має. ОСОБА_1 є єдиною спадкоємицею майна померлої за законом. У жовтні 2020р. Позивач вдруге звернулася до нотаріуса з питанням отримання свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті баби. Проте нотаріусом було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, з причин відсутності доказів на підтвердження родинного зв`язку між ОСОБА_1 та ОСОБА_5 , або доказів на підтвердження їх проживання однією сім`єю не менше п`яти років до відкриття спадщини. Тому, ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом і просить суд встановити факт того, що ОСОБА_1 та ОСОБА_5 у період з грудня 2013 року по ІНФОРМАЦІЯ_3 (день смерті ОСОБА_5 ) проживали однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини; визнати за ОСОБА_1 , як спадкоємцем за законом після смерті ОСОБА_5 , право власності на спадкове майно, а саме на 1/4 частку квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 48,1кв.м., житловою площею 27,5кв.м.

Позивач ОСОБА_1 у вступному слові обставини, викладені в обґрунтування позову підтримала, додатково пояснила, що її батько ОСОБА_2 перебував у шлюбі з ОСОБА_3 , це був другий шлюб батька. Вона дуже добре спілкувалася з ОСОБА_3 , дуже часто була у них в гостях, вони разом відпочивали. Батькові та ОСОБА_3 належала на праві власності квартира за адресою: АДРЕСА_1 . ОСОБА_2 та ОСОБА_3 разом мешкали у цій квартирі. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 померла. Після її смерті залишилася спадщина, а саме 1/2 частка цієї квартири. Спадщину після ОСОБА_3 прийняли її батько ОСОБА_2 та її мати ОСОБА_5 , вони подали заяви до Першої нотаріальної контори. Батько ОСОБА_2 залишився мешкати у вказаній квартирі, а через деякий час у матері його померлої дружини, його тещі - ОСОБА_5 погіршився стан здоров`я та він забирав її до себе. Вона особисто допомагала батькові перевезти ОСОБА_5 , ходила до лікарів за призначеннями. У них усіх були дуже гарні стосунки. Десь наприкінці 2013р. у неї трапилися деякі сімейні негаразди, батько їй допоміг та вона переїхала до батька на постійне місце проживання. Таким чином з грудня 2013р. ОСОБА_1 , її батько ОСОБА_2 та баба ОСОБА_5 стали проживати разом за адресою: АДРЕСА_1 . Вони мешкали однією родиною, вели спільне господарство, допомагали один одному по господарству, піклувалися один про одного, та у них був не тільки спільний побут, а ще і бюджет. ІНФОРМАЦІЯ_2 її батько ОСОБА_2 помер. Організацією похорон батька займалася вона та їй допомагала баба ОСОБА_5 . Після смерті батька залишилася спадщина, а саме 3/8 частки від квартири АДРЕСА_1 . Спадщину після батька прийняли та офіційно оформили вона та її рідний брат ОСОБА_6 . У квартирі по АДРЕСА_1 після смерті батька залишилася проживати вона разом з бабою ОСОБА_5 . Вони продовжили мешкати однією родиною, вести спільне господарство. Вона допомагала бабі, піклувалася про неї, у них був спільний побут та бюджет. ІНФОРМАЦІЯ_3 баба померла. Організацією її похорон займалася вона. Після смерті баби залишилася спадщина, а саме 1/4 частка від квартири по АДРЕСА_1 . Баба прийняла спадщину після своєї померлої дочки, подала заяву до нотаріуса, але офіційно документи не оформила та не отримала свідоцтво про право на спадщину. Вона та баба ОСОБА_5 мешкали разом в одній квартирі з грудня 2013 року по ІНФОРМАЦІЯ_3 - день смерті останньої, спільно вели господарство, спільні доходи витрачалися на спільні потреби, вона піклувалася про бабу, вони мали взаємні права та обов`язки, були однією сім`єю, як баба та онука. Інших родичів (спадкоємців) у баби не має, її дочка померла ще у 2004 році, тому вона є єдиною спадкоємицею майна померлої. Спадщину після баби вона прийняла шляхом подачі до нотаріуса заяви про прийняття спадщини. Однак нотаріус прийняв документи, вивчив їх та відмовив їй у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, видав відмову та запропонував за вирішенням цього питання звернутися до суду.

Представник відповідача ОСОБА_10 у судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, не заперечувала проти задоволення позовних вимог.

Свідок ОСОБА_11 у судовому засіданні пояснив, що в період з 2010 року по 2020 рік він мешкав у квартирі АДРЕСА_3 з ОСОБА_12 . Йому відомо, що у квартирі №20 спочатку мешкав сам ОСОБА_2 , потім з ним стала проживати баба ОСОБА_5 , а десь перед війною приблизно 2013-2014 роках до них переїхала мешкати ОСОБА_1 . Він зі своєю співмешканкою практично відразу почали спілкуватися з ОСОБА_1 , здружилися, ходили у гості один до одного. Йому відомо, що дядько ОСОБА_2 , ОСОБА_5 та ОСОБА_1 мешкали однією родиною, вели вони спільне господарство, допомагали один одному по господарству, піклувалися один про одного. Десь на початку 2019 року помер дядько ОСОБА_2 ( ОСОБА_2 ), а наприкінці 2019 року померла баба - ОСОБА_5 . Організацією похорон батька та баби займалася ОСОБА_1 , вона і ховала рідних і розносила поминальні пакунки. Йому відомо, що у ОСОБА_1 є рідний брат ОСОБА_18 , але він не мешкав з ними, лише інколи приходив у гості. У ОСОБА_5 інших родичів крім ОСОБА_1 та дядька ОСОБА_2 не було, ні вона про це ніколи не казала, ні ОСОБА_1 , ні хто до них не приходив. Підтвердив, що Факт того, що у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 у період часу з 2013 року по кінець 2019 року мешкали однією сім`єю ОСОБА_2 , ОСОБА_5 та ОСОБА_1 .

Вислухавши пояснення позивача, свідка, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Матеріалами справи встановлено, що згідно копії свідоцтва про право власності на житло від 12.08.1996р., виданого Сектором приватизації житла міськвиконкому, згідно із розпорядженням (наказом) від 01.08.1996р. №1378, квартира, розташована за адресою: АДРЕСА_1 належала на праві спільної сумісної власності ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . Право власності зареєстроване від 30.09.1996р. З копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 09.09.2004 року, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Сєвєродонецького міського управління юстиції Луганської області видно, що ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 померла, про що зроблено запис №1069. Після смерті ОСОБА_3 із заявами про прийняття спадщини до Першої Свродонецької державної нотаріальної контори звернулися ОСОБА_2 та ОСОБА_5 , що підтверджується копіями заяв №с/с 591/964 від 02.10.2004 року та №с/с 591/1326 від 14.12.2004 року. Згідно копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , виданого повторно 20.08.2019 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Лутугинському району та місту Сєвєродонецьк ГТУЮ у Луганській області, ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина, яка складається з 3/4 часток квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 . Із заявами про прийняття спадщини після померлого ОСОБА_2 до нотаріальної контори звернулися дочка ОСОБА_1 та син ОСОБА_6 , які отримали свідоцтва про право на спадщину за законом серії НОР 764537 та серії НОР 764536 від 19.08.2020 року. З копій витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 19.08.2020 року вбачається, що 3/4 частки від квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 належать на праві приватної спільної часткової власності ОСОБА_6 та ОСОБА_1 . Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 від 12.12.2019 року, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Лутугинському району та місту Сєвєродонецьк ГТУЮ у Луганській області, ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , про що складено відповідний актовий запис №1028. Після смерті ОСОБА_5 відкрилася спадщина, яка складається з 1/4 частки квартири за адресою: АДРЕСА_1 . З копії листа №323/01-16 від 08.10.2020р. видно, що приватним нотаріусом Сєвєродонецького міського нотаріального округу Луганської області Малаховим С.О. повідомлено ОСОБА_1 про те, що під час звернення її спадкодавця до нотаріуса, спадщина ним була прийнята шляхом подачі заяви про прийняття спадщини після померлого власника частки квартири в АДРЕСА_1 , у встановлений законом строк, але відсутні докази підтвердження факту родинних зв`язків ОСОБА_1 зі спадкодавцем ОСОБА_5 . Згідно листа приватного нотаріуса Сєвєродонецького міського нотаріального округу Луганської області Малахова С.О. від 30.03.2021 року, щодо померлої ІНФОРМАЦІЯ_7 ОСОБА_5 ніхто зі спадкоємців за спадщиною не звертався, спадкову справу не заведено.

Оцінюючи обґрунтованість позовних вимог, суд враховує наступне.

Згідно статті 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Статтею 321 ЦК України визначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно зі ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до положень ст.ст. 1216-1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно вимог ч. 1, 5 ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно з ч.1 ст.1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. З цієї норми випливає, що прийняття спадщини має важливе практичне значення: з ним пов`язана можливість оформлення права власності на спадкове майно шляхом видачі нотаріусом правовстановлюючого документа - свідоцтва про право на спадщину та реєстрації, у випадках, визначених законом, прав на неї.

Відповідно до ст. 1264 ЦК України, у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

В п.21 Постанови Пленуму ВСУ №7 від 30.05.2008 року зазначено, при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім`ї, тощо.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позивач ОСОБА_1 проживала з ОСОБА_5 однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини, що встановлено в судовому засіданні з пояснень позивача, а також свідка.

Виходячи з цього, суд вважає можливим встановити факт проживання ОСОБА_1 зі спадкодавцем ОСОБА_5 однією сім`єю у період з грудня 2013р. по 11.12.2019р. (день смерті ОСОБА_5 ), тобто більше п`яти років до часу відкриття спадщини.

З повідомлення приватного нотаріуса Сєвєродонецького міського нотаріального округу Луганської області Малахова С.О. встановлено, що спадкова справа після смерті ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 в Спадковому реєстрі не зареєстрована, до нотаріуса з метою отримання свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_5 ніхто не звертався.

Таким чином, з матеріалів справи, судом встановлено, що ОСОБА_1 є спадкоємцем четвертої черги. Враховуючи відсутність інших спадкоємців, які б прийняли спадщину після померлої ОСОБА_5 , суд приходить до висновку, що обставини, викладені ОСОБА_1 в обґрунтування позову знайшли своє підтвердження в матеріалах справи, а отже позов ОСОБА_1 до Сєвєродонецької міської військово - цивільної адміністрації Сєвєродонецького району Луганської області, Військово - цивільної адміністрації у місті Сєвєродонецьк Луганської області про встановлення факту проживання однією сім`єю та визнання права власності на спадкове майно, підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 15, 43-44, 47-49, 247, 258-259, 263-265, 268, 352, 354 ЦПК України, суд

вирішив:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_8 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_5 , паспорт НОМЕР_5 ) до Сєвєродонецької міської військово - цивільної адміністрації Сєвєродонецького району Луганської області (місцезнаходження: Луганська область, м. Сєвєродонецьк, б. Дружби Народів, буд.32, ), Військово - цивільної адміністрації у місті Сєвєродонецьк Луганської області (місцезнаходження: Луганська область, м. Сєвєродонецьк, б. Дружби Народів, буд.32) про встановлення факту проживання однією сім`єю та визнання права власності на спадкове майно, задовольнити.

Встановити факт того, що ОСОБА_1 та ОСОБА_5 в період з грудня 2013 року по ІНФОРМАЦІЯ_3 (день смерті ОСОБА_5 ) проживали однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , РНОКПП НОМЕР_4 , як спадкоємцем за законом після смерті ОСОБА_5 право власності на спадкове майно, а саме на 1/4 частку квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 48,1кв.м., житловою площею 27,5кв.м.

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до Луганського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Суддя І. О. Юзефович