_________________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 947/7704/20
Провадження № 2-п/947/30/21
УХВАЛА

12.04.2021 року

Київський районний суд м. Одеси в складі:

судді Маломуж А.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Одесі заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення у цивільній справі № 947/7704/20 за позовною заявою ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ) про відшкодування шкоди завданої дорожньо-транспортною пригодою, -

В С Т А Н О В И В:

Заочним рішенням Київського районного суду м. Одеси від 17.09.2020 року позовну заяву ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ) про відшкодування шкоди завданої дорожньо-транспортною пригодою задовольнити частково. сягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_3 , на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 , матеріальну шкоду завдану внаслідок дорожньо-транспортної пригоди у розмірі 46000 (сорок шість тисяч) грн. 00 коп; стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_3 , на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 , моральну шкоду у розмірі 1000 (одна тисяча) грн.; В іншій частині позовних вимог відмовлено. стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_3 , на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 , витрати на правову допомогу у розмірі 2020 (дві тисячі двадцять) грн. 61 коп. стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_3 , на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 , судовий збір у розмірі 840 (вісімсот сорок) грн. 80 коп.

17.02.2021 року до суду надійшла заява представника ОСОБА_1 в якій він просить скасувати заочне рішення Київського районного суду м. Одеси від 17.09.2020 року та призначити справу до розгляду в загальному порядку.

Представник відповідача зазначає, що таке рішення підлягає скасуванню, оскільки відповідач не був повідомлений про дату судового засідання, та на те, що транспортний засіб є фізично знищеним, оскільки вартість відновлювального ремонту, перевищує вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди, а тому позивачу підлягає відшкодуванню грошова сума , яка складає різницю між вартістю ТЗ до та після пригоди.

Відповідно до автоматизованої системи документообігу заяву про перегляд заочного рішення було розподілено судді Київського районного суду м. Одеси Маломуж А.І.

Ухвалою судді Київського районного суду м. Одеси від 22.02.2021 року вказану заяву прийнято до розгляду та призначено судове засідання.

Представник відповідача ОСОБА_1 у судовому засіданні підтримав заяву, та просив суд її задовольнити.

Позивач та її представник в судове засідання не з`явились, повідомлені належним чином .

Розглянувши заву про перегляд заочного рішення, суд вважає, що заява до задоволення не підлягає, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 288 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Для скасування заочного рішення суду необхідно встановити не лише поважність причин неявки відповідача у судове засідання, а й те, що аргументи щодо обставин справи впливали на правильне її вирішення. Лише при встановлення цих двох умов у суду є підставі для скасування заочного рішення суду.

Таким чином, з урахуванням того, що підставою для скасування заочного рішення може бути тільки наявність одночасно усіх умов, встановлених ч. 1.ст.288 ЦПК України, а саме: доведеність обставин, що: відповідач не з`явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Суд вважає за необхідно зазначити, що ОСОБА_1 належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, за зареєстрованим місцем проживання йому неодноразово надсилалися судові повістки щодо місця, дати та часу судових засідань.

Відповідно до п.2 ч.7 ст.128 ЦПК України, у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку.

Частиною 3 та частиною 4 ст. 130 ЦПК України передбачено, що якщо особу, якій адресовано судову повістку, не виявлено в місці проживання, повістку під розписку вручають будь-кому з повнолітніх членів сім`ї, які проживають разом з нею. У такому випадку особа, якій адресовано повістку, вважається належним чином повідомленою про час, дату і місце судового засідання, вчинення іншої процесуальної дії. У разі відсутності адресата (будь-кого з повнолітніх членів його сім`ї) особа, яка доставляє судову повістку, негайно повертає її до суду з поміткою про причини невручення.

Відповідно до пп. 4 п. 8 ст. 125 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Статтею 131 ЦПК України передбачено обов`язок учасників судового процесу повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) та про причини неявки в судове засідання. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.

З матеріалів справи вбачається, що усі судові повістки з повідомленням про дату, час та місце судового засідання, що були направлені відповідачу, повернуті до суду із відміткою поштового відділення «адресат відсутній за вказаною адресою».

Всі судові повістки направлялись відповідачу за адресою його реєстрації та фактичного проживання: АДРЕСА_2 , яку і сам заявник вказує як адресу проживання у заяві про перегляд заочного рішення, що свідчить про належне його сповіщення.

Щодо посилання представника відповідача, на те, що позивач повинен був звернутися до страхової компанії для виплати йому страхового відшкодування, а у разі недостатності відповідач повинен сплатити різницю, то суд зазнає, що в матеріалах справи міститься скарга до МТСБУ на дії Страхової компанії «Галицька», та лист з МТСБУ відповідно до якого МТСБУ на даний час не може застосувати до страхової компанії заходи впливу, враховуючи викладене, позивачем були вчинені всі дії щодо стягнення страхового відшкодування зі страхової.

Відповідно до п. 15 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» № 4 від 01.03.2013 року якщо пошкоджений транспортний засіб не може бути відновлено або вартість його відновлювального ремонту з урахуванням зношеності та втрати товарної вартості перевищує його ринкову вартість на момент пошкодження, розмір шкоди визначається за ринковою вартістю транспортного засобу на момент пошкодження.

Порядок відшкодування шкоди, пов`язаної з фізичним знищенням транспортного засобу, регламентовано статтею 30 Закону №1961-ІУ, який згідно зі статтею 8 ЦК (аналогія закону) може застосовуватись не лише страховиком, а й іншими особами, які здійснюють діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, та відповідають за завдану шкоду. Тобто транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необгрунтованим, а власник транспортного засобу згоден із визнанням транспортного засобу фізично знищеним. Ремонт вважається економічно необгрунтованим, якщо передбачені згідно з експертизою, проведеною відповідно до вимог законодавства, витрати на ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди.

У разі якщо власник транспортного засобу не згоден із визнанням транспортного засобу фізично знищеним, йому відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати з евакуації транспортного засобу з місця цієї пригоди.

Якщо ж транспортний засіб визнано фізично знищеним, відшкодування шкоди виплачується у розмірі, який відповідає вартості транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди та витратам з евакуації транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди.

Суд поставив питання представнику відповідача, чи бажає його довіритель забрати пошкоджений автомобіль, на що представник відповів, що не знає позицію свого довірителя з цього приводу.

Проте суд зазначає, що відповідач не позбавлений звернутися, у разі виконання відповідачем вказаного рішення, з позовною заявою про звернення стягнення на вказаний автомобіль.

Щодо посилання представника відповідача, на те, що позивач повинен був звернутися до страхової компанії для виплати йому повного страхового відшкодування, а у разі недостатності відповідач повинен сплатити різницю, то суд зазнає, що позивачем були вчинені всі дії щодо стягнення страхового відшкодування зі страхової, йому було виплачено страхове відшкодування у межах суми 15286,15 грн., різницю між страховою виплатою та фактичним розміром шкоди позивач має право стягнути з відповідача. А відповідач не позбавлений права звернутися з позовом до своєї страхової компанії.

Виходячи з наведеного, суд не вбачає передбачених законом підстав для перегляду заочного рішення.

Керуючись ст. 287 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення у цивільній справі № 947/7704/20 за позовною заявою ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ) про відшкодування шкоди завданої дорожньо-транспортною пригодоюзалишити без задоволення.

Заочне рішення може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали виготовлено 13.04.2021 року..

Суддя Маломуж А. І.