Справа № 646/2967/21
№ провадження 2/646/1641/2021
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11.08.2021 м. Харків
Червонозаводський районний суд міста Харкова у складі судді Проценко А.М.,
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» до до ОСОБА_1 про стягнення шкоди внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,
Представник ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» звернувся до Червонозаводського районного суду м. Харкова з позовом, в якому просить стягнути з ОСОБА_1 на користь ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» завдані збитки в порядку регресу у розмірі 19 653,43 грн., а також судовий збір у розмірі 2270,00 грн.
Від відповідача на адресу суду відзиву на позов та клопотань не надходило.
Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 14.05.2021 прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.
Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та обов`язки сторін та те, що представник позивача проти заочного розгляду справи не заперечує, відповідач не скористався правом на подання до суду відзиву на позовну заяву, суд на підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України та відповідно до ч. 1 ст. 281 ЦПК України постановив ухвалу про заочний розгляд справи.
Суд, дослідивши надані докази у їх сукупності, оцінивши їх за власним переконанням, що грунтується на повному, всебічному та об`єктивному розгляді всіх обставин справи, вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню, виходячи із наступного.
Судовим розглядом встановлено, що між ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» та ОСОБА_2 було укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту (автомобіля Toyota Rav4, номерний знак НОМЕР_1 ) серії НОМЕР_3 , за яким позивач взяв на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку сплатити на користь страхувальника страхове відшкодування.
ОСОБА_1 29.02.2020 року о 15 годині 20 хвилин, керуючи транспортним засобом ВАЗ 2107, д.н.з. НОМЕР_2 , по пров. Костюринському, 2, у м. Харкові при перестроюванні не надав переваги в русі транспортному засобу TOYOTA RAV-4, д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_2 , який рухався в попутному напрямку по тій смузі, на яку мав намір перестроїтися та скоїв з ним зіткнення.
Внаслідок вище вказаної дорожньо-транспортної пригоди застрахованому транспортному засобу автомобілю TOYOTA RAV-4, д.н.з. НОМЕР_1 , було завдано технічні пошкодження, що підтверджується актом огляду транспортного засобу від 01.10.2019.
29.02.2020 ОСОБА_2 звернувся до позивача із заявою про настання страхового випадку по договору страхування.
Відповідно до п. 2.1.23 договору добровільного страхування наземних транспортних засобів серії АМ № 145063 страхова премія - це плата за страхування, тобто грошова сума, яку страхувальник зобов`язаний сплатити страховику згідно умов договору.
На момент настання страхової події цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 була застрахована в ТДВ «СК «Альфа-Гарант» за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (поліс №АО6923854).
З метою досудового врегулювання спору 04.12.2020 відповідачу було направлено вимогу про відшкодування завданої майнової шкоди у розмірі 19 653 грн. 43 коп., однак вона не була виконана.
Даний цивільно-правовий спір виник між сторонами у сфері відносин страхування цивільно-правової відповідальності та відшкодування завданої шкоди, до таких правовідносин підлягають застосуванню наступні норми діючого законодавства.
Відповідно до ст. 979 Цивільного кодексу Україниза договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.
Статтею 1166 ЦК України встановлено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Транспортний засіб є джерелом підвищеної небезпеки, на підставі ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Відповідно до ст. 993, ч. 1 ст. 1191 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування», до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Як вбачається з вищенаведеного, право регресної вимоги виникло у позивача з моменту виплати страхового відшкодування, тобто з 02.04.2020.
Верховний Суд України у постанові від 02 грудня 2015 року у справі № 6-691цс15 дійшов висновку, що правильним є стягнення з винного водія різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, оскільки у цьому випадку у страховика не виник обов`язок з відшкодування такої різниці незважаючи на те, що вказані збитки є меншими від страхового відшкодування (страхової виплати).
Якщо потерпілий звернувся до страховика й одержав страхове відшкодування, але його недостатньо для повного відшкодування шкоди, деліктне зобов`язання зберігається до виконання особою, яка завдала шкоди, свого обов`язку згідно зі статтею 1194 ЦК України відшкодування потерпілому різниці між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою (страховим відшкодуванням), яка ним одержана від страховика.
Таким чином, розмір страхової виплати (страхового відшкодування), якщо страховик визначає його меншим страхової суми (ліміту його відповідальності), може бути оспорений особою, яка завдала шкоди, якщо ця особа виконала свій обов`язок перед потерпілим, у тому числі й частково відшкодувала шкоду згідно вимог статті 1194 ЦК України, але вважає, що страховик порушив умови договору, здійснив потерпілому страхову виплату (страхове відшкодування) не в повному обсязі, що призвело до безпідставного збільшення обсягу її (особи, яка завдала шкоди), відповідальності.
На підставі вищевикладеного, сума виплаченого позивачем страхового відшкодування у розмірі 19 653 грн. 43 коп., яка залишилась невідшкодованою, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача за виключенням суми відшкодування за фарбування переднього бампера в розмірі 1893 грн. 38 коп.
При зверненні до суду позивач поніс судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2270,00 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст. 12, 13, 81, 89, 141, 259, 263-265, 274-279 ЦПК України, суд
Позовні вимоги Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» витрати зі сплати судового збору у розмірі 2051 (дві тисячі п`ятдесят одна) грн. 00 коп.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Харківського апеляційного суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_5 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 .
Суддя А.М. Проценко