Справа № 204/6990/18
Провадження № 2/204/29/21 р.
КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 січня 2021 року Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючої судді Самсонової В.В.

за участю секретаря Зайченко О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі справу за позовом ОСОБА_1 до територіальної громади в особі Дніпровської міської ради, ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: Третя дніпровська державна нотаріальна контора, про встановлення факту родинних відносин, факту прийняття спадщини та визнання права власності в порядку спадкування за законом,-

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2018 року позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив встановити факт родинних відносин, а саме те, що ОСОБА_1 є двоюрідним племінником ОСОБА_3 ; встановити факт прийняття ОСОБА_3 спадщини після матері, ОСОБА_4 ; визнати за ОСОБА_1 право власності на ј частку житлового будинку з господарськими спорудами та будівлями, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 у порядку спадкування за законом після ОСОБА_3 . В обґрунтування своїх позовних вимог вказав на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла двоюрідна тітка позивача ОСОБА_3 . У визначений законом строк ОСОБА_1 звернувся з заявою про прийняття спадщини, яка була залучена до спадкової справи № 183/2014, заведеної Третьою дніпровською державною нотаріальною конторою, після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 . Окрім позивача з заявою про прийняття спадщини після ОСОБА_3 звернувся ОСОБА_5 , як спадкоємець четвертої черги спадкування. Рішенням Апеляційного суду Дніпропетровської області від 03 березня 2016 року рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 28 жовтня 2015 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_5 до ОСОБА_1 про встановлення факту та визнання спадкоємцем відмовлено. Таким чином єдиним спадкоємцем ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 є позивач ОСОБА_1 . Постановою від 10 жовтня 2017 року державний нотаріус 3 ДДНК Крупська Л.В. відмовила позивачеві у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на ј частину домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 . ІНФОРМАЦІЯ_2 помер батько ОСОБА_1 - ОСОБА_6 , який був двоюрідним братом ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 . Той факт, що померла ОСОБА_3 фактично прийняла спадщину після смерті матері ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 підтверджується, тим що вони проживали за однією адресою: АДРЕСА_1 . Ступінь споріднення визначається за числом народження, що віддалюють родича від спадкодавця. Народження самого спадкодавця не входить до цього числа. Позивач ОСОБА_1 є родичом померлої ОСОБА_3 четвертого ступеня спорідненості.

Позивач в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Раніше його представник ОСОБА_7 надала виступ в дебатах, в якому просила позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Представник територіальної громади в особі Дніпровської міської ради в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив.

Відповідачка ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, про час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином, раніше її представник ОСОБА_8 надав заяву, в якій просив позовні вимоги позивача задовольнити частково, а саме визнати за ним право власності лише на 1/8 частину спадкового майна, а розгляд справи провести без його участі. Сама ОСОБА_2 також надала заяву, в якій вказала, що підтримує заяву її представника про часткове задоволення позову, а розгляд справи просила провести без її участі.

Представник Третьої дніпровської державної нотаріальної контори в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, суд розглядає справу, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню по наступним підставам.

В судовому засіданні встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть Серії НОМЕР_1 , виданим 07 жовтня 2013 року відділом державної реєстрації смерті реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції (Т-1, а.с. 8).

Рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 28 жовтня 2015 року позовну заяву ОСОБА_5 задоволено та встановлено факт проживання з ОСОБА_3 , померлою ІНФОРМАЦІЯ_4 , однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини, а саме з 2008 року до ІНФОРМАЦІЯ_4 (Т-1, а.с. 24-29).

Втім, рішенням Апеляційного суду Дніпропетровської області від 03 березня 2016 року вищевказане рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська скасоване (Т-1, а.с. 30-32). Рішення Апеляційного суду Дніпропетровської області від 03 березня 2016 року залишено в силі ухвалою Вищого спеціалізованого суду України від 21 червня 2017 року (Т-1, а.с. 33-36).

Відповідно до постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії державного нотаріуса Третьої дніпровської державної нотаріальної контори Крупської Л.В. від 10 жовтня 2017 року, 19 березня 2014 року за заявою про прийняття спадщини ОСОБА_5 було заведено спадкову справу № 183/2014 на майно померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 06 жовтня 2017 року до спадкової справи № 183/2014 долучено заяву № 1622 про прийняття спадщини за законом двоюрідного племінника померлої ОСОБА_3 , ОСОБА_6 вищевказаною постановою позивачеві було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на ј домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 (Т-1, а.с. 17).

З урахуванням зазначених обставин, заявник просив встановити факт родинних відносин, а саме, що ОСОБА_1 є двоюрідним племінником ОСОБА_3 , а також встановити факт прийняття ОСОБА_3 спадщини після матері, ОСОБА_4 .

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 2 ст. 78 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

В судовому засіданні встановлено, що відповідно до архівної довідки, виданої Державним архівом Смоленської області, Російської Федерації від 20.02.2014 року № 1310 в документах Смоленської духовної консисторії в метричній книзі записів народжених у 1899 році та хрещених в церкві села Харинове Рославльського уїзду зареєстроване народження «Евдокии», в графі «місяць та день народження» зазначено мовою оригіналу «6 августа, крещена 6 августа по старому стилю, номер записи - 14». В графі «батьки» мовою оригіналу записано «отец - села Хариново дворянин ОСОБА_9 , мать - ОСОБА_10 » (Т-1, а.с. 11).

Відповідно до архівної довідки, виданої Державним архівом Смоленської області, Російської Федерації від 25.12.2013 року № 9923 в документах Смоленської духовної консисторії в метричній книзі записів народжених у 1907 році та хрещених в церкві села Харинове Рославльського уїзду ареєстроване народження « ОСОБА_11 », в графі «місяць та день народження» зазначено мовою оригіналу «И августа, крещена 15 августа по старому стилю, номер записи - 27». В графі «батьки» мовою оригіналу записано «отец - села Хариново дворянини ОСОБА_9 , мать - ОСОБА_10 » (Т-1, а.с. 12).

Відповідно до архівної довідки Державного архіву Дніпропетровської області від 22.01.14 року № К-441-13 у книзі записів актів цивільного стану відділу ЗАЦС №2 м. Дніпропетровська є актовий запис № 38 від 23 січня 1925 року про реєстрацію шлюбу. Відомості про молодого - « ОСОБА_12 , 1895 року народження росіянин. Відомості про молоду - « ОСОБА_13 » 21 рік ОСОБА_14 . Прізвище обох після одруження « ОСОБА_15 » (Т-1, а.с. 13).

Відповідно до архівної довідки Державного архіву Дніпропетровської області від 23.01.14 року № К-442-13 у книзі реєстрації актів цивільного стану відділу РАЦС Чечелівського району м. Катеринослава є актовий запис № 1009 від 29 серпня 1925 року про народження ІНФОРМАЦІЯ_5 дитини чоловічої статі, прізвище ім`я, по батькові « ОСОБА_6 ». Батько « ОСОБА_12 », 28 років, росіянин. Мати « ОСОБА_16 », 21 рік, росіянка (Т-1, а.с. 14).

Відповідно до свідоцтва до народження, ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_6 . Батько - « ОСОБА_17 », руський. Мати - « ОСОБА_18 », актовий запис про народження №31, українка (Т-1, а.с. 10).

Відповідно до довідки Державного архіву Дніпропетровської області від 21.01.2014 року № К-439-2013, актового запису про шлюб ОСОБА_19 та ОСОБА_20 немає (Т-1, а.с. 16).

Відповідно до архівної довідки Державного архіву Дніпропетровської області від 23.01.14 року № К-440-13 у книзі реєстрації актів цивільного стану по Кодацькій сільраді Чечелівського району м. Катеринослава є актовий запис № 342 від 25 квітня 1934 року про народження ІНФОРМАЦІЯ_7 дитини жіночої статі, прізвище ім`я, по батькові « ОСОБА_3 ». Батько « ОСОБА_21 », 33 роки, росіянин. Мати « ОСОБА_4 », 25 років, росіянка (а.с. 15).

Відповідно до запису про шлюб № 2548 18 листопада 1927 року ОСОБА_21 та ОСОБА_20 уклали шлюб. Прізвище після укладення шлюбу « ОСОБА_22 » (Т-1, а.с. 182).

Також в судовому засіданні було оглянуто матеріали спадкової справи № 183/2014.

Крім того, факт споріднення між вищевказаними особами підтвердили допитані в судовому засіданні свідки - ОСОБА_23 і ОСОБА_24 , які є сестрами позивача.

За таких обставин, з урахуванням вищевказаних обставин, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в сукупності, суд вважає можливим встановити факт родинних відносин між ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_8 ) та ОСОБА_3 (померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ), який полягає в тому, що ОСОБА_1 є двоюрідним племінником ОСОБА_3 .

Відповідно до ч. 2 ст. 524 ЦК Української РСР (у редакції 1963 року), спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом.

Відповідно до ч. 1 ст. 529 ЦК Української РСР (у редакції 1963 року), при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті.

Згідно з ст. 548 ЦК Української РСР (у редакції 1963 року), для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

В судовому засіданні встановлено, що відповідно до довідки № 3977 від 26.01.2017 року голови квартального комітету № 2 ОСОБА_27 ОСОБА_3 з 08.04.1982 року по день смерті дійсно була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 і станом на 06.10.2013 року разом з нею ніхто не мешкав та ніхто не був зареєстрований (Т-1, а.с. 21).

Крім цього, факт реєстрації ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_2 також підтверджується довідкою з відділу адресно-довідкової роботи управління з питань громадянства, паспортизації та реєстрації від 02.11.2016 року № 3328/4 (Т-1, а.с. 22).

Відповідно до довідки Комунального підприємства «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації" від 21.04.2016 року № 5208, в інвентаризаційній справі за адресою: АДРЕСА_1 містяться відомості про право власності за гр. ОСОБА_4 - ј частини на підставі свідоцтва про право на спадщину від 01.04.1963 року, виданого Третьою Дніпропетровською державною нотаріальною конторою за реєстром № 2-929, зареєстроване в КП «ДМБТІ» ДОР та записано в реєстрову книгу № 89 за реєстровим № 85 (Т-1, а.с. 18), що також підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна (Т-1, а.с. 19-20).

В той же час, з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_4 також мала сина - ОСОБА_25 (Т-2, а.с. 73), який проживав разом з матір`ю, за адресою: АДРЕСА_1 , що також підтвердили допитані в судовому засіданні свідки. Таким чином, після смерті ОСОБА_4 спадщину прийняли її діти в рівних частинах - ОСОБА_3 та ОСОБА_25 .

За таких обставин, з урахуванням вищевказаних обставин, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в сукупності, суд вважає можливим встановити факт прийняття ОСОБА_3 , спадщини після матері, ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 у розмірі 1/8 домоволодіння, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

В судовому засіданні встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_9 помер ОСОБА_25 , що підтверджується свідоцтвом про смерть Серії НОМЕР_2 , виданим Чечелівським районним у місті Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області (Т-2, а.с. 75).

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть Серії НОМЕР_1 , виданим відділом державної реєстрації смерті реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції (Т-2, а.с. 130 (на звороті).

Після їх смерті відкрилася спадщина на належне їм майно, а саме: ј частину житлового будинку, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно з ч. 2 ст. 1220 ЦК України, часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до запису акту про встановлення батьківства № 20 від 05 травня 1978 року над ОСОБА_26 ІНФОРМАЦІЯ_10 було встановлено батьківство ОСОБА_25 (Т-2, а.с. 111).

Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Згідно з ч. 1 ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Частиною 1 ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно.

Як було вказано вище, позивачеві було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на ј домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 .

ОСОБА_2 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/8 домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 .

В судовому засіданні було оглянуто спадкову справу № 405/2001 після смерті ОСОБА_25 , з якої вбачається, що після його смерті з заявою про прийняття спадщини зверталася ОСОБА_2 , якій було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на 1/8 частину домоволодіння, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року за № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» - відповідно до ст. 67 Закону України "Про нотаріат" свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, в тому числі й у випадку визначення судом за позовом спадкоємця додаткового строку для прийняття спадщини. Без звернення спадкоємців до нотаріальної контори за одержанням свідоцтва про право на спадщину збільшується ймовірність порушення прав інших осіб, спадкоємців за заповітом, спадкоємців, які прийняли спадщину.

Оскільки нотаріусом було відмовлено позивачеві у видачі свідоцтва про право на спадщину, виник цивільно-правовий спір, який підлягає розглядові у позовному провадженні.

При цьому, судом встановлено, що позивач від спадщини не відмовлявся та у встановленому законом порядку прийняв спадщину після смерті своєї двоюрідної тітки, звернувшись до нотаріуса з відповідною заявою за місцем відкриття спадщини в межах встановленого законом строку для вчинення таких дій.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Суду як джерело права.

Відповідно до п.1 ст. 6 Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України № 475/97-ВР від 17.07.1997 року, яка, відповідно до ст. 9 Конституції України, є частиною національного законодавства України, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно зі ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод, зокрема ст. 1 Протоколу № 1 передбачає, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Проте попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.

За таких обставин, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд вважає можливим визнати за позивачем право власності в порядку спадкування за законом після смерті двоюрідної тітки ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 1/8 частину домоволодіння АДРЕСА_1 з господарськими спорудами та будівлями.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 524, 529, 548, 1963 ЦК Української РСР, ст.ст. 392, 1216, 1220, 1261, 1268, 1296, 1297 ЦК України, ст. ст. 12, 13, 76-82, 89, 229, 258-259, 263-265, 273, 352, 354-355 ЦПК України, Законом України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до територіальної громади в особі Дніпровської міської ради, ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: Третя дніпровська державна нотаріальна контора, про встановлення факту родинних відносин, факту прийняття спадщини та визнання права власності в порядку спадкування за законом - задовольнити частково.

Встановити факт родинних відносин між ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_8 ) та ОСОБА_3 (померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ), який полягає в тому, що ОСОБА_1 є двоюрідним племінником ОСОБА_3 .

Встановити факт прийняття ОСОБА_3 , спадщини після матері, ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 у розмірі 1/8 домоволодіння, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Визнати за позивачем право власності в порядку спадкування за законом після смерті двоюрідної тітки ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 1/8 частину домоволодіння АДРЕСА_1 з господарськими спорудами та будівлями.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України, суд вважає необхідним зазначити у резолютивній частині рішення наступні дані:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , проживає за адресою: АДРЕСА_3 .

Територіальна громада в особі Дніпровської міської ради, ідентифікаційний код в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 26510514, місцезнаходження: 49000, м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, буд. 75.

Третя дніпровська державна нотаріальна контора, ідентифікаційний код в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 02890950, місцезнаходження: 49000, м. Дніпро, вул. Робоча, буд. 22-А.

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 , останнє відоме місце реєстрації: АДРЕСА_4 .

Суддя В.В. Самсонова