Справа № 336/2271/21
Провадження №2-з/336/13/2021
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2021 р. Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючої судді Савеленко О.А.

за участю секретаря судового засідання Невмиваки Н.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про забезпечення доказів до пред`явлення позову, заінтересовані особа ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,-

ВСТАНОВИВ:

29.03.2021 року ОСОБА_1 звернувся до Шевченківського районного суду м. Запоріжжя з заявою про забезпечення доказів до пред`явлення позову.

В обґрунтування заяви зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько - ОСОБА_4 . Після його смерті відкрилася спадщина на 1/2 частину будинку АДРЕСА_1 . Спадкоємцем першої черги після смерті батька є його син ОСОБА_1 . У встановлений законом строк завник звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, однак виявилося, що за життя його батько склав заповіт, яким все майно, яке буде належати йому на день його смерті заповідав ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які пропустили строк на прийняття спадщини. У зв`язку із чим вони звернулися до Шевченківського районного суду м. Запоріжжя (цивільна справа ЄУН З36/6000/19) із позовом до ОСОБА_1 , третя особа приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Нароха О. В, про продовження строку для прийняття спадщини.

Рішенням Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 27.01.2021 року у справі № 336/6000/19 дану заяву було задоволено і визначено позивачам додатковий строк, терміном два місяці з дня набрання рішенням законної сили, для подання заяви про прийняття спадщини.

Зазначив, що декілька останніх років до смерті батько поводився не дуже адекватно, після чергової сварки із заявником, він брав газету, шукав оголошення «догляд за людьми похилого віку за житло», домовлявся про догляд з такими людьми за оголошенням шляхом складання заповіту на їх ім`я цих людей. Тобто всі особи, з якими батько досягав домовленості, знали про існування заповіту. Після заповіту, який складений 07.02.2017 року на користь позивачів по даній справі, батько складав ще декілька заповітів, які згодом скасовував. Про всі такі заповіти він розповідав своєму сину. Вважає, що про заповіт, складений на користь ОСОБА_5 він просто забув. І зазначений заповіт був складений помилково, оскільки під ним батько мав на увазі договір довічного утримання. Однак на прохання осіб, які погоджувались його доглядати він складав саме заповіт. Крім того, той факт, що ОСОБА_5 надавали якусь допомогу батьку за життя підтвердив представник в судовому засіданні про розгляді справи ЄУН 336/6000/19.

Висновок про те, що батько міг забути про заповіт ґрунтується на тому, що батько за життя страждав на ряд захворювань. З його медичної картки вбачається, що він навіть сам просив направлення до ГПНД (копія виписки з медичної картки надається). Також із запису від 04.05.2016 року в його медичній картці вбачається, що батько звертався за медичною допомогою до невролога із скаргами на порушення п`яті. Крім того батько згадував про те, що проживає із дочкою, хоча в нього ніколи не було дочки. Тобто неадекватна поведінка, страннощі у сприйнятті оточення можуть бути наслідком психічного захворювання. Крім того, за життя батько скаржився на провали в пам`яті, він міг не пам`ятати, що було декілька днів або тижнів тому, ще й зловживав спиртними напоями. Батько останні два роки до смерті часто звертався до лікарів, Однак заявнику не відомо про те чи перебував батько на лікуванні в психоневрологічному диспансері, чи було йому встановлено якийсь діагноз, у зв`язку із яким він перебував на обліку.

Через свого представника ОСОБА_1 намагався отримати зазначену інформацію, однак листом № 660 від 02.03.2021р. Комунальне некомерційне підприємство «Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги» Запорізької обласної ради повідомив про те, що надати таку інформацію має право тільки для провадження досудового розслідування або судового розгляду за письмовим запитом суду.

Медична довідка йому необхідна для подачі позовної заяви про визнання заповіту недійним, яку заявник самостійно отримати не може.

Згідно ч.ч. 1.2 ст. 116 ЦПК України суд за заявою учасника справи або особи, яка може набути статусу позивача, має забезпечити докази, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим Способами забезпечення судом доказів є допит свідків, призначення експертизи, витребування та (або) огляд доказів, у тому числі за їх місцезнаходженням, заборона вчиняти певні дії щодо доказів та зобов`язання вчинити певні дії щодо доказів. У необхідних випадках судом можуть бути застосовані інші способи забезпечення доказів, визначені судом.

Згідно ч.ч.1-3 ст. 118 ЦПК України заява про забезпечення доказів розглядається у судовому засіданні в загальному порядку, передбаченому цим Кодексом, з особливостями встановленими цією статтею.

Заява розглядається не пізніше п`яти днів з дня її надходження до суду.

Заявник та інші особи, які можуть отримати статус учасників справи, повідомляються про дату, час і місце судового засідання, проте їх неявка не перешкоджає розгляду поданої заяви.

Дослідивши матеріали справи, заяву, надавши оцінку доказам, суд приходить до висновку, що заява ОСОБА_1 підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.116-118, 258, 260, 353 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Задовольнити заяву ОСОБА_1 про забезпечення доказів до пред`явлення позову.

Витребувати із Комунального некомерційного підприємства «Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги» Запорізької обласної ради (69600, м.Запоріжжя, Оріхівське шосе, 10-а) інформацію про те чи перебував на обліку в «Обласній клінічній психіатричній лікарні» або в «Запорізькому міському психоневрологічному клінічному диспансері» в період з травня 2016 року по лютий 2019 року ОСОБА_4 , що мешкав за адресою: АДРЕСА_2 . та який йому було встановлено діагноз.

Встановити строк подачі доказів - протягом п`яти днів з дня отримання копії даної ухвали.

Особи, які не мають можливості подати доказ, який витребує суд, або не мають можливості подати такий доказ у встановлені строки, зобов`язані повідомити про це суд із зазначенням причин протягом п`яти днів з дня вручення ухвали.

Роз`яснити заявникові, що згідно із ч. 5 ст. 116 ЦПК України, у разі подання заяви про забезпечення доказів до подання позовної заяви заявник повинен подати позовну заяву протягом десяти днів з дня постановлення ухвали про забезпечення доказів. У разі неподання позовної заяви у зазначений строк, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження суд скасовує ухвалу про вжиття заходів забезпечення доказів не пізніше наступного дня після закінчення такого строку або постановлення судом ухвали про повернення позовної заяви чи відмови у відкритті провадження.

Якщо ухвала про забезпечення доказів на момент її скасування була виконана повністю або частково - отримані судом докази (показання свідків, висновки експертів тощо) не можуть бути використані в іншій справі

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Оскарження ухвали про забезпечення доказів не зупиняє її виконання.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислення з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Суддя: О.А. Савеленко