Ухвала

07 квітня 2021 року

м. Київ

справа № 125/785/19

провадження № 61-5447ск21

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Луспеника Д. Д. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Барського районного суду Вінницької області від 27 листопада 2020 року та постанову Вінницького апеляційного суду від 02 березня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , Барської міської ради Вінницької області, треті особи: Гаївська сільська рада Барського району Вінницької області, відділ державної реєстрації Барської районної державної адміністрації Вінницької області, про визнання незаконним та скасування рішення міської ради, визнання недійсним свідоцтва про право власності, скасування запису про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зобов`язання вчинити певні дії; за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Барської міської ради Вінницької області про визнання недійсними рішення міської ради та договору оренди землі,

ВСТАНОВИВ:

У березні 2019 року ОСОБА_2 звернулася до суду з указаним вище позовом.

У липні 2019 року ОСОБА_3 звернувся до суду із зустрічним позовом.

Рішенням Барського районного суду Вінницької області від 27 листопада 2020 року, залишеним без змін постановою Вінницького апеляційного суду від 02 березня 2021 року, позов ОСОБА_2 задоволено частково. Визнано незаконним та скасовано рішення 54 сесії 6 скликання Барської міської ради Вінницької області від 14 липня 2014 року «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) ОСОБА_1 » в частині затвердження ОСОБА_1 технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для оформлення права власності за земельну ділянку, площею 0,0800 га, розташовану по

АДРЕСА_1 , з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, та передачі ОСОБА_1 безкоштовно в приватну власність дану земельну ділянку за рахунок земель житлової та громадської забудови міста. Визнано недійсним свідоцтво про право власності

№ 26749649, видане 12 вересня 2014 року реєстраційною службою Барського районного управління юстиції Вінницької області. Скасовано запис про державну реєстрацію права власності за ОСОБА_1 , вчинений на підставі рішення державного реєстратора реєстраційної служби Барського районного управління юстиції Вінницької області

від 12 вересня 2014 року, на земельну ділянку, площею 0,0800 га, розташовану по АДРЕСА_1 , для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. Зобов`язано ОСОБА_1 звільнити земельну ділянку, яка перебуває у користуванні ОСОБА_2 , та не чинити ОСОБА_2 перешкод у користуванні належною йому на праві оренди земельною ділянкою. В задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

У березні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою на рішення Барського районного суду Вінницької області від 27 листопада 2020 року та постанову Вінницького апеляційного суду від 02 березня 2021 року (надійшла до суду 02 квітня 2021 року), в якій просить скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_2 відмовити, а зустрічний позов ОСОБА_1 задовольнити.

Подана касаційна скарга не може бути прийнята судом касаційної інстанції до розгляду та вирішено питання про відкриття касаційного провадження, оскільки у порушення вимог пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги не додано документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Порядок сплати та розмір судового збору визначено Законом України «Про судовий збір».

Відповідно до частини першої статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» встановлено, що з 01 січня 2019 року прожитковий мінімум для працездатних осіб складає 1 921,00 грн.

Згідно з підпунктом 2 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою, ставка судового збору становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (768,40 грн).

Відповідно до частини третьої статті 6 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. У разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Підпунктом 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що за подання до суду касаційної скарги на рішення суду; заяви про приєднання до касаційної скарги на рішення суду ставка судового збору становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги у розмірі оспорюваної суми.

Таким чином, судовий збір за подання касаційної скарги на судові рішення

у вказаній справі становить 9 220,80 грн ((768,40 грн х 6 вимог немайнового характеру) х 200%).

Разом із цим, уклопотанні, доданому до касаційної скарги, ОСОБА_1 порушує питання про звільнення його від сплати судового збору або зменшення судового збору на рівні не більше, ніж 5 відсотків від його річного доходу за 2020 рік.

Клопотання мотивовано тим, що він має скрутне майнове становище, а тому позбавлений можливості сплатити судовий збір за подання касаційної скарги у належному розмірі. На підтвердження зазначених обставин надав копію посвідчення ветерана військової служби серії НОМЕР_1 , відомості з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків від 17 березня 2021 року, відповідно до яких відсутня інформація про доходи за період з 1 по 4 квартал 2020 року, довідку про доходи, згідно з якою ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України

у Вінницькій області і отримує пенсію за вислугу років, загальна сума якої

у 2020 року склала 88 830,00 грн.

Згідно з частиною першою статті 136 ЦПК України, суд враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати (частина третя статті 136 ЦПК України).

Відповідно до вимог статті 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справах за таких умов: розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або позивачами є: військовослужбовці, батьки які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; одинокі матері (батьки), які мають дитинну віком до чотирнадцяти років або дитину інваліда; члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї, особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або предметом позову

є захист соціальних, трудових сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно з положеннями статті 12 ЦПК України, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Звільнення від сплати судового збору, його відстрочення чи розстрочення

є правом, а не обов`язком суду, який вирішуючи це питання враховує майновий стан сторони, який є оціночним та залежить від доказів, якими обгрунтовується рівень її майнового стану.

Ураховуючи наведені у клопотанні доводи та надані на їх підтвердження докази, а також те, що розмір судового збору за подання касаційної скарги перевищує 5 відсотків розміру річного доходу заявника і що сплата судових витрат не повинна перешкоджати доступу до суду, Верховний Суд дійшов висновку про часткове задоволення клопотання заявника та зменшення суми судового збору, яка підлягає сплаті за подання касаційної скарги

з 9 220,80 грн до 4 441,50 грн, що відповідає 5 відсоткам розміру річного доходу заявника за попередній календарний рік.

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду

у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено за такими реквізитами: отримувач коштів - УГК у м. Києві/Печерс.р-н/22030102, код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 37993783, банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), номер рахунку отримувача (стандарт ІВАN) - UA0026007, ККДБ - 22030102, найменування податку, збору, платежу - «Судовий збір (Верховний Суд, 055»).

На підтвердження сплати судового збору необхідно надати суду документи, що підтверджують його сплату.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Керуючись статтями 136, 185, 392, 393 ЦПК України, статтями 4, 6, 8 Закону України «Про судовий збір», Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору або зменшення розміру судового збору задовольнити частково.

Зменшити ОСОБА_1 розмір судового збору, який підлягає сплаті за подання касаційної скарги, до 4 441,50 грн.

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Барського районного суду Вінницької області від 27 листопада 2020 року та постанову Вінницького апеляційного суду від 02 березня 2021 року залишити без руху та надати строк для виконання вимог ухвали до 06 травня 2021 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали настануть наслідки, передбачені законом.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Д. Д. Луспеник