Провадження № 2/638/2414/21
06 квітня 2021 року Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді Семіряд І.В.,
за участю секретаря Подосокорської А.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання таким, що втратив право користування житловим приміщенням, -
12.08.2020 позивач звернулась до суду з зазначеним позов, в обґрунтування якого вказано, що їй на праві власності належить квартира АДРЕСА_1 . Донька позивача ОСОБА_3 перебувала у шлюбі з відповідачем ОСОБА_2 , шлюб розірвано рішенням суду. Відповідач у спірній квартирі не мешкає. Реєстраціє відповідача порушує права позивача на розпорядження квартирою, окрім того, вона змушена сплачувати надмірні комунальні послуги. У зв`язку з чим позивач просить визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням, стягнути судові витрати.
Позивач у судове засідання не з`явилась, про день та час слухання справи повідомлена своєчасно та належним чином, уповноважила представника ОСОБА_4 представляти її інтереси в суді.
Представник позивача звернулась до суду з заявою про розгляд справи за її відсутності, позов підтримала, просила задовольнити, з підстав, викладених у ньому. При цьому представник позивача не заперечував проти розгляду справи у заочному порядку.
Відповідач у судове засідання не з`явилась, про день та час слухання справи повідомлена своєчасно та належним чином, про причини неявки суд не сповістила.
Зі згоди представника позивача суд ухвалює заочне рішення, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України.
Суд, дослідивши матеріали справи, перевіривши обставини справи приходить до наступного:
Згідно ст. 12 ч. 3 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особо, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.
Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами і іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Таким чином, обов`язок доказування покладається на сторони, що є одним із принципів змагальності сторін. Суд не може збирати докази за власною ініціативою.
Судом встановлено: ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 , що підтверджується копією договору купівлі- продажу квартири від 06.09.2007, зареєстровано в реєстрі за №1738.
За відомостями відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУ ДМВС України в Харківській області ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з 29.03.2016 зареєстрований за адресою АДРЕСА_2 .
Звертаючись з позовом позивач ОСОБА_1 зазначає, що відповідач ОСОБА_2 після розірвання шлюбу з ОСОБА_3 (дочкою позивача) у квартирі АДРЕСА_1 не проживає.
З копії рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 17.04.2019 вбачається, що шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 розірвано, рішення суду набрало законної сили 18.05.2019.
Факт не проживання відповідача ОСОБА_2 у квартирі АДРЕСА_1 протягом більше одного року підтверджено також актом, складеним сусідами ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 .
У відповідності до ст.41 Конституції України, ст.321 ЦК України право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності або обмежений у його здійсненні.
Згідно ст.150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.
Нормами статтей 319, 321 ЦК України визначено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Частиною 2 ст.405 ЦК України встановлено, що член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Згідно ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється, зокрема, на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.
Дослідивши надані докази суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог , оскільки позивач не може бути обмежений у правах щодо розпорядження своїм майном.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача належить стягнути судові витрати.
На підставі викладеного і керуючись 12, 13, 76, 78, 81, 89, 133, 141, 229, 235, 259, 263, 264, 265, 268, 280-283, 353, 355, 356 ЦПК України, ст. ст. 317, 319, 391,405 ЦК України, суд,-
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання таким, що втратив право користування житловим приміщенням - задовольнити.
Визнати таким, що втратив право користування жилим приміщенням квартирою АДРЕСА_1 ОСОБА_2 .
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 сплачену суму судового збору у розмірі 840 (вісімсот сорок) грн 80 коп.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У відповідності до п.п. 15.5) п. 15 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду через Дзержинський районний суд міста Харкова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Сторони:

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрована АДРЕСА_3 .

Відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований АДРЕСА_2 .

СУДДЯ І.В. СЕМІРЯД