Справа № 727/3325/21
Провадження № 2/727/1274/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 серпня 2021 року Шевченківський районний суд м.Чернівці в складі:

головуючого судді Одовічен Я.В.

за участю секретаря Семенишина І.Д.,

сторін та їх представників,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Чернівці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу ,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з вказаним вище позовом до відповідача.

Посилалася на те, що з відповідачем вона зареєструвала шлюб 18.03.2008 року.

Від шлюбу мають двох малолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Їх стосунки поступово почали погіршуватися, протягом останнього часу сторони не підтримують подружніх стосунків та з 21.02.2021 року не проживають як подружжя та припинили ведення спільного господарства. Вона з дітьми залишилася проживати на квартирі, яку винаймають за адресою: АДРЕСА_1 , а відповідач переїхав проживати до своїх родичів.

Основною причиною розпаду їхньої сім`ї стали різні погляди на сімейне життя, несумісність характерів, нерозуміння одне одного, постійні суперечки та сварки, внаслідок чого між ними виникли неприязні відносини. Вони втратили почуття любові один до одного.

Окрім того, позивач вказувала на те, що збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а вони із відповідачем не мають наміру зберегти шлюб. Примирення між ними неможливе.

У даний час їх шлюб носить формальний характер, кожен із них фактично живе своїм особистим життям, а тому подальше збереження шлюбу суперечить їх інтересам.

Просить розірвати шлюб.

Відповідачем було подано відзив на позовну заяву, в якому просить у задоволенні позовних вимог.

Відзив обґрунтовано тим, що погіршення їх стосунків є тимчасовим та не є причиною для розірвання шлюбу та у зв`язку із тим, що в шлюбу є двоє малолітніх дітей у нього є бажання зберегти сім`ю.

Впевнений, що подальше спільне життя і збереження шлюбу із позивачем можливе та відповідатиме інтересам ОСОБА_1 , його інтересам та інтересам їхніх дітей, які прагнуть жити та виховуватися в сім`ї з двома батьками.

На підставі викладеного просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Ухвалою суду від 16.06.2021 року сторонам було надано строк для примирення терміном на один місяць, проте заяв про примирення подружжя до суду не надходило.

Позивач у судовому засіданні 16.06.2021 року позов підтримала. Пояснила суду, що вони 21.02.2021 року не проживають та не спілкуються. Відповідач жодних заходів до примирення із нею не вживав. Вказувала на те, що у чоловіка є інша жінка, він вже біля чотирьох місяців проживає разом із нею. Наполягала на розірванні шлюбу. Після наданого судом терміну на примирення ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилась,подала до суду заяву, в якій позов підтримала, просить розірвати шлюбу.

Відповідач у судовому засіданні позов не визнав. Пояснив суду, що за наданий судом строк на примирення вони не примирились. Окрім того, зазначив, що шлюбні відносини між ними у подальшому неможливі, однак проти розірвання шлюбу заперечує, оскільки між ними існує спір про поділ майна та участь у вихованні дітей. У такий спосіб він бажає впливати на позивача з метою вирішення пору про майно та виховання дітей. Просив відмовити у задоволенні позову.

Суд, заслухавши 16.06.2021 року пояснення позивача та 17.08.2021 року пояснення відповідача, їх представників, дослідивши письмові докази у справі, вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню.

Статтею 51 Конституції України передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї.

Аналогічні положення містяться у частині 1 статті 24 Сімейного кодексу України, якою передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Положеннями частин 3 та 4 Сімейного кодексу України визначено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.

Отже, одним із принципів побудови сімейних та шлюбних відносин є принцип вільної згоди та добровільності їх існування. Шлюбні відносини тривають доти, доки існує бажання подружжя і надалі виконувати сімейні функції і надалі реалізовувати завдання сім`ї. Кожен з подружжя у будь-який час за наявності підстав, які унеможливлюють подальше шлюбне життя, має право висловити своє бажання розірвати шлюбні відносини. Реалізація цього права, яким наділений кожен з подружжя, повинна відбуватися з чіткім дотриманням матеріальних та процесуальних норм, для запобігання порушення інтересів іншого з подружжя або прав та інтересів дітей.

Згідно з частиною 2 статті 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання.

Частиною 3 статті 105 Сімейного кодексу України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Як було встановлено судом, сторони перебувають в шлюбі, який зареєстрований 18.03.2008 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чернівецького міського управління юстиції, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено запис за №294 (а.с.5).

Від шлюбу мають двох малолітніх дитей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.6-7).

Згідно зі ст.111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.

Сторони не підтримують подружніх відносин та не ведуть спільного господарства.

Згідно ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Добровільність шлюбу - це одна з основних його засад, шлюб - це сімейний союз, при цьому слово сімейний засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово союз підкреслює договірну природу шлюбу, яка обумовлює його добровільний характер.

Таким чином, враховуючи наведені вище обставини та фактичні взаємини сторін, суд приходить до висновку, що сім?я у сторін остаточно розпалась і зберегти її уже не можливо.

Відповідно до ст.112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

У п.п. 10, 11 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» № 11 від 21 грудня 2007 року роз`яснено, що проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бут розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішення позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитина-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. У рішенні суду у справі про розірвання шлюбу, зокрема, має бути зазначено дата й місце реєстрації шлюбу, час та причини фактичного його припинення, мотиви, з яких суд визнав збереження сім`ї можливим чи неможливим, обґрунтовані висновки з приводу інших заявлених вимог. У резолютивній частині рішення слід навести відомості, необхідні для реєстрації розірвання шлюбу в органах РАЦС.

З наведених обставин справи вбачається, що сторони у справі є подружжям, проте один із них наполягає на розірванні шлюбу.

За змістом норм СК України заходи щодо примирення подружжя вживаються судом за умови, що це не суперечить моральним засадам суспільства. Суд не може примушувати дружину та чоловіка проживати разом, цікавитися обставинами їх приватного життя, вимагати надання доказів порушення сімейних обов`язків особистого характеру тощо. Закон не визначає, які саме заходи можуть застосовуватися судом для примирення подружжя.

Ухвалою суду від 16.06.2021 року сторонам було надано строк для примирення строком на один місяць, проте заяв про примирення подружжя до суду не надходило.

Виходячи з засад сімейного законодавства, шлюб має добровільний характер та ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка і припиняється внаслідок його розірвання, що засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Незгода лише будь-кого зі сторін продовжувати шлюбні стосунки є підставою для визнання її права вимагати розірвання шлюбу.

У позовній заяві позивач зазначала, що спільне життя з відповідачем не складається через несумісність характерів, нерозуміння одне одного, постійні суперечки та сварки, внаслідок чого між ними виникли неприязні відносини. Вони втратили почуття любові один до одного.

Встановивши, що сторони не мають наміру продовжувати подальші шлюбні відносини, не згоду із розірванням шлюбу відповідач мотивує із тим, що у них є спір про майно та виховання дітей, які вирішуються в інших судових провадженнях, суд вважає, що збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, та враховуючи конституційне право особи на шлюб за вільною згодою, дійшов висновку про неможливість збереження шлюбу та наявність підстав для задоволення позову про розірвання шлюбу.

Керуючись ст.ст. 110-113, 114 ч.2 СК України, ст.ст. 4, 5, 10, 18, 133, 141, 259, 263-265, 273, 280 ЦПК України суд,-

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , (РНОКПП - НОМЕР_1 ), яка проживає у АДРЕСА_2 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (РНОКПП - НОМЕР_2 ), який проживає у АДРЕСА_3 зареєстрований 18.03.2008 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чернівецького міського управління юстиції, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено запис за №294, розірвати.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (РНОКПП - НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , (РНОКПП - НОМЕР_1 ) понесені судові витрати у розмірі 908 грн. 00 коп.

Копію рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надіслати до Відділу реєстрації актів цивільного стану для проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст судового рішення буде складено 18 серпня 2021 року.

Суддя Одовічен Я.В.