Справа № 314/699/21
Провадження № 2/314/670/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.08.2021 року м.Вільнянськ

Вільнянський районний суд Запорізької області у складі судді Мануйлової Н.Ю., секретар судового засідання Рясна А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом)сторін цивільну справу № 314/699/21 за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі територіального відокремленого безбалансового відділення № 10007/0336 філії - Запорізького обласного управління публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», третя особа: Вільнянська державна нотаріальна контора Запорізької області про скасування арешту майна,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі територіального відокремленого безбалансового відділення № 10007/0336 філії - Запорізького обласного управління публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», третя особа: Вільнянська державна нотаріальна контора Запорізької області про скасування арешту майна.

Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, щовін є власником житлового будинку АДРЕСА_1 . При зверненні до нотаріуса для з`ясування питання щодо необхідних документів для продажу будинку, йому стало відомо, що будинок знаходиться під обтяженням, підстава для обтяження - повідомлення №47 від 06.12.1989 року Державного ощадного банку м. Вільнянськ Запорізької області. Згідно з листами від 05.02.2021 року №107.336/241 та №107.336/240 зазначено, що за ОСОБА_1 будь-яке майно не обліковується, боргів перед банком не має, з приводу скасування обтяження, йому було рекомендовано звертатися до суду.

Від представника відповідача АТ «Ощадбанк» до суду надійшов відзив на позовну заяву, згідно з яким відповідач вважає позовні вимоги позивача незаконними, необґрунтованими, враховуючи те, що позовні вимоги заявлено до неналежного відповідача. Проведення реєстраційних дій із нерухомим майном на території України законодавцем віднесена до функцій державних реєстраторів, банки не наділені такими повноваженнями, тобто не є суб`єктом організаційної системи державної реєстрації прав. Зазначає, що позивачем не надано доказів, що між ними існують будь-які правовідносини, які б могли бути порушені банком. Позивачем не наведено доказів, які б свідчили про існування перешкод щодо реалізації ним права розпорядження своєю власністю (нерухомим майном) та не наведено доказів, які б вказували на вину банку в неможливості реалізації позивачем своїх прав. Жодних обставин в обґрунтування вимог саме до АТ «Ощадбанк» позовна заява не містить, як і не містить будь-яких вимог до АТ «Ощадбанк». Відсутні також будь-які обставини, які свідчили б про оспорювання або порушення прав та законних інтересів позивача з боку АТ «Ощадбанк». Боргові зобов`язання перед банком у ОСОБА_1 відсутні. Нерухоме майно, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , в заставі банку не перебуває. Просить в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі. Розгляд справи здійснювати без участі представника АТ «Ощадбанк.

У судове засідання позивач та його представник не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, натомість від представника позивача надійшло клопотання про розгляд справи без його участі та без участі позивача.

В судове засідання сторони не з`явились, надіслали заяви про розгляд справи без їх участі, представник позивача позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити; представник відповідача АТ «Ощадбанк» проти позову заперечує, підтримує свою правову позицію, викладену у відзиві; представник третьої особи до суду не з`явився був повідомлений належним чином.

Дослідивши матеріали справи та давши оцінку доказам, суд знаходить позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Статтею 316 ЦК України визначено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Згідно ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд; власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Згідно ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно зі ст.1 Протоколу до Конвенції про захист прав людини та основних свобод від 04.11.1950 - кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна.

Відповідно до ч.1 ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ч.1 ст.2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», обтяження - це заборона розпоряджатися та/або користуватися нерухомим майном, яка встановлена або законом, або актами уповноважених на це органів державної влади, їх посадових осіб або яка виникає на підставі договорів.

Відповідно п.2 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03 червня 2016 року №5 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно).Відповідачами в справі є боржник, особа, в інтересах якої накладено арешт на майно, а в окремих випадках - особа, якій передано майно, якщо воно було реалізоване.

Судом встановлено, що при вирішенні питання про відчуження належного йому на праві власності житлового будинку АДРЕСА_1 , позивачу стало відомо, що на належне нерухоме майно було накладено обтяження,підстава для обтяження - повідомлення №47 від 06.12.1989 року Державного ощадного банку м. Вільнянськ Запорізької області.

У листіпідписаному керуючим Територіального відокремленого без балансового відділення №10007/0336 філії Запорізького обласного управлінняАТ «Державний ощадний банк України`від 05.02.2021 року №107,336/241, зазначено, що ОСОБА_1 , як боржник в реєстрі проблемних кредитів фізичних осіб станом на 05.02.2021 року не обліковується.

Згідно листа від 05.02.2021 року №107.336/240, підписаного керуючим Територіального відокремленого без балансового відділення №10007/0336 філії Запорізького обласного управління АТ «Державний ощадний банк України», зазначено, що за ОСОБА_1 будь-яке заставне майно не обліковується, в заставі будь-яке нерухоме майно за адресою - АДРЕСА_1 не обліковується.

Ухвалою суду від 23.04.2021 року було задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів, витребувано з Вільнянської державної нотаріальної контори Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) відомості про обтяження: повідомлення № 47 від 06 грудня 1989 року Державний ощадний банк м. Вільнянськ, Запорізька область, додаткові дані: арх.. № 57724 від 06.12.1989 року, номер обтяження 2473202 від 09.10.2005.

Згідно копії повідомлення Державного ощадного банку від 30.11.1989 року №19121 ОСОБА_1 було надано позику у розмірі 3000 руб. Строком на 10 років та накладено заборону на відчуження будинку по повного погашення боргу.

Як зазначив Верховний Суд України в своїй постанові від 15 травня 2013 року у справі №6-26цс13, вимоги особи, що ґрунтуються на її праві власності на арештоване майно, розглядаються за правилами, установленими для розгляду позовів про звільнення майна з-під арешту.

Наказом Українського Республіканського банку від 02.01.1992 за №2-К у відповідності з Статутом, зареєстрованим Національним банком України 31.12.1991 за №4, Український Республіканський банк Ощадного банку СРСР, з підзвітною йому інфраструктурою установ та організацій, перетворено в Державний спеціалізований комерційний Ощадний банк України (Ощадбанк України).

Постановою Кабінету Міністрів України від 21.05.1999 за № 876 «Про деякі питання управління Державним спеціалізованим комерційним ощадним банком України» на виконання розпорядження Президента України від 20.05.1999 №106 та з метою удосконалення структури і організації управління Державним спеціалізованим комерційним ощадним банком України, створення умов для більш ефективної реалізації державою прав власника вирішено перетворити Державний спеціалізований комерційнийОщадний банк України (Ощадбанк України) у відкрите акціонерне товариство «Державний ощадний банк України». Установити, що Банк є правонаступником прав і обов`язків Ощадбанку.

Таким чином, оскільки заборона на нерухоме майно, власником якого є позивач ОСОБА_1 , була накладена в інтересах відповідача, який є правонаступником Ощадбанку, за повідомленням якого і було накладено арешт на це майно, то належним відповідачем у справі є саме АТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Запорізьке обласне управління АТ «Ощадбанк».

На сьогоднішній день, порядок та підстави зняття заборони з майна регулюються, зокрема, статтею 74 Закону України «Про нотаріат», з якої вбачається, що одержавши повідомлення установи банку, підприємства чи організації про погашення позики (кредиту), повідомлення про припинення іпотечного договору або договору застави, а також припинення чи розірвання договору довічного утримання, звернення органів опіки та піклування про усунення обставин, що обумовили накладення заборони відчуження майна дитини, нотаріус знімає заборону відчуження жилого будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, земельної ділянки, іншого нерухомого майна.

Але в даному випадку нотаріус не має правових підстав для зняття заборони з будинку, оскільки вищезазначеного повідомлення з банку до нього не надходило.

Оскільки позивач являється власником майна за законом, будь-яка заборгованість перед банком відсутня, а нотаріус не має правових підстав зняти наявну заборону, а також враховуючи, що іншим шляхом позивач захистити своє конституційне право не має можливості, суд приходить до висновку, що позовні вимоги щодо припинення обтяження та зняття заборони (арешту) з жилого будинку, такими, що підлягають задоволенню.

Враховуючи те, що позивач не наполягав на стягненні судових витрат з відповідача, судові витрати слід залишити за позивачем.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 316, 319, 391 ЦК України, ст. ст. 11, 12, 13, 81, 211, 223, 259, 263, 265 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 (паспорт серії НОМЕР_1 виданий 05 червня 2001 Вільнянським РВ УМВС України в Запорізькій області, РНОКПП НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) до Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі територіального відокремленого безбалансового відділення № 10007/0336 філії - Запорізького обласного управління публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» (місцезнаходження: Запорізька область, м. Вільнянськ, вул. Зачиняєва, 22),третя особа: Вільнянська державна нотаріальна контора Запорізької області (місцезнаходження: Запорізька область, м. Вільнянськ, вул. Бочарова, 6,) про скасування арешту майна,задовольнити.

Скасувати обтяження з житлового будинку АДРЕСА_1 , підстава обтяження: повідомлення №47 від 06 грудня 1989 року Державний ощадний банк м.Вільнянськ Запорізька область, додаткові дані:арх.№57724 від 06 грудня 1989 року № обтяження 2473202 від 09.10.2005 р., заявник Вільнянська державна нотаріальна контора Запорізька обл.

Рішення може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду через Вільнянський районний суд Запорізької області. Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Суддя Наталія Юріївна Мануйлова

09.08.2021