УХВАЛА

06 квітня 2021 року м. Кропивницький

справа № 392/629/17

провадження № 22-ц/4809/74/21

Кропивницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

Голованя А.М. (головуючий, суддя-доповідач), Єгорової С.М., Черненко В.В.,

за участю секретаря судового засідання Діманової Н.І.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідачі Новоукраїнська районна державна адміністрації Кіровоградської області, відділ у Маловисківському районі Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області,

особа, яка подала апеляційну скаргу селянське (фермерське) господарство «Коробейко Василь Іванович»,

розглянув у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу селянського (фермерського) господарства «Коробейко Василь Іванович» на рішення Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 16 травня 2017 року у складі судді Кавун Т.В.

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

У квітні 2017 року ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до Маловисківської районної державної адміністрації Кіровоградської області, відділу у Маловисківському районі Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області про визнання права на земельну частку (пай).

В обґрунтування позову зазначала, що в період з 13 квітня 1979 року по 6 травня 1998 року вона перебувала у трудових відносинах з ВАТ «Ташлицьке», працювала на посаді доярки ферми № 2, а з 1995 року по день звільнення сторожем на току.

В період роботи в господарстві, 22.01.1997 нею було придбано 287 іменних акцій вказаного товариства, про що було видано сертифікат, тобто вона стала акціонером ВАТ «Ташлицьке».

Державний акт на право колективної власності на землю ВАТ «Ташлицьке» отримало 21 серпня 1997 року на підставі рішення сесії Плетеноташлицької сільської ради, зареєстрований в Книзі записів Державних актів на право колективної власності на землю № 19.

Як член сільськогосподарського товариства вона мала право на земельний пай, але її не було включено до списків, які є додатком до державного акту на землю, і на її ім`я сертифікат на право на земельну частку (пай) не виготовлявся. Посадові особи ВАТ неодноразово обіцяли виправити допущену помилку аж до часу припинення товариства.

Враховуючи вищевикладене просила суд визнати за нею право на земельну частку ( пай), площею 7,40 га в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), розташовану на території Плетеноташлицької сільської ради Маловисківського району Кіровоградської області.

Короткий зміст судових рішень

Рішенням Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 16 травня 2017 року позов задоволено. Визнано за ОСОБА_1 право на земельну частку (пай), площею 7,40 умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), розташовану на території Плетеноташлицької сільської ради Маловисківського району Кіровоградської області, у землі, яка перебувала у колективній власності ВАТ «Ташлицьке».

Рішення суду мотивоване тим, що відповідно до Закону України «Про акціонерні товариства», акціонерами визнаються особи, які є власниками акцій товариства, а не члени акціонерного товариства як зазначено в Указі Президента України, позивач в період отримання державного акту на право колективної власності на землю перебувала у трудових відносинах з ВАТ та була власником акцій, а тому вона мала право на земельну частку (пай).

Постановою апеляційного суду Кіровоградської області від 02 серпня 2018 року рішення Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 16 травня 2017 року скасоване і ухвалено нове рішення. В задоволенні позову ОСОБА_1 про визнання права на земельну частку (пай) відмовлено.

Апеляційний суд дійшов висновку, що з часу передачі ВАТ «Ташлицьке» земель у колективну власність, тобто з часу, коли було видано державний акт на право колективної власності на землю з додатком до нього, позивач мала можливість дізнатися про порушення свого права і, як вбачається зі змісту позовної заяви, знала про це, тому перебіг позовної давності для звернення позивача із вказаним позовом розпочався у 1997 році, а позов було пред`явлено у 2017 року, тобто поза межами позовної давності.

Також, апеляційний суд зазначив, що місцевий суд судовим рішенням вирішив питання про права селянського (фермерського) господарства «Коробейко Василь Іванович», яке не було залучено до участі у справі, що є підставою для скасування судового рішення та відмови у задоволенні позовних вимог.

Постановою Верховного Суду від 14 липня 2020 року постанову апеляційного суду Кіровоградської області від 02 серпня 2018 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до апеляційного суду.

Скасовуючи постанову апеляційного суду, касаційний суд дійшов висновку, що апеляційний суд не дослідив належним чином питання щодо наявності поважних причин пропуску позивачем позовної давності та не з`ясував існування порушення прав селянського (фермерського) господарства «Коробейко Василь Іванович», у зв`язку з чим не встановив фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи.

Короткий зміст вимог і доводів апеляційної скарги

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції селянське (фермерське) господарство «Коробейко Василь Іванович», інтереси якого представляє адвокат Соколовська Є.В., оскаржило її в апеляційному порядку.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що товариство не брало участі у розгляді справі, однак суд приймаючи рішення вирішив питання про права, свободи, інтереси СФГ «Коробейко В.І.», оскільки оскаржуване судове рішення було підставою для припинення договору оренди, укладеного у червні 2011 року між Маловисківською РДА та СФГ «Коробейко В.І.» в частині оренди земельної ділянки № НОМЕР_1 площею 6,36 га (кадастровий номер :02:001:0346).

Вважає, що суд невірно встановив, а позивач не довів, що він являвся акціонером ВАТ «Ташлицьке». Позивач відсутній у списках осіб членів колективного сільськогосподарського підприємства, у зв`язку з цим висновок суду про належність позивачу права, на захист якого він пред`явив позов, є помилковим.

Також зазначає, що суд не врахував сплив позовної давності, питання про її поновлення не вирішував, а обставин, які б вказували на її переривання чи зупинення, встановлено не було.

Заявник просив скасувати рішення Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 16 травня 2017 року повністю та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 .

Узагальнені доводи і заперечення інших учасників справи

У відзиві на апеляційну скаргу позивач просила закрити апеляційне провадження у справі. Вважає безпідставними доводи апеляційної скарги про недоведеність належності її до числа членів ВАТ «Ташлицьке», а відсутність її у списках осіб членів колективного сільськогосподарського підприємства, стало підставою для звернення до суду.

На думку позивача, рішенням суду першої інстанції ніяким чином не впливає на права та законні інтереси СФГ «Коробейко В.І.», так як визнавши за нею право на земельну частку (пай), судом не вирішувалося питання про передачу конкретної земельної ділянки, на яку вказує апелянт в апеляційній скарзі. Земельну ділянку № НОМЕР_1 було вирішено передати у її власність за розпорядженням голови Маловисківської РДА від 23.08.2017 у порядку передбаченому Законом України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)». Крім того, як закріплено законодавчо, не витребуванні земельні ділянки передавалися в оренду до моменту отримання їх власниками державних актів на право власності на землю.

Щодо позовної давності, то ОСОБА_1 зазначила, що будучи власником сертифікату іменних акцій вона мала право на виділення земельної ділянки. Але коли у 2017 році вирішила оформити своє право, дізналася про необхідність звернення до суду.

Суд першої інстанції встановив такі обставини

З 13.04.1979 року по 06.05.1998 року ОСОБА_1 перебувала у трудових відносинах з ВАТ «Ташлицьке», працювала на посаді доярки ферми та сторожем на току, що вбачається з копії трудової книжки.

21.08.1997 року ВАТ «Ташлицьке» отримало Державний акт на право колективної власності на землю, серія КР МВ 19.

З сертифікату іменних акцій товариства, вбачається, що позивач являється власником 287 звичайних акцій ВАТ «Ташлицьке».

Мотиви ухваленого апеляційним судом рішення

Згідно ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Ухвалою Кропивницького апеляційного суду від 16 березня 2021 року залучено до участі у справі Новоукраїнську районну державну адміністрацію Кіровоградської області як правонаступника Маловисківської районної державної адміністрації Кіровоградської області.

В судовому засіданні апеляційного суду сторони та особа, яка подала апеляційну скаргу не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Згідно ч. 2 ст. 372 ЦПК України, неявка учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційне провадження у справі підлягає закриттю з наступних підстав.

За приписами ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Згідно з ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси.

Статтею 17 ЦПК України визначено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до вимог ст.ст. 12, 13 ЦПК України кожна особа несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачений цим Кодексом випадках.

У статті 129 Конституції України закріплені основні засади судочинства, які є конституційними гарантіями права на судовий захист.

Конституційні гарантії захисту прав і свобод людини і громадянина в апеляційній та касаційній інстанціях конкретизовано в главах 1, 2 розділу V ЦПК України, якими урегульовано порядок і підстави для апеляційного та касаційного оскарження рішень і ухвал суду в цивільному судочинстві.

Статтею 352 ЦПК України передбачено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Отже, вказана стаття визначає коло осіб, які наділені процесуальним правом на апеляційне оскарження судового рішення, і які поділяються на дві групи - учасники справи, а також особи, які участі у справі не брали, але судове рішення стосується їх прав, інтересів та (або) обов`язків. На відміну від оскарження судового рішення учасником справи, не залучена до участі у справі особа повинна довести наявність у неї правового зв`язку зі сторонами спору або безпосередньо судовим рішенням через обґрунтування наявності таких критеріїв: вирішення судом питання про її право, інтерес, обов`язок, причому такий зв`язок має бути очевидним та безумовним, а не ймовірним.

Крім того, судове рішення, оскаржуване не залученою особою, повинно безпосередньо стосуватися прав, інтересів та обов`язків цієї особи, тобто судом має бути розглянуто й вирішено спір про право у правовідносинах, учасником яких на момент розгляду справи та прийняття рішення судом першої інстанції є заявник, або в рішенні міститься судження про права та обов`язки цієї особи у відповідних правовідносинах.

Рішення є таким, що прийняте про права та обов`язки особи, яка не була залучена до участі у справі, якщо в мотивувальній частині рішення містяться висновки суду про права та обов`язки цієї особи, або в резолютивній частині рішення суд прямо вказав про права та обов`язки таких осіб, а також у випадках, коли висновки суду при захисті порушених прав учасників справи безпосередньо впливають (порушують) на права та обов`язки особи, яка не була залучена до участі у справі.

У таких випадках рішення порушує не лише матеріальні права осіб, не залучених до участі у справі, але й їх процесуальні права, що випливають із сформульованого в пункті 1 статті 6 Європейської конвенції про захист прав людини і основних свобод положення про право кожного на справедливий судовий розгляд при визначенні його цивільних прав і обов`язків. Будь-який інший правовий зв`язок між скаржником і сторонами спору не може братися до уваги.

Апеляційне провадження по даній справі було відкрито за апеляційною скаргою особи, яка не приймала участі у справі, але вважає, що оскаржуване судове рішення, впливає на її права та інтереси.

Звертаючись до суду з апеляційною скаргою СФГ «Коробейко В.І.», вказував, що суд першої інстанції вирішив питання про його права і інтереси, оскільки судове рішення стало підставою для припинення договору оренди землі, укладеного у червні 2011 року між Маловисківською РДА та СФГ «Коробейко В.І.». На підставі зазначеного договору в оренду останнього передано земельні ділянки не успадкованих земельних часток (паїв) площею 106,00 га, в тому числі земельну ділянку № НОМЕР_1 кадастровий номер :02:001:0346.

На підставі цього договору оренди 22 лютого 2016 року було зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за селянським (фермерським) господарством «Коробейко Василь Іванович» право оренди земельної ділянки площею 6,3647 га з кадастровим номером: :02:001:0346.

Розпорядженням голови Маловисківської районної державної адміністрації від 19 грудня 2017 року № 488-р виключено земельну ділянку № НОМЕР_1 , кадастровий номер :02:001:0346 згідно схеми поділу по ВАТ «Ташлицьке» з договору оренди землі.

З матеріалів справи вбачається, що спір виник між ОСОБА_1 та Маловисківською РДА і відділом у Маловисківському районі ГУ Держгеокадастру, щодо визнання права на земельну частку (пай). Звертаючись до суду з позовом, ОСОБА_1 просила визнати за нею право на земельну частку (пай) ВАТ «Ташлицьке». Вимоги про виділення земельної ділянки із встановленням меж в натурі позивач не заявляла.

Відповідно до статті 13 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» нерозподілені (невитребувані) земельні ділянки за рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради чи районної державної адміністрації можуть передаватися в оренду для використання за цільовим призначенням на строк до моменту отримання їх власниками державних актів на право власності на земельну ділянку, про що зазначається у договорі оренди земельної ділянки, а власники земельних часток (паїв) чи їх спадкоємці, які не взяли участь у розподілі земельних ділянок, повідомляються про результати проведеного розподілу земельних ділянок у письмовій формі, у разі якщо відоме їх місцезнаходження.

Враховуючи те, що позивач не заявляла вимоги про визнання за нею права власності на земельну ділянку з конкретним кадастровим номером, на яку вона претендує, та яку в подальшому отримала у власність, суд вважає, що оскаржуване рішення суду першої інстанції безпосередньо не стосується прав і обов`язків СФГ «Коробейко В.І.».

Оцінюючи доводи апеляційної скарги, апеляційний суд не визнає їх такими, що мають вирішальне значення під час ухвалення судом апеляційної інстанції оскаржуваного рішення, оскільки спрямовані на спростування висновків суду першої інстанції по суті пред`явлених вимог, що не є предметом цього апеляційного перегляду, оскільки цим судом здійснюється виключно перевірка того, чи вирішено судом першої інстанції питання про права та інтереси СФГ «Коробейко В.І.».

Згідно ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Будь-яких належних та допустимих доказів того, що оскаржуваним рішенням вирішено питання про його права, скаржником не надано. Крім того, доводи апеляційної скарги, спростовуються матеріалами справи.

Згідно ст. п.3 ч.1 ст. 362 ЦПК України суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження, якщо після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося.

На підставі вищенаведених обставин, колегія суддів не вбачає підстав для розгляду по суті апеляційної скарги та приходить до висновку, що оскаржуваним судовим рішенням питання про права скаржника не вирішувалися.

Загальний висновок суду за результатами розгляду апеляційної скарги

З огляду на те, що після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою СФГ «Коробейко В.І.» встановлено, що оскарженим рішенням суду питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося, колегія суддів на підставі п. 3 ч. 1 ст. 362 ЦПК України закриває апеляційне провадження за цією скаргою.

Керуючись п. 3 ч. 1 ст. 362, ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційне провадження за апеляційною скаргою Селянського (фермерського) господарства «Коробейко Василь Іванович» на рішення Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 16 травня 2017 року у цивільній справі № 392/629/17 за позовом ОСОБА_1 до Новоукраїнської районної державної адміністрації, відділу у Маловисківському районі Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області про визнання права на земельну частку (пай) - закрити.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду у випадках, передбачених ст. 389 ЦПК України, протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 06 квітня 2021 року.

Головуючий суддя А.М. Головань

Судді С.М. Єгорова

В.В. Черненко