Справа № 682/2352/20
Провадження № 2/682/125/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 серпня 2021 року Славутський міськрайонний суд Хмельницької області в складі: головуючого судді Шевчука В.В., за участю секретаря Придачук Г.Л., представника позивача ОСОБА_1 , відповідача ОСОБА_2 , розглянувши в приміщенні Славутського міськрайонного суду Хмельницької області цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_2 про виділення в натурі частини житлового будинку,

в с т а н о в и в:

18.11.2020 до суду надійшов позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_2 про виділення в натурі частини житлового будинку.

В обґрунтування поданого позову позивач вказує, що на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, вона є власником частини житлового будинку у розмірі 43/100 з надвірними будівлями, що знаходиться в АДРЕСА_1 , загальною площею 140,9 кв.м. Як вказує позивач, загальна площа належної їй частини будинку становить 65,4 кв.м., а житлової площі - 27,1 кв.м., і включає в себе: коридор площею 5,1 кв.м., коридор - 4,9 кв.м., кухня - 8,5 кв.м., кімната - 9,7 кв.м., кладовка - 2,1 кв.м., коридор - 5,3 кв.м., коридор - 12,4 кв.м., кімната - 17,4 кв.м. Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , які є співвласниками будинку АДРЕСА_1 та володіють площею , відповідно, 48,7 кв.м та 26,8 кв.м., відмовились співпрацювати по оформленню частки житла позивача як окремої квартири. Частина будинку, в якій вона проживає, є ізольованою від інших приміщень, має окремий вхід, окреме газове опалення та водопровід, освітлення. Однак через те, що частина будинку належить ОСОБА_3 на праві спільної часткової власності, вона не може оформити субсидію по оплаті житлово-комунальних послуг, та взагалі не може реалізувати права щодо володіння нерухомістю. Враховуючи зазначені обставини, позивач звернулась до суду та просить виділити їй в натурі як об`єкт нерухомого майна належну їй частину будинку, а також припинити право спільної часткової власності на житловий будинок АДРЕСА_1 .

Ухвалою Славутського міськрайонного суду від 22 березня 2021 року провадження у справі зупинено у зв`язку із призначенням судової будівельно-технічної експертизи, проведення якої доручено судовому експерту Куті В.П.

10 червня 2021 року провадження у справі відновлено у зв`язку із надходженням до суду експертного висновку.

В позовній заяві позивач просила розгляд справи проводити за її відсутності.

Представник позивача в судовому засіданні поданий позов підтримала. Повідомила суду, що ОСОБА_3 є власником 43/100 частин житлового будинку АДРЕСА_1 . Іншими співвласниками будинку є відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , які володіють площею, відповідно, 48,7 кв.м та 26,8 кв.м. Враховуючи те, що у ОСОБА_3 належна їй площа визначена у сотих, а у інших співвласників у частках, позивач не може повною мірою реалізувати своє право власності, у зв`язку із чим і звернулась до суду. Як вказала представник позивача, висновком експерта встановлено, що площа будинковолодіння, яка перебуває у власності сторін по справі, відповідає часткам співвласників, визначених у правовстановлюючих документах. Здійснені позивачем перебудови і добудови, за словами адвоката, будуть узаконені в подальшому та не були враховані при проведенні експертизи.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення позову.

Відповідач ОСОБА_4 , будучи належним чином повідомлений про час та дату розгляду справи, до суду не з`явився.

Дослідивши наявні матеріали, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 08 квітня 2011 року ОСОБА_3 є власником 43/100 (сорок три сотих) частини житлового будинку з належними надвірними будівлями, що знаходиться в АДРЕСА_1 . Загальна площа житлового будинку - 140,9 кв.м. та житловою площею 68,7 кв.м., житлова площа 43/100 частини - 27,1 кв.м. з надвірними будівлями (а.с. 6). Право власності ОСОБА_3 на 43/100 частини вказаного будинку підтверджується витягом про державну реєстрацію прав від 14.04.2011 (а.с. 5).

Згідно висновку щодо технічної можливості виділу в натурі частки з об`єкта нерухомого майна від 28.10.2020 № 362, ОСОБА_3 є власником 43/100 частини будинку АДРЕСА_1 , яка складається з: коридор площею 5,1 кв.м., коридор - 4,9 кв.м., кухня - 8,5 кв.м., кімната - 9,7 кв.м., кладовка - 2,1 кв.м., коридор - 5,3 кв.м., коридор - 12,4кв.м., кімната 17,4 кв.м. За технічними показниками 43/100 частина об`єкта є відокремленою, має окремий вихід і може бути виділена в натурі.

За даними технічного паспорту ОСОБА_3 є власником 65,4 кв.м. площі будинку АДРЕСА_1 , з них житлової площі - 27,1 кв.м. (коридор площею 5,1 кв.м., коридор - 4,9 кв.м., кухня - 8,5 кв.м., кімната - 9,7 кв.м., кладовка - 2,1 кв.м., коридор - 5,3 кв.м., коридор - 12,4 кв.м., кімната 17,4 кв.м.) (а.с. 9)

Зазначені вище відомості підтверджуються матеріалами інвентарної справи на будинок АДРЕСА_1 , яка витребувана за клопотанням позивача у КП «Славутське БТІ» ухвалою суду від 17 грудня 2020 року.

22 березня 2021 року за клопотанням представника позивача судом було призначено будівельно-технічну експертизу, на вирішення якої постановлено питання: чи можливо розподілити на частини та виділити в натурі будинковолодіння, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , відповідно до часток в праві власності співвласників з врахуванням фактичного їх використання даних часток.

Так, висновком експерта встановлено, що відповідно до технічного паспорта від 28.10.2020 за адресою АДРЕСА_1 загальною площею 140,9 кв. м., складається з трьох квартир. Квартира АДРЕСА_2 скаладається із: коридора 2-1 - площею ,1 кв.м., коридора 2-2 площею 4, кв.м., кухні 2- площею 8,5 кв.м., кімнати 2-4 площею 9,7 кв.м., кладовки 2-5 площею 2,1 кв.м., коридора 2-6 площею 5,3 кв.м., коридора 2-7 площею 12,4 кв.м., кімнати 2-8 площею 17,4 кв.м. Всього площею 54,4 кв.м., зо становить 46/100 часток житлового будинку. На час обстеження квартири АДРЕСА_2 та АДРЕСА_3 перебудовані і не відповідають технічному паспорту будинку. Однак, як зазначено у висновку, перебудова квартир досліджуваного житлового будинку не змінила розмір часток співвласників у будинковолодіння, які були визначені правовими документами.

За висновком експерта по питанню, поставленому судом, в будинковолодіння, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , в складі житлового будинку А-1, який фактично розподілений на три квартири відповідно до часток в праві власності, літньої кухні Б, гаража В, хліва Д, літньої кухні Г, погріба Є, хліва Ж, хліва З, можливо виділити в натурі: квартиру АДРЕСА_2 площею 65,4 кв.м., що становить 46/100 часток житлового будинку А-1, 1/3 частки хліва Д, літню кухню Г, погріб Є, хлів Ж, хлів Є, що становить 43/100 всього будинковолодіння - виділити ОСОБА_3 (а.с. 83).

Надаючи правову оцінку зазначеним обставинам суд враховує наступне.

Згідно ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Частиною 1 ст. 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

У відповідності до ст. 355 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом. Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно.

За змістом статей 356-358 ЦК України, власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Суб`єктами права спільної часткової власності можуть бути фізичні особи, юридичні особи, держава, територіальні громади. Частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом. Право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Згідно ст. 364 ЦК України, співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації.

Відповідно до ст. 379 та ст. 382 ЦК України, житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше жиле приміщення, призначені та придатні для постійного або тимчасового проживання в них. Квартирою є ізольоване помешкання в житловому будинку, призначене та придатне для постійного у ньому проживання.

Відповідно до п. 6, 7 Постанови № 7 Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» від 04.10.1991 року при вирішенні справ про виділ в натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, судам належить мати на увазі, що це можливо, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом (квартиру). Також в спорах про поділ будинку в натурі учасникам спільної часткової власності може бути виділено відокремлену частину будинку, яка відповідає розміру їх часток у праві власності.

Визначальним для виділу частки або поділу будинку в натурі, який перебуває у спільній частковій власності, є не порядок користування будинком, а розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу будинку відповідно до часток співвласників.

Зазначена правова позиція викладена в постанові Верховного суду у справі № 286/3653/18.

Як видно із матеріалів справи, 43/100 частини житлового будинку АДРЕСА_1 , належні ОСОБА_3 , має окремий вхід та може бути виділено в натурі. Судом також береться до уваги те, що фактичного спору щодо користування житловим будинком з надвірними будівлями між сторонами немає.

За таких обставин суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Судові витрати підлягають розподілу в порядку ст. 141 ЦПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 316, 321, 355, 356, 358, 364, 367 ЦК України, ст.ст.12, 13, 76-81, 89, 95, 263-265, 354, 356 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позов - задовольнити

Виділити ОСОБА_3 (адреса: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 ) в натурі як об`єкт нерухомого майна на праві приватної власності частину житлового будинку з надвірними будівлями в АДРЕСА_1 , що становить 43/100 будинковолодіння.

Припинити право спільної часткової власності ОСОБА_3 на 43/100 житлового будинку з надвірними спорудами АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_4 (адреса: АДРЕСА_5 , ідентифікаційний номер та дані паспорту - невідомі), ОСОБА_2 (адреса: АДРЕСА_3 , ідентифікаційний номер та дані паспорту - невідомі) на користь ОСОБА_3 840,40 грн. судового збору.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку, шляхом подачі апеляційної скарги до Хмельницького апеляційного суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Шевчук В. В.

Повний текст рішення складено 16.08.2021