Дата документу 12.08.2021 Справа № 310/4787/21
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Є.У.№ 310/4787/21 Головуючий у 1 інстанції: Вайнраух Л.А.
№ 22-ц/807/3075/21 Суддя-доповідач: Крилова О.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 серпня 2021 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Крилової О.В.

суддів: Кухаря С.В.

Полякова О.З.

секретар: Путій Д.В.

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 11 червня 2021 року за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Білокуракинський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території, подану в порядку окремого провадження,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 11 червня 2021 року у відкритті провадження відмовлено.

Не погоджуючись з зазначеною ухвалою суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій, посилаючись на порушенням норм матеріального та процесуального права, просить ухвалу суду скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно зі ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З матеріалів справи вбачається, що заявник 07.06.2021 звернувся до суду із вказаною заявою, в якій просив встановити факт смерті громадянки України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Гладкове Білокуракинського району Луганської області, 19.01.2015 в м.Торез Донецької області від хронічної судинно-мозкової недостатності, церебрального атеросклерозу.

Заява мотивована тим, що заявник не є родичем померлої ОСОБА_2 , не може звертатися до суду із заявою про встановлення факту смерті в порядку ст. 317 ЦПК України.

Разом з цим, зауважує, що ОСОБА_2 за часів свого життя склала заповіт на його ім`я, а тому заявник вважає себе заінтересованою особою та зазначає, що має право звернутися із заявою про встановлення факту смерті.

При цьому, метою встановлення факту заявник зазначає отримання свідоцтва про смерть, виданого державними органами України та оформлення спадкових прав.

Відмовляючи у відкритті провадження, суд першої інстанції виходив з того, що для встановлення факту смерті особи, яка померла на тимчасово окупованій території встановлений спеціальний порядок розгляду справи та умови застосування такого порядку.

Зокрема, за ч.1 ст.317 ЦПК України, заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України.

Відповідно до ч.2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені інші факти, крім зазначених у ч.1 ст. 315 ЦПК України, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Згідно з роз`ясненнями п.2 Постанови Пленуму ВСУ №7 від 30.05.2008, «Про судову практику у справах про спадкування», справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними.

Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження.

Заявник як при розгляді справи у першій інстанції так і при апеляційному розгляді посилався на те, що він не може реалізувати своє право на встановлення факту , передбачене ст. 317 ЦПК, позаяк не є родичем спадкодавця.

Натомість суд першої інстанції правильно виходив з того, що смерть спадкодавця на тимчасово окупованій території обумовлює або застосування спеціально встановленого статтею 317 ЦПК порядку, або вирішення питання в порядку позовного провадження, враховуючи що заявник не є родичем спадкодавця, а факт смерті спадкодавця на окупованій території унеможливлює висновок про відсутність спору про право, позаяк для цього висновку недостатньо лише відповідних виданих на окупованій території свідоцтв без дослідження питань наявності інших спадкоємців та заповітів.

За таких обставин, суд першої інстанції правомірно відмовив у відкритті провадження, що не позабавляє заявника права на звернення до суду за захистом порушеного права у порядку позовного провадження.

Керуючись ст. ст. 374, 375, 382 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 11 червня 2021 року у цій справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 16 серпня 2021 року.

Головуючий О.В. Крилова

Судді: С.В. Кухар

О.З. Поляков