Справа № 654/1736/20
Провадження №2/654/99/2021
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 серпня 2021 року

Голопристанський районний суд Херсонської області в складі:

головуючої судді - Третьякової І.В.,

за участю секретаря судових засідань Трішкіної О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Гола Пристань Херсонської області в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визначення частки померлого у праві спільної сумісної власності та визнання права власності в порядку спадкування, -

У С Т А Н О В И В:

28.05.2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_5 про визначення частки померлого у праві спільної сумісної власності та визнання права власності в порядку спадкування.

Позовні вимоги мотивував тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його мати ОСОБА_6 , після смерті якої відкрилася спадщина. До складу спадкового майна ввійшла 1/2 частина квартири АДРЕСА_1 . Вказане майно належить спадкодавцю, оскільки було придбано у шлюбі з ОСОБА_5 , а тому являється спільним майном подружжя, частки в якому є рівними. Позивач має право на успадкування та оформлення нерухомого майна, однак через відмову нотаріуса позбавлений можливості реалізувати права спадкоємця в досудовому порядку. В зв`язку з цим, ОСОБА_7 просив визначити, що частка померлої ОСОБА_6 у праві спільної сумісної власності на квартиру, розташовану за вищевказаною адресою становить 1/2 її частину та визнати за ним право власності в порядку спадкування за законом після смерті матері на вказане майно.

В ході розгляду справи позовні вимоги неодноразово піддавались уточненням та в кінцевій редакції позивач просив, окрім визначення частки в квартирі, також визначити аналогічну частку матері у праві спільної сумісної власності на автомобіль марки ЗАЗ, модель TF 699 P, 2007 року випуску та визнати за ним право власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_6 , на спадкове майно: 1/4 частку квартири АДРЕСА_2 та на 1/4 автомобіля марки ЗАЗ, модель TF 699 P, 2007 року випуску.

Ухвалою суду від 05.03.2021р. до участі в справі залучено правонаступників ОСОБА_5 - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

В судове засідання представник позивача надала письмове клопотання в якому просила розглянути справу за відсутності сторони позивача. Уточнені позовні вимоги підтримує та просить задовольнити їх в повному обсязі.

ОСОБА_2 та ОСОБА_3 подали письмові клопотання в яких позовні вимоги визнали та не заперечували проти їхнього задоволення. Розгляд справи просили проводити без їх участі.

Представник ОСОБА_4 адвокат Коваленко В.В. також подала до суду письмову заяву в якій просила провести розгляд справи їхньої відсутності. Проти ухвалення рішення про визнання за позивачем права власності на 1/4 частину квартири та автомобілю не заперечують.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши позицію сторін щодо спору, суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 20 березня 1970 року було зареєстровано шлюб між ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , актовий запис № 96 складений Бюро запису актів громадянського стану виконавчого комітету Суворовської районної ради депутатів трудящих м. Херсона.

13 серпня 1992 року ОСОБА_5 купив в Голопристанської міської ради трикімнатну квартиру АДРЕСА_2 , що підтверджується договором купівлі-продажу, посвідченим старшим державним нотаріусом Голопристанської державної нотаріальної контори Ноздрачовою В.Д., зареєстрованому в реєстрі за №1-1820.

Згідно довідки групового інженера Голопристанської філії КП «ХБТІ» ХОР ОСОБА_9 , яка міститься в матеріалах інвентарної справи встановлено, що станом на 31.12.2012р. право власності на квартиру АДРЕСА_2 було зареєстровано за ОСОБА_5 згідно договору купівлі-продажу від 13.08.1992р.

В подальшому право власності ОСОБА_5 на зазначену квартиру зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, що підтверджується інформаційною довідкою.

Положеннями ст. 22 КпШС (чинної на час придбання квартири) було передбачено, що майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном. Подружжя користується рівними правами на майно і в тому разі, якщо один з них був зайнятий веденням домашнього господарства, доглядом за дітьми або з інших поважних причин не мав самостійного заробітку.

В листі про надання інформації територіальним сервісним центром №6544 РСЦ МВС в Херсонській області зазначено, що за ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з 27.10.2009 р. було зареєстровано транспортний засіб марки «ЗАЗ» модель TF 699 P, 2007 року випуску.

В статті 60 СК України (чинній на момент набуття прав на автомобіль) вказано, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

В постанові Верховного Суду від 01 квітня 2020 року у справі N 462/518/18 вказано, що факт реєстрації майна, придбаного у період шлюбу, на ім`я одного з подружжя не означає, що воно належить лише особі на ім`я якої зареєстроване, оскільки таке майно є спільною сумісною власністю подружжя.

Частиною 1 ст. 28 КпШС передбачено, що в разі поділу майна, яке є спільною сумісною власністю подружжя, їх частки визнаються рівними.

Стаття 70 СК України визначає, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (ст. ст. 60, 69 СК України, ч. 3 ст. 368 ЦК України), відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 325 ЦК України можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом (п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року N 11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя").

В даній справі судом встановлено, що квартира та автомобіль були придбані в період шлюбу ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , а тому вказане майно в розумінні положень ст. 22 КпШС та ст. 60 СК України являється їхнім спільним, частки в якому кожного з них були рівними за загальним правилом, так як доказів відступлення від їхньої рівності суду надано не було.

Таким чином, суд вважає доведеним належність на праві спільної часткової власності ОСОБА_6 1/2 квартири АДРЕСА_3 та 1/2 транспортного засобу марки «ЗАЗ» модель TF 699 P, 2007 року випуску.

ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_6 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 .

Відповідно до ст. 1216, 1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Отже, після смерті ОСОБА_6 відкрилася спадщина до кладу якої ввійшли права на 1/2 квартири АДРЕСА_3 та АДРЕСА_4 транспортного засобу марки «ЗАЗ».

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 ОСОБА_1 являється сином ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .

Згідно довідки, виданої приватним нотаріусом Голопристанського районного нотаріального округу Херсонської області Маршаловою М.В., ОСОБА_2 є спадкоємцем після смерті ОСОБА_6 (спадкова справа №74/217 від 16 листопада 2017 року).

Відповідно до ч.1 ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно.

Свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини (ч.1 ст. 1298 ЦК України).

Згідно п. 23 постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 N 7, свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають.

В даній справі судом встановлено, що свідоцтво про право на спадщину на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_5 , нотаріус Нечмілову В.Л. видати не може, оскільки власником квартири являється ОСОБА_5 , про що зазначено в листі нотаріуса від 16.04.2019р. № 147/01-16.

Крім цього, постановою приватного нотаріуса від 20.07.2021р. позивачу було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/2 частку квартири АДРЕСА_3 . Постанова нотаріуса мотивована тим, що вказане нерухоме майно зареєстровано за ОСОБА_5 , а питання визначення частки померлого подружжя у праві спільної сумісної власності не перебуває в компетенції нотаріуса і потребує його вирішення в судовому порядку.

Таким чином, судом встановлена неможливість оформлення ОСОБА_2 своїх спадкових прав на належне його померлій матері майно, а тому його майнові права підлягають судовому захисту.

Частинами 1, 3 ст. 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно ст. 1267 ЦК України, частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 прийняв спадщину після смерті матері шляхом подання нотаріусу відповідної заяви. Крім нього, спадщина після смерті ОСОБА_6 була прийнята її чоловіком ОСОБА_5 , який на момент смерті спадкодавця постійно проживав разом з нею та в розумінні ч.3 ст. 1268 ЦК України, вважається таким, що прийняв спадщину.

Враховуючи встановлену судом належність ОСОБА_6 1/2 частки квартири та автомобіля та беручи до уваги наявність двох спадкоємців першої черги і рівність їхніх прав на спадщину, суд приходить до висновку про доведеність успадкування позивачем 1/4 частки нерухомого та рухомого майна, яке залишилось після смерті матері, а тому вважає за можливе позовні вимоги в цій частині задовольнити. В іншій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають через відсутність спору з приводу них.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 22, 28 КпШС, ст. 60, 70 СК України, ст. 1216, 1218, 1267, 1268, 1297, 1298 ЦК України, ст. ст. 12, 81, 89, 263-265, 354-355 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_6 на 1/4 частку квартири АДРЕСА_2 та на 1/4 частку автомобіля марки «ЗАЗ» моделі «TF699P», 2007 року випуску, який 27.10.2009р. зареєстрований за ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Херсонського апеляційного суду безпосередньо або через Голопристанський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги в тридцятиденний строк з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 13.08.2021р.

Суддя І. В. Третьякова