УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 серпня 2021 року

м. Київ

справа № 759/4598/21

провадження № 61-12398ск21

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Антоненко Н. О. (суддя-доповідач), Крата В. І., Русинчука М. М., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Святошинського районного суду міста Києва від 16 квітня 2021 року про повернення заяви та на ухвалу Київського апеляційного суду від 23 липня 2021 року про відмову у відкритті апеляційного провадження в справі за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення,

ВСТАНОВИВ :

У березні 2021 року ОСОБА_1 звернувся в суд із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме, що Рада суддів України є злочинною організацією.

Ухвалою Святошинського районного суду міста Києва від 10 березня 2021 року заяву залишено без руху та надано строк для усунення недоліків. Роз`яснено, що в разі їх неусунення у встановлений строк заява буде вважатися неподаною і повернута заявнику.

Ухвалою Святошинського районного суду міста Києва від 16 квітня 2021 року заяву ОСОБА_1 повернуто заявнику в зв`язку з невиконанням ухвали про залишення заяви без руху для усунення недоліків.

У червні 2021 року ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу на ухвалу про повернення заяви.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 05 липня 2021 року підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнано неповажними та апеляційну скаргу залишено без руху.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 23 липня 2021 року в складі колегії суддів Ратнікової В. М., Левенця Б. Б., Борисової О. В. у відкритті апеляційного провадження відмовлено.

Апеляційний суд виходив із того, що відповідно до вимог статті 354 ЦПК України апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день її (його) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, зокрема, на ухвалу суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Суд встановив, що 20 квітня 2021 року ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу на ухвалу суду першої інстанції від 16 квітня 2021 року, яка ухвалою Київського апеляційного суду від 02 червня 2021 року повернута йому в зв`язку з неусуненням недоліків апеляційної скарги щодо сплати судового збору за її подання. Оскільки повернення скарги не перешкоджає повторному зверненню зі скаргою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення такої скарги, 08 червня 2021 року ОСОБА_1 вдруге подав апеляційну скаргу на ухвалу Святошинського районного суду міста Києва від 16 квітня 2021 року. Підстави пропуску строку, які ОСОБА_1 зазначив, апеляційний суд визнав неповажними та залишив апеляційну скаргу без руху для наведення інших підстав пропуску строку. Усуваючи недоліки апеляційної скарги, ОСОБА_1 інші підстави не зазначив.

26 липня 2021 року ОСОБА_1 надіслав на електронну адресу Верховного Суду касаційну скаргу з використанням власного електронного підпису на ухвалу Святошинського районного суду міста Києва від 16 квітня 2021 року та на ухвалу Київського апеляційного суду від 23 липня 2021 року.

Щодо оскарження ухвали Святошинського районного суду міста Києва від 16 квітня 2021 року.

Системне тлумачення частини другої статті 17, пункту 2 частини першої статті 389 ЦПК України свідчить, що касаційному оскарженню підлягають ухвали суду першої інстанції після їх перегляду в апеляційному порядку.

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Ураховуючи, що ухвала Святошинського районного суду міста Києва від 16 квітня 2021 року в апеляційному порядку не переглядалася, вона не підлягає касаційному оскарженню відповідно до пункту 2 частини першої статті 389 ЦПК України.

За таких обставин наявна передбачена пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України підстава для відмови у відкритті касаційного провадження в частині оскарження ухвали Святошинського районного суду міста Києва від 16 квітня 2021 року.

Щодо оскарження ухвали Київського апеляційного суду від 23 липня 2021 року.

Відповідно до частини четвертої статті 394 ЦПК України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

У відкритті касаційного провадження в частині оскарження ухвали Київського апеляційного суду від 23 липня 2021 року слід відмовити з наступних підстав.

Європейський суд з прав людини зауважив, що «право на суд», одним із аспектів якого є право доступу, не є абсолютним і може підлягати обмеженням; їх накладення дозволене за змістом, особливо щодо умов прийнятності апеляційної скарги. Проте такі обмеження повинні застосовуватись з легітимною метою та повинні зберігати пропорційність між застосованими засобами та поставленого метою (VOLOVIK v. UKRAINE, N 15123/03, § 53, 55, ЄСПЛ, від 06 грудня 2007 року).

Норми, які регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (PERETYAKA AND SHEREMETYEV v. UKRAINE, № 17160/06 та N 35548/06, § 34, ЄСПЛ, від 21 грудня 2010 року).

Згідно пункту 4 частини першої статті 358 ЦПК України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

Встановивши, що усуваючи недоліки апеляційної скарги, ОСОБА_1 не обґрунтував причини пропуску строку на апеляційне оскарження ухвали Святошинського районного суду міста Києва від 16 квітня 2021 року, суд апеляційної інстанції обґрунтовано відмовив у відкритті апеляційного провадження.

Європейський суд з прав людини зауважує, що спосіб, у який стаття 6 Конвенції застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них. Вимоги до прийнятності апеляції з питань права мають бути більш жорсткими ніж для звичайної апеляційної скарги. З урахуванням особливого характеру ролі Верховного Суду, як касаційного суду, процедура, яка застосовується у Верховному Суді може бути більш формальною (LEVAGES PRESTATIONS SERVICES v. FRANCE, № 21920/93, § 45, ЄСПЛ, від 23 жовтня 1996 року; BRUALLA GOMEZ DE LA TORRE v. SPAIN, № 26737/95, § 37, 38, ЄСПЛ, від 19 грудня 1997 року).

Підстави вважати, що апеляційний суд допустив порушення норм процесуального права, відсутні.

З огляду на викладене, у відкритті касаційного провадження слід відмовити, оскільки касаційна скарга є необґрунтованою, а правильне застосовування апеляційним судом норм процесуального права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування.

30 липня 2021 року ОСОБА_1 на електронну адресу Верховного Суду надіслав заяву про повернення матеріалів справи № 759/4598/20 на його адресу. Ураховуючи, що колегія суддів вважає наявними підстави для відмови у відкритті касаційного провадження, відповідно матеріали справи не витребовуються, крім цього нормами ЦПК України не передбачено направлення матеріалів справи на адресу сторони в справі, а тому підстави для задоволення заяви відсутні.

Керуючись частиною четвертою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ :

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Святошинського районного суду міста Києва від 16 квітня 2021 року та на ухвалу Київського апеляційного суду від 23 липня 2021 року відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді Н. О. Антоненко

В. І. Крат

М. М. Русинчук