Провадження № 2-зз/638/3/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2021 року Дзержинський районний суд міста Харкова в складі:

головуючого судді Семіряд І.В.

за участі секретаря Подосокорської А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Дзержинського районного суду міста Харкова заяву ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову у цивільній справі № 638/11281/15 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 « Про витребування нерухомого майна від добросовісного набувача та визнання права власності на частину нерухомого майна у порядку спадкування за законом », та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 « Про визнання договору дарування недійсним», третя особа приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Бєсєда Оксана Дмитрівна, -

ВСТАНОВИВ:

18.01.2021 позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про скасування заходів забезпечення позову. В обґрунтування заяви про скасування заходів забезпечення позову зазначено, що рішенням апеляційного суду Харківської області від 24.03.2016р. рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 22.12.2015 змінено, скасувавши його в частині відмови у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про витребування нерухомого майна від добросовісного набувача та визнання права власності на частину нерухомого майна в порядку спадкування за законом. Визнано за ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , право власності на 1/2 частину житлового будинку з надвірними будівлями, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_4 . Визнано за ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , право власності на 1/2 частину земельної ділянки, кадастровий номер :07:017:0022, який належав ОСОБА_4 на підставі Державного акту на праві приватної власності на землю серії Р1 № 692673, зареєстрованого в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 4290 від 05 грудня 2001 року, в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_4 . Витребувано у добросовісного набувача ОСОБА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , 1/2 частину житлового будинку АДРЕСА_1 та 1/2 частину земельної ділянки, розташованої за цією адресою, кадастровий номер :07:017:0022. В іншій частині позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено, а тому відпала потреба в забезпеченні позову.

26.11.2020 ухвалою суду вже заходи забезпечення позову скасоване частково. На звернення ОСОБА_1 до реєстраційної служби щодо реєстрації ухвали суду державним реєстратором відмовлено. Відмова мотивована тим, що обтяження зареєстровано на об`єкт в цілому, отже скасувати частково заходи забезпечення позову неможливо.

У зв`язку з чим ОСОБА_1 просить скасувати заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою від 09.07.2015 у справі №638/11281/15.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, звернувся з заявою про розгляд заяви про скасування заходів забезпечення позову за його відсутністю.

Відповідач ОСОБА_2 звернулась до суду з заявою про розгляд справи за її відсутності, зазначила, що проти зняття арешту з 1/2 частини будинку та земельної ділянки, які належать їй заперечує.

Відповідач ОСОБА_3 та третя особа приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Бєсєда О.Д. в судове засідання не з`явилися, повідомлялися про час та місце розгляду заяви, причини неявки суду не повідомили.

Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного.

Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 22.12.2015 у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 « Про витребування нерухомого майна від добросовісного набувача та визнання права власності на частину нерухомого майна у порядку спадкування за законом » відмовлено. У задоволенні зустрічних позовних вимог ОСОБА_3 до ОСОБА_1 « Про визнання договору дарування від 20.06.2002 року недійсним », третя особа приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Бєсєда Оксана Дмитрівна, - відмовлено.

Рішенням Апеляційного суду Харківської області від 24.03.2016 рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 22 грудня 2015 року - змінити, скасувавши його в частині відмови у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про витребування нерухомого майна від добросовісного набувача та визнання права власності на частину нерухомого майна в порядку спадкування за законом.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину житлового будинку з надвірними будівлями, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_4 .

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину земельної ділянки, кадастровий номер :07:017:0022, який належав ОСОБА_4 на підставі Державного акту на праві приватної власності на землю серії Р1№692673, зареєстрованого в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 4290 від 05 грудня 2001 року, в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_4 .

Витребувати у добросовісного набувача ОСОБА_5 1/2 частину житлового будинку АДРЕСА_1 та 1/2 частину земельної ділянки, розташованої за цією адресою, кадастровий номер :07:017:0022

В іншій частині позовних вимог ОСОБА_1 вдмовлено.

Рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 22 грудня 2015 року в частині відмови у задоволенні зустрічних позовних вимог залишено без змін.

Під час розгляду зазначено цивільної справи, ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 09.07.2015, заборонено відчуження домоволодіння АДРЕСА_1 та земельну ділянку, кадастровий номер :07:017:0022, на якій розташований будинок АДРЕСА_1 , а саме ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 09.07.2015.

На теперішній час вулиця Червоного Льотчика у м. Харкова перейменована на ОСОБА_6 .

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 26.11.2020 заборону відчуження на 1/2 частини домоволодіння АДРЕСА_1 та 1/2 земельну ділянку, кадастровий номер :07:017:0022, на якій розташований будинок АДРЕСА_1 , які належать ОСОБА_1 скасовано.

В скасуванні заборони відчуження на 1/2 частини домоволодіння АДРЕСА_1 та 1/2 земельну ділянку, кадастровий номер :07:017:0022, на якій розташований будинок АДРЕСА_1 , які належать ОСОБА_2 відмовлено.

ОСОБА_7 , який діє в інтересах ОСОБА_1 звернувся до державного реєстратора прав на нерухоме майно з заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень для проведення державної реєстрації обтяжень, а саме припинення заборони на нерухоме майно житловий будинок , що розташований у АДРЕСА_2 .

Рішенням державного реєстратора прав на нерухоме майно Гетьман П.С. від 11.01.2021 №56100744 відмовлено у державній реєстрації обтяження, припинення заборони на нерухоме майно на житловий будинок , що розташований АДРЕСА_2 .

Рішення державного реєстратора мотивовано тим, що встановлено розбіжності між поданими до заяви документами та відомостями, які містяться в Державному реєстрі прав на нерухоме майно, а саме обтяження на житловий будинок, а скасовано обтяження на 1/2 частину будинку.

Відповідно до положень ст. 151 ЦПК України: забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду (ч.2 ст.151); позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб, забороною вчиняти певні дії, тощо (ч.1 ст.152); у разі необхідності судом можуть бути застосовані інші види забезпечення позову; види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (ч.ч.2 і 3 ст.152).

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову»: єдиною підставою для забезпечення позову є відповідне клопотання у формі мотивованої заяви будь-якої з осіб, котрі беруть участь у справі (п.1.); розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, позовним вимогам; при встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи-підприємця; вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку з застосуванням цих заходів (п.4.).

Отже, закон пов`язує забезпечення позову з неможливістю чи ускладненням виконання судового рішення.

Як вбачається з інформації Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №226987285 від 06.10.2020 рішення суду виконано, зареєстровано за ОСОБА_1 право власно стіна 1/2 частину будинку і земельної ділянки.

Отже, необхідність у забезпечені позову відпала.

Окрім того, суд зазначає, що забезпечення позову було вжито за клопотанням позивача ОСОБА_1 та саме позивач був ініціатором скасування заходів забезпечення позову.

Більш того, ч. 7 ст. 158 ЦПК України передбачає, що у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи.

На підставі ч.7 ст. 158 ЦПК України, з огляду на відсутність вмотивованих клопотань, щодо скасування заходів забезпечення позову, запобіжний захід, обраний згідно ухвали Дзержинського районного суду м. Харкова від 09.07.2015 про забезпечення позову, продовжував діяти протягом 90 днів з дня набрання рішенням законної сили, тобто з 24.03.2016 (день ухвалення апеляційною інстанцією рішення) та до 22.09.2016 включно.

Відповідно до ч. 1 ст.158 ЦПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

За результатами розгляду клопотання про скасування заходів забезпечення позову, вжитих судом, постановляється ухвала.

Приймаючи до уваги викладене, суд приходить до висновку про скасування заходів забезпечення позову, оскільки позов забезпечено за заявою ОСОБА_1 , частки права власності в натурі не виділені, а співвласники не можуть бути обмежені у об`ємі прав щодо майна.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 158 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову у цивільній справі № 638/11281/15 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 «Про витребування нерухомого майна від добросовісного набувача та визнання права власності на частину нерухомого майна у порядку спадкування за законом», та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 « Про визнання договору дарування недійсним», третя особа приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Бєсєда Оксана Дмитрівна задовольнити.

Скасувати в цілому заборону відчуження на домоволодіння АДРЕСА_2 та земельну ділянку, кадастровий номер :07:017:0022, на якій розташований будинок АДРЕСА_2 , яка вжита ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 09.07.2015 у справі №638/11281/15-ц.

Копію ухвали направити сторонам для відома.

Копію ухвали, після набрання нею законної сили, направити всім особам, яких стосувалось забезпечення позову та відповідним державним та іншим органам для скасування заходів забезпечення позову.

У відповідності до п.п. 15.5) п. 15 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга може бути подана до Харківського апеляційного суду через Дзержинський районний суд міста Харкова протягом 15-ти днів з дня її з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, протягом 15 днів з дня вручення їй копії ухвали суду.

Суддя: І.В. Семіряд