Справа № 2023/5687/12
Провадження № 6/628/70/21
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 серпня 2021 року Куп`янський міськрайонний суд Харківської області

у складі: головуючого судді Шиховцової А.О.,

за участю секретаря Шевченко О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Куп`янську заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Паріс» про заміну сторони виконавчого провадження,

В С Т А Н О В И В:

ТОВ «Фінансова компанія Паріс» звернулася з заявою про заміну стягувача Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» у справі № 2023/5687/12 про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором № 003-20124-050408 від 05.04.2008 р. у сумі 8143,30 грн.

Заява обґрунтована тим, що рішенням Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 27.12.2012 р. з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Дельта Банк» стягнута заборгованість по кредитному договору № 003-20124-050408 від 05.04.2008 р. у сумі 8143,30 грн., а також судові витрати, понесені позивачем при зверненні до суду у сумі 214,60 грн.

23.04.2020 між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «Фінансова компанія Паріс» укладено договір про відступлення права вимоги № 2230/К, відповідно до умов якого ТОВ «Фінансова компанія Паріс» отримала право грошової вимоги до осіб, які є боржниками ПАТ «Дельта Банк», у т.ч. до ОСОБА_1 .

Представник ТОВ «Фінансова компанія Паріс» у судове засідання не з`явився, при зверненні до суду з заявою про заміну сторони виконавчого провадження просив судове засідання з розгляду цієї заяви провести без участі ТОВ «ФК «Паріс».

Суд, вивчивши заяву та дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви з таких підстав.

Встановлено, що рішенням Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 27.12.2012 з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Дельта Банк» стягнуто заборгованість по кредитному договору № 003-20124-050408 від 05.04.2008 р. у сумі 8143,30 грн., а також судові витрати, понесені позивачем при зверненні до суду у сумі 214,60 грн.

Рішення набрало законної сили 08.01.2013 року.

З матеріалів судової справи № 2023/5687/12 встановлено, що виконавчий лист на підставі вищевказаного рішення суду не видавався.

Процесуальне правонаступництво у виконавчому провадженні - це заміна на будь-якій стадії виконавчого провадження стягувача або боржника іншою особою у зв`язку з її вибуттям, тобто підставою заміни боржника внаслідок правонаступництва є настання певних обставин, які мають юридичне значення і в результаті яких виникають цивільні права та обов`язки або пряма вказівка акту цивільного законодавства, що не залежить від умов та порядку здійснення виконавчого провадження органами і посадовими особами.

Процесуальне правонаступництво є похідним від матеріального та випливає з юридичних фактів правонаступництва (заміни сторони у матеріальному правовідношенні її правонаступником). У зв`язку з цим для вирішення судом питання про процесуальну заміну сторони у справі необхідна наявність відповідних первинних документів, які підтверджують факт вибуття особи з матеріального правовідношення та перехід її прав та обов`язків до іншої особи - правонаступника.

Процесуальне правонаступництво - це перехід процесуальних прав та обов`язків сторони у справі до іншої особи у зв`язку з вибуттям особи у спірному матеріальному правовідношенні. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 10.08.2020 у справі № 917/1339/16.

Відповідно до статті 15 Закону України "Про виконавче провадження" сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ. Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов`язок щодо виконання рішення. У разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Отже, особа, на користь якої видано виконавчий документ, набуває статусу стягувача з моменту видачі такого виконавчого документа, а не з моменту відкриття виконавчого провадження. Водночас, заміна стягувача у виконавчому документі іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) допускається на будь-якій стадії судового процесу, в тому числі, до відкриття виконавчого провадження.

Верховний Суд неодноразово у правових висновках звертав увагу, що відповідно до статті 55 Цивільного процесуального кодексу України, яка визначає загальні положення процесуального правонаступництва, заміна учасника справи його правонаступником допускається не будь-коли (тобто, протягом невизначеного терміну), а лише на стадіях судового процесу. Тобто, таке право не є абсолютним і обмежено часовими рамками певних стадій судового процесу.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження є завершальною стадією судового провадження. На цій стадії боржник вчиняє дії на виконання рішення суду добровільно або під примусом.

Відповідно до частини першої статті 11 Закону України "Про виконавче провадження" строки у виконавчому провадженні - це періоди часу, в межах яких учасники виконавчого провадження зобов`язані або мають право прийняти рішення або вчинити дію. Строки у виконавчому провадженні встановлюються законом, а якщо вони не визначені законом - встановлюються виконавцем. Будь-яка дія або сукупність дій під час виконавчого провадження повинна бути виконана не пізніше граничного строку, визначеного цим Законом.

Стадія виконавчого провадження, як завершальна стадії судового процесу, має встановлені законом строкові межі. Зокрема, така стадія починається після видачі виконавчого документу стягувачу та закінчується фактичним виконанням судового рішення або зі спливом строку пред`явлення виконавчого документу до виконання, оскільки якщо цей строк пропущено, виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання (пункт 2 частини 4 статті 4 Закону України "Про виконавче провадження"). Тобто, за межами цього строку виконавчі дії не вчиняються, а строк виконавчого провадження, як завершальної стадії судового процесу, спливає одночасно зі строком пред`явлення виконавчого документу до виконання.

Заміна сторони виконавчого провадження протягом необмеженого строку, незалежно від того чи закінчився встановлений строк пред`явлення до виконання рішення суду, означатиме, що стягувач після спливу строку пред`явлення виконавчого документу до виконання, який не був поновлений судом, матиме можливість "штучно" збільшити цей строк на невизначений термін шляхом відступлення права вимоги іншим особам, таким чином уникнувши законодавчої вимоги щодо строку, що вже безпосередньо впливає на права та інтереси боржника, який не може бути у невизначеному стані протягом тривалого строку. Такі дії можуть порушити принцип правової визначеності, який є одним з основоположних аспектів верховенства права.

Аналогічну правову позицію викладено у постановах Верховного Суду від 25.06.2019 у справі № 910/10031/13, від 30.07.2019 у справі № 5/128, від 21.08.2020 у справі № 905/2084/14-908/4066/14

З огляду на встановлені у справі обставини спливу строку для пред`явлення до виконання виконавчих листів на підставі рішення Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 27.12.2012 р., які взагалі не отримувалися з часу ухвалення рішення, суд дійшов висновку, що подання заяви про заміну стягувача його правонаступником після спливу строку пред`явлення виконавчого документу до виконання, що не був поновлений судом, виключає можливість задоволення такої заяви, що у свою чергу узгоджується із правовою позицією Верховного Суду у справі № 910/2954/17 від 11.03.2021.

Керуючись ст.ст. 258-261, 268, 352-354, 442 Цивільного процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Паріс» про заміну сторони виконавчого провадження - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена повністю або частково учасниками справи, а також особами, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права, свободи, інтереси та (або) обов`язки до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Куп`янський міськрайонний суд Харківської області протягом 15 днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Роз`яснити сторонам, що відповідно до пункту 3 розділу ХІІ «Прикінцевих положень» Цивільного процесуального кодексу України в редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-2019)» в редакції Закону України № 731-IX від 18.06.2020 під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою особи може продовжити процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Суддя А.О.Шиховцова