Р І Ш Е Н Н Я
Малиновський районний суд міста Одеси в складі:
головуючого - судді Гуревського В.К.
за секретаря - Тішкіна Р.Г.,
Справа № 521/3373/21
Провадження 2о/521/130/21
Учасники справи:
Представник ОСОБА_2
Заінтересована особа ОСОБА_3
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_3 про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу, -
До Малиновського районного суду м. Одеси звернулась із заявою заявник ОСОБА_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , за участю заінтересованої особи: ОСОБА_3 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , в якій просить встановити факт спільного проживання однією сім`єю ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з 2010 року по день смерті ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 , у зв`язку із необхідністю прийняття спадщини.
Представник заявниці в судове засідання з`явився, підтримав подану заяву.
Заінтересована особа ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримала подану заяву.
Заслухавши доводи заявниці, її представника, дослідивши надані докази, допитавши свідків, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити із задоволенням заяви з таких причин.
У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на початку 2010 року познайомилась з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
На той час заявниця разом з донькою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , мешкала та була зареєстрована за адресою АДРЕСА_2 , в квартирі, яка належала її колишньому чоловіку.
Після того, як мати колишнього чоловіка дізналась, що заявниця зустрічається з ОСОБА_4 , вона запропонувала їй залишити квартиру, та знятись з реєстраційного обліку. Іншого житла у неї не має.
ОСОБА_4 запропонував заявниці разом із її донькою мешкати разом з ним, так як йому на підставі Договору дарування від 28 грудня 2001 року належало 521/1000 частин квартири АДРЕСА_3 . Договір посвідчений державним нотаріусом Першої одеської нотаріальної контори Сімаченко С.Л., зареєстрований в реєстрі за № 5-2419.
Наприкінці 2010 року ОСОБА_1 разом з донькою ОСОБА_3 переїхала до квартири ОСОБА_4 та вони стали мешкати однією сім`єю, вести спільний побут та бюджет, виховувати доньку, до якої ОСОБА_4 ставився як до рідної доньки, так як його рідний син загинув у віці 5 років. У них виникли подружні права та обов`язки, притаманних подружжю.
В 2011 році ОСОБА_1 дізналась від ОСОБА_4 що Договір дарування, на підставі якого йому належало 521/1000 часток квартири був ним втрачений, та вони разом з ОСОБА_4 звернулись в листопаді 2011 року до Першої одеської державної нотаріальної контори із заявою про видачу дублікату Договору дарування від 28 грудня 2001 року, та ОСОБА_4 09 листопада 2011 року отримав дублікат Договору дарування (номер правочину 4729582), зареєстровано в реєстрі за № 7-2292.
На той час ОСОБА_4 працював столяром на різних підприємствах, ОСОБА_1 працювала продавцем в магазині, обидва мали приробітки.
На час вселення заявниці до квартири у ОСОБА_4 виникли великі борги за комунальні послуги, які вони сумісно поступово сплатили.
В 2012 році ОСОБА_1 завагітніла перший раз, та у січні 2013 року ОСОБА_4 за згодою співвласника квартири - ОСОБА_5 , зареєстрував заявницю та її доньку в належній йому частці квартири АДРЕСА_3 .
ОСОБА_4 запропонував заявниці зареєструвати шлюб, та вони вирішили зареєструвати шлюб після народження дитини. Однак, вагітність була невдалою.
Наприкінці 2013 року ОСОБА_1 завагітніла вдруге, однак дитина померла в пологовому будинку. Після втрати сумісної дитини ОСОБА_4 втратив роботу, впав в депресію.
Весь сімейний побут, витрати на сплату комунальних послуг та забезпечення сім`ї лягло на ОСОБА_1 , так як ОСОБА_4 більше не влаштувався на роботу та мав мінливі незначні заробітки.
ОСОБА_4 після народження дитини в 2015 році намагався влаштуватись на роботу, допомагав по догляду за немовлям, однак з 2019 року ОСОБА_4 почав зловживати алкогольними напоями.
Усі витрати по проведення поховання ОСОБА_4 понесли ОСОБА_1 та її донька ОСОБА_3 , що підтверджується договором замовлення на поховання № НОМЕР_3 від 23 листопада 2020 року та договором замовлення від 24 листопада 2020 року.
У відповідності до ч. 1 ст. 1220 ЦК України, після смерті ОСОБА_4 відкрилась спадщина у вигляді 521/1000 частки квартири АДРЕСА_3 .
Спадкоємців 1-3 черги у ОСОБА_4 немає, так як його єдиний син ОСОБА_7 помер у віці 5 років ІНФОРМАЦІЯ_6 , інших спадкоємців за законом не має (батьки померли, з дружиною він розлучився ще до смерті сина).
ОСОБА_1 , та її донька - ОСОБА_3 своєчасно звернулись до Київської державної нотаріальної контори у місті Одесі із заявами про прийняття спадщини за законом після смерті ОСОБА_4 , та була зведена спадкова справа № 1166/20.
05 грудня 2020 року ОСОБА_1 отримала від нотаріуса довідку щодо переліку документів, необхідних для оформлення спадщини та розміру плати за вчинення відповідних нотаріальних дій, де їй було запропоновано звернутись до суду, та отримати документ (рішення), що підтверджує наявність підстав для закликання до спадкоємства.
Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України ОСОБА_1 прийняла спадщину ОСОБА_4 шляхом постійного спільного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, але не може оформити свої спадкові права, оскільки у неї відсутні документи про підтвердження фату родинних чи інших відносин з померлим, а тому виникла необхідність у зверненні до суду для встановлення факту спільного проживання однією сім`єю з ОСОБА_4 .
Згідно ч. 1264 ЦК України, у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали разом зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.
Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п. 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК (2947-14) про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом.
Відповідно до ч. 2 ст. 3 СК України, сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.
У судовому засіданні були допитані свідки ОСОБА_8 , ОСОБА_5 , які підтвердили факт спільного проживання ОСОБА_4 та ОСОБА_1 однією сім`єю без шлюбу з 2020 року.
Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
Згідно із п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.
Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.
Виходячи зі встановлених обставин у справі, досліджених у сукупності на підставі їх аналізу, суд вважає, що з огляду на зібрані докази, суд має встановити юридичний факт спільного проживання однією сім`єю без шлюбу ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з 2010 року по день смерті ОСОБА_4 , яка настала ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Судом роз`яснюється, що це рішення є достатнім документом для підтвердження юридичних фактів, про встановлення яких просила заявниця.
Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися в суд за захистом свого цивільного права у випадку його порушення з вимогою про примусове виконання зобов`язання в натурі. Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Згідно зі ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до ч. 1 ст. 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. В разі оголошення лише вступної та резолютивної частини рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Керуючись ст. ст. 13, 141, 263, 265, 268, 293, 315, 354, 355 Цивільного процесуального кодексу України, СУД
Заяву ОСОБА_1 задовольнити.
Встановити факт спільного проживання однією сім`єю без шлюбу ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з 2010 року по день смерті ОСОБА_4 , яка настала ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційному суду через суд першої інстанції апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду в повному обсязі складено 13 квітня 2021 року.

СУДДЯ: В.К.Гуревський