Постанова

Іменем України

08 квітня 2021 року

м. Київ

справа № 824/141/2020

провадження № 61-18453ав20

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:

Ткачука О. С. (суддя-доповідач), Калараша А. А., Петрова Є. В.,

секретар судового засідання - Войтович С. М.,

за участі представника заявника - адвоката Нікітюка Є. О.,

за участі представника боржника - адвоката Джим О. В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «ДВ Нафтогазовидобувна компанія» на ухвалу Київського апеляційного суду від 02 листопада 2020 року у складі судді Таргоній Д. О., у справі за заявою «I-COAL Sp z o.o.» про визнання та надання дозволу на виконання рішення міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 07 серпня 2020 року у справі № 6/2020 за позовом «I-COAL Sp z o.o.» до товариства з обмеженою відповідальністю «ДВ Нафтогазовидобувна компанія» про стягнення коштів,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст вимог заяви і її обґрунтування

У серпні 2020 року «I-COAL Sp z o.o.» звернулося до суду із заявою про визнання та надання дозволу на виконання рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 07 серпня 2020 року у справі № 6/2020 за позовом «I-COAL Sp z o.o.» до Товариства з обмеженою відповідальністю «ДВ Нафтогазовидобувна компанія» (далі - ТОВ «ДВ Нафтогазовидобувна компанія») про стягнення заборгованості у розмірі 1 173 082,95 доларів США, пені у розмірі 58 654,15 доларів США, 3% річних у розмірі 23 621,84 доларів США, а також витрат зі сплати арбітражного збору у розмірі 17 181,44 доларів США.

Заяву мотивовано тим, що 25 липня 2017 року між сторонами було укладено Контракт № 2-IC/DC (далі - Контракт), згідно з яким «I-COAL Sp z o.o.» мав поставити вугілля, ТОВ «ДВ Нафтогазовидобувна компанія» зобов`язалось прийняти та оплатити товар у кількості згідно з додатками до контракту.

З 10 по 24 травня 2019 року «I-COAL Sp z o.o.» поставило вугілля на загальну суму 1 173 082,95 доларів США, проте ТОВ «ДВ Нафтогазовидобувна компанія» у порушення умов контракту не сплатило його вартість.

Рішенням Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 07 серпня 2020 року було стягнуто з ТОВ «ДВ Нафтогазовидобувна компанія» на користь «I-COAL Sp z o.o.» заборгованості у розмірі 573 082,95 доларів США, пені у розмірі 29 327,08 доларів США, 3% річних у розмірі 23 621,84 доларів США, а також витрат зі сплати арбітражного збору у розмірі 17 181,44 доларів США. В іншій частині позову відмовлено.

Посилаючись на те, що ТОВ «ДВ Нафтогазовидобувна компанія» добровільно не виконує рішення міжнародного комерційного арбітражу, заявник просив видати виконавчий лист на примусове виконання рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України у справі № 6/2020 від 07 серпня 2020 року.

В ході розгляду справи, 27 жовтня 2020 року, ТОВ «ДВ Нафтогазовидобувна компанія» звернулося до суду із заявою про відстрочення виконання рішення, обґрунтовуючи необхідність відстрочення своїм скрутним фінансовим станом.

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції і мотиви його прийняття

Ухвалою Київського апеляційного суду від 02 листопада 2020 року заяву «I-COAL Sp z o.o.» про визнання та надання дозволу на виконання рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 07 серпня 2020 року задоволено.

Визнано і надано дозвіл на виконання рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 07 серпня 2020 року у справі № 6/2020, відповідно до якого стягнуто з ТОВ «ДВ Нафтогазовидобувна компанія» на користь «I-COAL Sp z o.o.» про стягнення заборгованості у розмірі 573 082,95 доларів США, пені у розмірі 29 327,08 доларів США, 3% річних у розмірі 23 621,84 доларів США, а також витрат зі сплати арбітражного збору у розмірі 17 181,44 доларів США та судовий збір у розмірі 1 051 грн.

У задоволенні заяви ТОВ «ДВ Нафтогазовидобувна компанія» про відстрочення виконання рішення відмовлено.

Судове рішення Київського апеляційного суду мотивовано тим, що Міжнародний комерційний арбітражний суд при Торгово-промисловій палаті України розглянув спір з дотриманням встановленого регламенту та вимог закону, зокрема, арбітражна угода не визнана недійсною, боржника було належним чином повідомлено про призначення арбітра та про арбітражний розгляд, рішення не суперечить арбітражній угоді, склад міжнародного комерційного арбітражу та арбітражна процедура відповідали угоді між сторонами. Судом не визнано, що спір, з огляду на його предмет, не може бути переданий на вирішення міжнародного комерційного арбітражу, або виконання цього рішення порушує публічний порядок України.

Відмовляючи у задоволенні заяви ТОВ «ДВ Нафтогазовидобувна компанія» про відстрочення виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу, суд виходив із того, що вирішення питання відстрочки та розстрочки виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу не входить до повноважень суду, визначених главою 3 розділу ІХ ЦПК України.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала

11 грудня 2020 року ТОВ «ДВ Нафтогазовидобувна компанія» звернулося до Верховного Суду із апеляційною скаргою, в якій просило скасувати ухвалу Київського апеляційного суду від 02 листопада 2020 року та ухвалити нове рішення.

Апеляційна скарга мотивована тим, що нормами процесуального законодавства суду надано право відстрочувати чи розстрочувати виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу, проте Київський апеляційний суд цього не врахував і, на думку заявника, безпідставно відмовив у задоволенні його клопотання про відстрочення виконання рішення. Крім того, ТОВ «ДВ Нафтогазовидобувна компанія» посилалося на те, що суддею Київського апеляційного суду порушено процедуру підготовки справи до судового розгляду, на підставі чого йому було заявлено відвід, який, на думку скаржника, безпідставно відхилений.

Позиція інших учасників справи

У січні 2021 року до Верховного Суду від «I-COAL Sp z o.o.» надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому останній послався на законність і обгрутованість судового рішення Київського апеляційного суду, а також на безпідставність заявлених боржником вимог про відстрочення виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу. Враховуючи викладене, «I-COAL Sp z o.o.» просить залишити ухвалу Київського апеляційного суду від 02 листопада 2020 року, а апеляційну скаргу ТОВ «ДВ Нафтогазовидобувна компанія» - без задоволення.

Провадження у суді апеляційної інстанції

Відповідно до частини третьої статті 23 ЦПК Українисправи щодо визнання та надання дозволу на виконання рішень міжнародного комерційного арбітражу, якщо його місце на території України, розглядаються апеляційними загальними судами за місцезнаходженням арбітражу.

У частині другій статті 24, частині другій статті 351 ЦПК України встановлено, що Верховний Суд переглядає в апеляційному порядку судові рішення апеляційних судів, ухвалені ними як судами першої інстанції.

Ухвалою Верховного Суду від 16 грудня 2020 року відкрито апеляційне провадження у справі.

Ухвалою Верховного Суду від 27 січня 2021 року справу призначено до судового розгляду.

Позиція суду апеляційної інстанції, застосовані норми права та мотиви, з яких виходить суд при прийнятті постанови

Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) у відзиві на неї (стаття 367 ЦПК України).

Заслухавши доповідь судді-доповідача і пояснення представників стягувача та боржника, дослідивши матеріали справи і перевіривши доводи апеляційної скарги, суд дійшов таких висновків.

ТОВ «ДВ Нафтогазовидобувна компанія» звернулося до Київського апеляційного суду із заявою про відстрочення виконання рішення міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 07 серпня 2020 року у справі № 6/2020.

В судовому засіданні 08 квітня 2021 року представник ТОВ «ДВ Нафтогазовидобувна компанія» пояснила, що товариство визнає законність і обґрунтованість рішення міжнародного комерційного арбітражу, проте просить відстрочити виконання рішення.

Відповідно до частини першої статті 435 ЦПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення.

Згідно з частиною другою статті 10 ЦПК України суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою.

При застосуванні правил ЦПК України щодо можливості за певних умов відстрочити чи розстрочити виконання рішення необхідно враховувати положення Конвенції Організації Об`єднаних Націй 1980 року про договори міжнародної купівлі-продажу товарів (до якої Україна приєдналася 23 серпня 1989 року, а Польща - 19 травня 1995 року) у випадках, коли про це порушувалось клопотання комерційним підприємством держави-учасниці зазначеної Конвенції.

Згідно з пунктом 3 статті 61 цієї Конвенції жодне відстрочення не може бути надано покупцеві судом або арбітражем, якщо продавець вдається до якого-небудь засобу правового захисту від порушення договору.

Враховуючи наведене та те, що у даному випадку продавець вдався до правового захисту від порушення договору, вимога покупця про відстрочення виконання рішення не може бути задоволена, оскільки це суперечить наведеній вище Конвенції.

Щодо доводів ТОВ «ДВ Нафтогазовидобувна компанія» про порушення суддею Київського апеляційного суду норм процесуального права, які стали підставою для подання заяви про відвід судді, слід відзначити наступне.

Подаючи заяву про відвід судді, ТОВ «ДВ Нафтогазовидобувна компанія» посилалось на те, що не отримало ухвали Київського апеляційного суду від 27 серпня 2020 року про відкриття провадження у справі і це викликало у нього сумніви щодо неупередженості та безсторонності судді.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 19 жовтня 2020 року заяву ТОВ «ДВ Нафтогазовидобувна компанія» про відвід судді було розглянуто та відмовлено у її задоволенні.

Колегія суддів, перевіривши доводи заявника та мотиви вказаної ухвали, дійшла висновку, що передбачених ЦПК України підстав для відводу судді не було. Відтак, доводи апеляційної скарги про необхідність скасування рішення суду першої інстанції з цих підстав відхиляються колегією суддів.

ТОВ «ДВ Нафтогазовидобувна компанія» у своїй апеляційній скарзі не посилалося на порушення або неправильне вирішення Київським апеляційним судом заяви про визнання та надання дозволу на виконання рішення міжнародного комерційного арбітражного суду по суті. Таким чином заявник не оскаржує правильність застосування Київським апеляційним судом статей 478, 479 ЦПК України та статті 36 Закону України «Про міжнародний комерційний арбітраж».

У той же час, ТОВ «ДВ Нафтогазовидобувна компанія» звернуло увагу на те, що Київським апеляційним судом було зроблено висновок про можливість вирішення питання відстрочки чи розстрочення рішення міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України саме цим арбітражем. Така позиція Київського апеляційного суду не вплинула на правильність рішення щодо відмови у задоволенні відповідної заяви.

Враховуючи наведене та зважаючи на доводи апеляційної скарги, встановивши відсутність підстав для скасування судового рішення, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу залишити без змін.

Керуючись статтями 24, 351, 367, 368, 369, 374, 375, 381-384, ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «ДВ Нафтогазовидобувна компанія» залишити без задоволення.

Ухвалу Київського апеляційного суду від 02 листопада 2020 року залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: О. С. Ткачук

А. А. Калараш

Є. В. Петров