Провадження № 22-з/801/51/21
Головуючий у суді 1-ї інстанції
Доповідач:Рибчинський В. П.
Вінницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати
у цивільних справах:
судді-доповідача Рибчинського В.П.,
суддів Голоти Л.О., Денишенко Т.О.,
за участі секретаря судового засідання Файчук Я.В., представника ОСОБА_1 адвоката Мишковської Т.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника ОСОБА_2 адвоката Якименко-Шевчук Юлії Олексіївни про ухвалення апеляційним судом додаткового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення коштів,-
Постановою Вінницького апеляційного суду від 31 березня 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково.
Рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 18 січня 2021 року та додаткове рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 04 лютого 2021 року скасовано.

Ухвалено нове судове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення коштів задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 кошти в розмірі 187 054 грн 17 коп.

В решті в задоволенні позовних вимог відмовлено.

31 березня 2021 року від представника ОСОБА_2 адвоката Якименко-Шевчук Ю.О. надійшла заява про ухвалення апеляційним судом додаткового рішення у даній цивільній справі про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 6 307,06 грн судового збору.

В обґрунтування вимог вказаної заяви представник ОСОБА_2 адвокат Якименко-Шевчук Ю.О. зазначає, що апеляційний суд не вирішив питання про розподіл судових витрат у зв`язку із частковим задоволенням вимог апеляційної скарги.

Просить ухвалити додаткове рішення, яким стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 6 307,06 грн судового збору.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що заява представника ОСОБА_2 адвоката Якименко-Шевчук Ю.О. про ухвалення додаткового рішення підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

За роз`ясненнями п. 20 постанови Верховного Суду України № 14 від 18 грудня 2009 року "Про судове рішення у цивільній справі" додаткове рішення може бути ухвалено лише у випадках і за умов, передбачених ст. 220 ЦПК (нова редакція 270 ЦПК); воно не може змінити суті основного рішення або містити в собі висновки про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі, чи вирішувати вимоги, не досліджені в судовому засіданні.

Згідно з ч. ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат пов`язаних з розглядом справи, до яких в числі інших належать і витрати на професійну правничу допомогу

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється: за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством; апеляційної і касаційної скарг на судові рішення, заяви про перегляд судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами, заяви про скасування рішення третейського суду, заяви про видачу виконавчого документа на примусове виконання рішення третейського суду та заяви про перегляд судових рішень Верховним Судом України.

З матеріалів справи вбачається, що за подачу позову ОСОБА_2 було сплачено судовий збір у розмірі 2 727,40 грн (квитанція № ПН1780 від 17.07.2020 р) та 4 091,10 грн при зверненні до суду з апеляційною скаргою, (квитанція №ПН1135 від 22.02.2021 року).

Постановою Вінницького апеляційного суду від 31 березня 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково.

Рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 18 січня 2021 року та додаткове рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 04 лютого 2021 року скасовано.

Ухвалено нове судове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення коштів задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 кошти в розмірі 187 054 грн 17 коп.

В решті в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Питання про судові витрати апеляційним судом вирішено не було.

Частиною 1 статті 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

В силу вимог ч.1,13 ст.141 ЦПК України в разі задоволення апеляційної скарги особа, яка подала апеляційну скаргу, має право на компенсацію за рахунок позивача судових витрат у вигляді судового збору, понесених ним при подачі цієї скарги до суду апеляційної інстанції.

У зв`язку з тим, що позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено частково, то понесені ним судові витрати за розгляд справи в суді першої та апеляційної інстанцій слід стягнути з відповідача на його користь пропорційно до задоволених вимог.

Матеріалами справи підтверджується, що позивач просив стягнути на його користь кошти в сумі 202 076,96 грн. Постановою Вінницького апеляційного суду від 31 березня 2021 року позов задоволено на суму 187 054,17 грн, що становить 92% від заявленої суми позову.

За таких обставин відповідач повинен відшкодувати ОСОБА_2 92% судового збору, сплаченого останнім за подання позовної заяви та апеляційної скарги, що становить 6273,02 грн.

Разом з тим, колегія суддів вважає за необхідне перерозподілити судові витрати на професійну правничу допомогу.

За змістом ч. 4 ст. 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог ч. 4 ст. 137 ЦПК України суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 5 і ч. 6 ст. 137 ЦПК України).

Загальне правило розподілу судових витрат визначене в ч. 2 ст. 141 ЦПК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Таким чином, зважаючи на наведені положення законодавства, у разі недотримання вимог ч. 4 ст. 137 ЦПК України суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони.

З матеріалів справи вбачається, що представник позивача заявляла клопотання про залишення без задоволення заяви представника відповідача адвоката Мишковської Т.М. щодо відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, посилаючись на її необґрунтованість та недоведеність.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України», заява №19336/04).

У рішенні ЄСПЛ у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Таким чином, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що зазначена сума витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 12 000 гривень є неспівмірною з огляду на розумну необхідність витрат для цієї справи зважаючи на те, що справа є незначної складності, а тому вважає, що достатньою сумою судових витрат на правничу допомогу буде 6 000 грн.

Відтак, оскільки позов ОСОБА_2 задоволено частково, що у пропорційному співвідношенні складає 92 %, тому на підставі ч. 2 ст. 141 ЦПК України суд вважає за необхідне розрахувати витрати, понесені ОСОБА_1 на професійну правничу допомогу, які підлягають компенсуванню їй за рахунок позивача, у сумі, пропорційній до частини позовних вимог, у якій позивачу відмовлено, що становить 8 %.

Відповідно такі витрати на правничу допомогу будуть складати 480 грн. (6000 х 8 %) і саме ця сума підлягає стягненню з позивача на користь відповідача за надані послуги адвоката в суді першої та апеляційної інстанцій.

Зважаючи на зазначене, колегія суддів вважає, що у відповідності до вимог п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України у справі слід ухвалити додаткову постанову про розподіл судових витрат, якою частково задовольнити заяву представника ОСОБА_2 адвоката Якименко-Шевчук Ю.О.

На підставі викладеного та керуючись ст. 270 ЦПК України, суд,-

п о с т а н о в и в:

Заяву представника ОСОБА_2 адвоката Якименко-Шевчук Юлії Олексіївни про ухвалення апеляційним судом додаткової постанови задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 6273,02 грн судового збору за подання позовної заяви та апеляційної скарги пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 480 грн.

Додаткова постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня з дня складення повної додаткової постанови.

Повний текст додаткової постанови складено 07 квітня 2021 року.

Суддя-доповідач: В.П. Рибчинський

Судді: Л.О. Голота

Т.О. Денишенко