Справа № 487/4494/18
Провадження № 2/487/30/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.04.2021 року

Заводський районний суд м. Миколаєва у складі головуючого судді - Павлової Ж.П., за участю секретар судового засідання Поліщук І.В., позивача - ОСОБА_1 , представника позивача ОСОБА_2 , відповідача ОСОБА_3 , представників відповідача Царик Р.М.,Гаврилова О.М. розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Миколаєва клопотання представника відповідача ОСОБА_4 про закриття провадження по цивільній справі № 487/4494/18 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , Управління містобудування та архітектури Миколаївської міської ради, третя особа Управління державного архітектурно-будівельного контролю Миколаївської міської ради про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою шляхом знесення житлового будинку,

ВСТАНОВИВ

В провадженні Заводського районного суду м. Миколаєва знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , Управління містобудування та архітектури Миколаївської міської ради, третя особа Управління державного архітектурно-будівельного контролю Миколаївської міської ради про зобов`язання вчинити певні дії, а саме зобов`язати ОСОБА_3 здійснити знесення самочинно збудованого житлового будинку (об`єкта реконструкції), що знаходиться в АДРЕСА_1 .

Представник відповідача адвокат Царик Р.М. подала до суду заяву про закриття провадження по вищезазначеній цивільній справі, посилаючись на те , що рішенням Заводського районного суду м.Миколаєва від 25.07.2017року по цивільній справі №487/3509/16-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою шляхом знесення будівель позивачу було відмовлено у позові. Тобто набрало законної сили рішення суду, що є підставою для закриття провадження по справі.

Вислухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи суд приходить до наступного.

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч.1 ст. 4 ЦПК України).

Згідно зі ст.5 ЦПК України суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. А у випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Право на доступ до суду реалізується на підставах і в порядку, встановлених законом. ЦПК України встановлює обмеження щодо кола питань, які можуть бути вирішені в межах відповідних судових процедур. Зазначені обмеження спрямовані на дотримання оптимального балансу між правом людини на судовий захист і принципами юридичної визначеності, ефективності й оперативності судового процесу.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 255 ЦПК України передбачено, що суд своєю ухвалою закриває провадження у справі , якщо набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Суд, дослідивши рішення Заводського районного суду м.Миколаєва від 25.07.2017року по цивільній справі №487/3509/16-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою шляхом знесення будівель , яким відмовлено у задоволенні позову, яке набрало законної сили, приходить до висновку, що у цивільній справі, на яку посилається представник відповідача наявний іншій склад учасників цивільного процесу, а також інші обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Отже склад учасників справи не співпадає зі складом учасників справи, провадження за якою розглядається на даний час.

Рішеннями ЄСПЛ визначено, що право на доступ до суду має «застосовуватися на практиці і бути ефективним» (рішення у справі «Белле проти Франції» від 04 грудня 1995 року). Для того, щоб право на доступ було ефективним, особа «повинна мати реальну можливість оскаржити дію, що порушує його права» (рішення у справі «Белле проти Франції» від 04 грудня 1995 року та «Нун`єш Діаш проти Португалії» від 10 квітня 2003 року).

Суворе трактування національним законодавством процесуального правила (надмірний формалізм) можуть позбавити заявників права звертатись до суду (рішення ЄСПЛ у справі «Перес де Рада Каванил`ес проти Іспанії» від 28 жовтня 1998 року).

Таким чином, суд вважає, що клопотання представника відповідача задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.255 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

В задоволені клопотання представника відповідача ОСОБА_4 про закриття провадження по цивільній справі № 487/4494/18 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , Управління містобудування та архітектури Миколаївської міської ради, третя особа Управління державного архітектурно-будівельного контролю Миколаївської міської ради про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою шляхом знесення житлового будинку відмовити.

Суддя Павлова Ж.П.