Провадження № 2/344/3529/21
У Х В А Л А

про відмову у забезпеченні позову

12 серпня 2021 року м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області Атаманюк Б.М. розглянувши заяву представника ПАТ АКБ «Індустріалбанк» Фоменко Л.В. про забезпечення позову, -

В С Т А Н О В И В:

До Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області 11.08.2021 р. надійшла позовна заява представника ПАТ АКБ «Індустріалбанк» Фоменко Л.В. до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про визнання недійсним договорів дарування. Зокрема згідно з позовними вимогами позивач просить визнати недійсним:

- договір дарування, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , предметом продажу за яким є об`єкт нерухомого майна - домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 ; частка власності: 1/2;

- договір дарування, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , предметом продажу за яким є об`єкт нерухомого майна - земельна ділянка площею 0,02 га, кадастровий номер: :01:011:0268, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101, частка власності - 1;

- договір дарування, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , предметом продажу за яким є об`єкт нерухомого майна - земельна ділянка площею 0,08 га, кадастровий номер: :01:011:0649, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101,частка власності - 1.

Разом із позовом представник ПАТ АКБ «Індустріалбанк» Фоменко Л.В. подав заяву про забезпечення позову, мотивовуючи її тим, що господарський суд Івано-Франківської області видав наказ про примусове виконання рішення господарського суду Івано-Франківської області від 15.01.2021 у справі № 909/730/20 про стягнення солідарно з ОСОБА_1 та ПП «Карпатнафтопродукт» на користь АКБ «ІНДУСТРІАЛБАНК» коштів в сумі 996 672,26 коп.

28.04.2021 постановою Приватного виконавця виконавчого округу Івано-Франківської області Ткачука Любомира Михайловича відкрито виконавче провадження ВП № 65297490 щодо боржника - ОСОБА_1 , з виконання наказу Господарського суду Івано-Франківської області від 05.04.2021 у справі № 909/730/202.

Водночас, 02.02.2021 року ОСОБА_1 здійснив відчуження вище зазначеного майна, що належало йому на момент розгляду господарським судом справи № 909/730/20, та на момент винесення рішення по даній справі. Так, ОСОБА_1 уклав 02.02.2021 року з ОСОБА_2 договори дарування вищезазначеного нерухомого майна. Зазначені договори є оспорюваними, оскільки не направлені на настання правових наслідків, а спрямовані на вчинення перешкод для стягнення боргу на виконання судового рішення.

З цих підстав позивач вважає, що невжиття заходів забезпечення позову істотно ускладнить чи унеможливить виконання рішення суду у випадку задоволення судом позовних вимог в цій справі. Тому просять забезпечити позов шляхом накладення арешту на вищезазначене нерухоме майно.

У відповідності до ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглянута без повідомлення учасників справи.

Дослідивши заяву про забезпечення зустрічного позову, додані до неї матеріали та матеріали справи, приходжу до наступного висновку.

Згідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ст. 151 ЦПК України суд на прохання осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову. У заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: причини, у зв`язку з якими потрібно забезпечити позов, вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтування його необхідності, інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Згідно з ст. 152 ЦПК України позов забезпечується: накладенням арешту на майно або грошові кошти, забороною вчиняти певні дії, встановленням обов`язку вчинити певні дії, забороною іншим особам здійснювати платежі або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання, зупиненням продажу описаного майна, зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку, передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України за № 9 від 22.12.2006 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» суд, при розгляді заяви про забезпечення позову, повинен з`ясувати характер спору, що виник між сторонами, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Оцінюючи характер спору, що виник між сторонами, а також відповідність виду забезпечення позову, вважаю наступне.

Позивач фактично пов`язує необхідність накладення арешту на майно, із забезпеченням в майбутньому виконання рішення в господарській справі № 909/730/20 про стягнення солідарно з ОСОБА_1 та ПП «Карпатнафтопродукт» на користь АКБ «ІНДУСТРІАЛБАНК» коштів в сумі 996 672,26 коп. Тобто, у випадку скасування договорів дарування, за якими майно перейшло до третьої особи (відповідача 2), можливо буде задовольнити вимоги кредитора (позивача) за рахунок майна боржника (відповідача 1), яке повернеться у його власність.

Як зазначалося, позивач просить накласти арешт на: домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 ; частка власності: 1/2; земельну ділянку площею 0,02 га, кадастровий номер: :01:011:0268; земельна ділянка площею 0,08 га, кадастровий номер: :01:011:0649.

З урахуванням відповідності забезпечення позову, слід звернути увагу на те, що сума боргу за судовим рішенням є визначеною. Позивач просить забезпечити позов накладенням арешту на три об`єкти нерухомого майна, при цьому є незрозумілою вартість такого нерухомого майна. Тобто неможливо визначити, яка частина майна є необхідною і співрозмірною для забезпечення виконання рішення суду. Не виключено, що сумарна вартість забезпеченого майна може значно перевищувати суму боргу, і накладене забезпечення буде неспівмірним із втручанням в право власності.

За змістом з ч. 3 ст. 150 ЦПК України, заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

З урахуванням наведеного приходжу до переконання, що позивачем не доведено співмірність забезпечення позову із заявленими позивачем вимогами, а також не достатньо наведені ризиків, які можуть істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду.

З цих підстав приходжу до висновку, що в задоволенні клопотання слід відмовити в повному обсязі.

Одночасно суд роз`яснює, що ця відмова не позбавляє заявника на повторне звернення до суду із заявою про забезпечення позову в порядку встановленому ЦПК України, з урахуванням аргументів, вказаних в мотивувальній частині ухвали.

На підставі викладеного та керуючись вимогами ст. ст. 149-154, 157, 353 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні заяви представника ПАТ АКБ «Індустріалбанк» Фоменко Л.В. про забезпечення позову - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя Атаманюк Б. М.