Справа № 357/3321/21
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 серпня 2021 року суддя Білоцерківський міськрайонний суд Київської області Бондаренко О. В. розглянувши заяву ОСОБА_1 , про скасування судового наказу у справі №357/3321/21 за заявою ОСОБА_2 , про видачу судового наказу простягнення з ОСОБА_1 аліментів на утримання дитини,-

В С Т А Н О В И В:

09.08.2021 року заявник ОСОБА_1 звернувся до суду з даною заявою, мотивуючи тим, що 03.08.2021 року йому зателефонувала державний виконавець та повідомила про наявність судового наказу про стягнення з нього аліментів, 03.08.2021 року, він через свого представника, ознайомився з матеріалами справи та отримав копію судового наказу про стягнення з нього на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Відповідний судовий наказ він не отримував та не знав про його існування, що підтверджується зворотним повідомленням разом із конвертом з судовим наказом, який йому не був вручений (а.с. 27), так як його і не сповіщали про його наявність. Вимоги зазначені в судовому наказі вважає незаконними.13.05.2021 року видано судовий наказ та 18.05.2021 року він був направлений за приписами п.1 ст. 169 ЦГІК України, «після видачі судового наказу суд не пізніше наступного дня надсилає його боржникові».У відповідності ч.1 ст. 170 ЦПК України встановлений строк на оскарження, що не може перевищувати 15 днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до нього документів. Стягувач зазначає, що він працює і отримує дохід, про все це не відповідає дійсності, так як офіційно він не працює, час від часу перебивається непостійними заробітками, має вади здоров`я (цукровий діабет середнього ступеню тяжкості, що погребує постійного лікування) , які потребують певних умов праці, також на його утриманні знаходиться його батько, який має тяжку хворобу (рак правої легені), також наданий час стоїть спірне питання, щодо місця проживання їхньої спільної дитини. Під час ухвалення рішення судом не розглядалося та не могло розглядатися питання про матеріальний стан платника аліментів та стягувача, яка є приватним підприємцем та має регулярний високий достаток. Стягувачу достеменно відомо, що на його утриманні, ще перебуває неповнолітній син - ОСОБА_3 , який мешкав разом із ними. У зв`язку з цим, просив скасувати судовий наказ по справі №357/3321/21 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку /доходу/, але не менше 50 % прожиткового мінімуму та небільше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 26.03.2021 року до досягнення дитиною повноліття.

Суд, при вирішенні заяви виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 160 ЦПК України наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 167 ЦПК України розгляд заяви проводиться без судового засідання і повідомлення заявника і боржника та під час розгляду вимог у порядку наказного провадження та видачі судового наказу суд не розглядає обґрунтованість заявлених стягувачем вимог по суті.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

Як вбачається з матеріалів справи, 13.05.2021 року Білоцерківським міськрайонним судом, на підставі заяви стягувача ОСОБА_2 було видано судовий наказ про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку /доходу/, але не менше 50 % прожиткового мінімуму та небільше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 26.03.2021 року до досягнення дитиною повноліття ( а.с. 1-4, 25).

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 170 ЦПК України боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав, крім випадків видачі судового наказу відповідно до пунктів 4, 5 частини першої статті 161 цього Кодексу.

Згідно з ч. 7 ст. 170 ЦПК України у разі видачі судового наказу відповідно до пункту 4 частини першої статті 161 цього Кодексу боржник має право звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів,

Згідно з ч. 8 ст. 170 ЦПК України у разі видачі судового наказу відповідно до пунктів 4 і 5 частини першої статті 161 цього Кодексу, судовий наказ може бути переглянуто за нововиявленими обставинами у порядку, встановленому главою 3 розділу V цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 172 ЦПК України у разі ненадходження до суду заяви від боржника про скасування судового наказу протягом п`яти днів після закінчення строку на її подання судовий наказ набирає законної сили, крім випадків видачі судового наказу відповідно до пунктів 4 і 5 частини першої статті 161 цього Кодексу, коли судовий наказ набирає законної сили у день його видачі.

Отже, дослідивши матеріали справи та матеріали додані до заяви, суд прийшов до висновку про відмову у задоволення заяви ОСОБА_1 , про скасування судового наказу у справі №357/3321/21 за заявою ОСОБА_2 видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на утримання дитини, оскільки зазначений наказ набирає законної сили у день його видачі, тобто 13.05.2021 року та скасуванню в судовому порядку не підлягає.

Керуючись ст. 160-172 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні заяви ОСОБА_1 , про скасування судового наказу у справі №357/3321/21 за заявою ОСОБА_2 видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на утримання дитини, відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СуддяО. В. Бондаренко