571/75/16-ц
2/571/116/2021
У Х В А Л А

30 липня 2021 року смт. Рокитне

Суддя Рокитнівського районного суду Рівненської області Верзун О.П., розглянувши клопотання позивача ОСОБА_1 про накладення арешту на спірну земельну ділянку у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Старосільської сільської ради Рокитнівського району Рівненської області, ОСОБА_2 , третя особа - приватний підприємець ОСОБА_3 про визнання недійсним і скасування рішень Старосільської сільської ради, акту приймання-передачі межових знаків та проектної документації,

в с т а н о в и в:

В провадженні Рокитнівського районного суду Рівненської області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до Старосільської сільської ради Рокитнівського району Рівненської області, ОСОБА_2 , третя особа - приватний підприємець ОСОБА_3 про визнання недійсним і скасування рішень Старосільської сільської ради, акту приймання-передачі межових знаків та проектної документації.

09 липня 2021 року на адресу суду надійшло письмове клопотання позивача, в якому він просить вжити заходів забезпечення цивільного позову та накласти арешт на спірну земельну ділянку, площею 0,12 га, а разом 0,25 га за адресою АДРЕСА_1 .

У судовому засіданні ОСОБА_1 , ОСОБА_4 підтримали клопотання та в обґрунтування клопотання зазначив, що відповідач ОСОБА_2 намагається переоформити земельну ділянку або продати її членам своєї сім`ї.

Відповідач ОСОБА_2 заперечила проти задоволення клопотання, пояснила суду, що з моменту побудови будинку проживає у ньому, і від самого початку та по день розгляду справи судом активно користується наданою їй законним шляхом земельною ділянкою і не намагалась якимось чином її відчужувати.

Представник відповідача зазначив про відсутність таких обставин, на які посилається позивач, а також на відсутність підстав накладення арешту на спірну земельну ділянку.

Враховуючи відсутність об`єктивного обґрунтування доводів, на які посилається позивач та не встановлення таких обставин у судовому засіданні, суд дійшов висновку про необґрунтованість заявленого клопотання.

Відповідно до ст. 151 ЦПК України, у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (ч. 3 ст. 150 ЦПК України).

Як зазначено в п.4 Постанови Пленуму ВСУ України від 22.12.2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Із врахуванням вище викладеного, суд приходить до висновку, що позивачем не надано доказів та недоведено тих обставин, на які він посилається, а також не доведено необхідності забезпечення позову на цьому етапі розгляду цивільної справи саме у спосіб накладення арешту на земельну ділянку відповідача.

Згідно ч. 6 ст. 153 ЦПК України про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 149-153, 259-260, 353, 354 ЦПК України, Постановою Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22.12.2006 року., -

у х в а л и в:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про накладення арешту на спірну земельну ділянку відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний тест ухвали виготовлено протягом 04.08.2021.

Суддя: