Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02.08.2021 Справа №595/1786/20

місто Тернопіль Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Герчаківської О. Я.,

за участю секретаря судового засідання Киреньки Г. Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання шлюбу недійсним,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулась в суд із позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання шлюбу недійсним. В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначила, що 19 грудня 2001 року вона уклала шлюб з ОСОБА_2 , який вони зареєстрували у відділі реєстрації актів цивільного стану Бучацького районного управління юстиції Тернопільської області, актовий запис № 107. 12 квітня 2006 року подружжя розірвало шлюб, вказаний факт зареєстровано у відділі реєстрації актів цивільного стану Бучацького районного управління юстиції Тернопільської області, актовий запис №44. Під час розгляду цивільної справи за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна та встановлення факту проживання чоловіка та жінки однією сім`єю, яка розглядається Бучацьким районним судом позивачка дізналась, що її колишній чоловік ОСОБА_2 під час шлюбу із позивачкою зареєстрував шлюб із ОСОБА_3 , про що зроблено актовий запис відділом РАЦСу Монастириського районного управління юстиції в Тернопільській області 30 вересня 2003 року, актовий запис № 50. 17 липня 2020 року ОСОБА_1 звернулась із заявою до Монастириського районного відділу ДРАЦСу ПівденноЗахідного міжрегіонального управління МЮ (м. ІваноФранківськ), у якій просила анулювати актовий запис № 50 від 30 вересня 2003 року про шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , зареєстрований відділом РАЦСу Монастириського районного управління юстиції в Тернопільській області. Згідно відповіді Монастириського районного відділу ДРАЦСу ПівденноЗахідного міжрегіонального управління МЮ (м. ІваноФранківськ) від 06 серпня 2020 року, зазначено, що оскільки ОСОБА_1 була заінтересованою особою, яка мала право на подачу відповідної заяви про анулювання актового запису до 12 квітня 2006 року (дата розірвання нею шлюбу з відповідачем), на даний час відсутні підстави для анулювання вказаного запису після 12 квітня 2006 року. Після розірвання шлюбу 12 квітня 2006 року ОСОБА_1 проживала із ОСОБА_2 однією сім`єю до повторного укладення шлюбу 27 червня 2017 року та по березень 2018 року. За час проживання однією сім`єю сторонами було набуто майно. У зв`язку із тим, що відповідачі по справі зареєстрували шлюб під час шлюбу позивачки із ОСОБА_2 , остання не може реалізувати своє право на визнання за нею права на майно, набуте ними за час спільного проживання, оскільки положення глави 8 СК України не поширюється на майно жінки та чоловіка, які перебувають у будьякому іншому шлюбі. Шлюбом, укладеним між відповідачами порушується право позивачки на визнання за нею права на майно, яке вони набули із ОСОБА_2 за період з дати розірвання шлюбу до дати укладення повторного шлюбу. Якщо не визнати вказаний шлюб фіктивним, відповідачка ОСОБА_3 зможе претендувати на майно, яке позивачка набула за час спільного проживання із ОСОБА_2 .

Ухвалою судді Бучацького районного суду Тернопільської області від 15 січня 2021 року цивільну справу № 595/1786/20 передано на розгляд Тернопільському міськрайонному суду Тернопільської області, оскільки справа не підсудна Бучацькому районному суду Тернопільської області.

Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 12 лютого 2021 відкрито провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання шлюбу недійсним. Постановлено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 02 червня 2021 закрито підготовче провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання шлюбу недійснимта призначено її до судового розгляду по суті.

Позивачка ОСОБА_1 не з`явилася в судове засідання. ЇЇ представник, адвокат Андрусенко І. Я. надіслав на електронну адресу суду заяву, у якій просив суд справу розглянути без його участі та без участі позивачки, щодо винесення заочного рішення не заперечив.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилися з невідомої на те суду причини, хоча про день та час судового засідання повідомлялися належним чином, відзиву не подали.

Суд вважає, що відповідачі про дату та час розгляду справи повідомлені належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомили, а тому відповідно до ст. 280 ЦПК України, справу слід вирішити на підставі наявних доказів та постановити заочне рішення.

У зв`язку з неявкою учасників справи, з підстав, передбачених ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Ознайомившись із позовною заявою, дослідивши та оцінивши письмові докази, суд встановив наступні обставини справи.

Як слідує із свідоцтва про одруження серії НОМЕР_1 , виданого 21 червня 2004 року відділом реєстрації актів цивільного стану Бучацького районного управління юстиції, ОСОБА_2 та ОСОБА_4 одружилися 19 грудня 2001 року. Прізвища після одруження: ОСОБА_5 , ОСОБА_5 .

Вказаний шлюб розірвано 12 квітня 2006 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Бучацького районного управління юстиції Тернопільської області України, актовий запис № 44, що стверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії НОМЕР_2 .

27 червня 2017 року ОСОБА_2 та ОСОБА_1 зареєстрували шлюб, актовий запис № 54, про що Бучацьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області видано свідоцтво про шлюб.

Згідно свідоцтва про одруження серії НОМЕР_3 , виданого 30 вересня 2003 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Монастирського районного управління юстиції Тернопільської області, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження: с. Бариш Бучацького району Тернопільської області, та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження: м. Кишинів, Республіка Молдова, одружились 30 вересня 2003 року, про що зроблений актовий запис № 50.

Листом Монастирського районного відділу Державної реєстрації актів цивільного стану ПівденноЗахідного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. ІваноФранківськ) № 574/21.10.107.5 від 06 серпня 2020 року, ОСОБА_1 повідомлено, що з копій документів, які вона надала (копії свідоцтва про шлюб 30 вересня 2003 року, копії свідоцтва про шлюб 19 грудня 2001 року, копії свідоцтва про розірвання шлюбу 12 квітня 2006 року), а також за даними Державного реєстру актів цивільного стану громадян вбачається, що 12 квітня 2006 року Бучацьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану ПівденноЗахідного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. ІваноФранківськ) за № 44 складено актовий запис про розірвання шлюбу між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , який укладений 19 грудня 2001 року у цьому ж відділі. Згідно ч. 5 статті 39 Сімейного кодексу України, якщо шлюб зареєстровано з особою, яка вже перебуває у шлюбі, то в разі припинення: попереднього шлюбу до анулювання актового запису щодо повторного шлюбу, повторний шлюб стає дійсним з моменту припинення попереднього шлюбу. На підставі наведеного шлюб, складений 30 вересня 2003 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану ПівденноЗахідного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. ІваноФранківськ) з 12 квітня 2006 року є дійсним. Відповідно до статті 24 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» та п. 4.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання затверджених наказом Міністерства юстиції 12 січня 2011 року № 96/5 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 року за № 55/18793 заява про анулювання актового запису цивільного стану за встановленою формою подається заінтересованою особою до відділу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем проживання або за місцем зберігання актового запису, який підлягає анулюванню при пред`явленні паспорта або паспортного документа. Заінтересованою особою, яка може подати заяву на анулювання актового запису ОСОБА_1 була до 12 квітня 2006 року поки не був припинений її шлюб з ОСОБА_2 .

Згідно відповіді Бучацького районного відділу Державної реєстрації актів цивільного стану № 1876/24.3.107.4 від 03 грудня 2020 року, наданої на запит адвокату Андрусенку І. Я., у Відділі наявний актовий запис про розірвання шлюбу № 44 від 12 квітня 2006 року, складений Бучацьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану ПівденноЗахідного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. ІваноФранківськ) стосовно гр. ОСОБА_2 та ОСОБА_1 . В даному актовому записі у графі №9. «Підстава реєстрації розірвання шлюбу» зазначено Рішення Бучацького районного суду від 06 травня 2004 року.

Згідно відповіді Монастирського районного відділу Державної реєстрації актів цивільного стану № 896/24.10.104.4 від 09 грудня 2020 року, відділом розглянуто запит адвоката Андрусенка І. Я. щодо отримання інформації та документів щодо ОСОБА_2 . Відділ не заперечує права адвоката на отримання інформації, тому просить надати підтверджуючі документи родинних відносин клієнтки адвоката з громадянами, вказаними в актовому записі про шлюб.

Із повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб № 1 від 05 травня 2021 року щодо ОСОБА_2 , 26 червня 1976 року вбачається, що 30 вересня 2003 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Монастирського районного управління юстиції Тернопільської області вчинено актовий запис № 50 про шлюб ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (у шлюбі не перебував) та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (у шлюбі не перебувала).

Листом № 595/661/18/114/2021 від 28 травня 2021 року Бучацький районний суд Тернопільської області на запит Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області повідомив, що в провадженні Бучацького районного суду перебуває справа № 595/661/18 за позовом ОСОБА_1 по ОСОБА_2 про поділ майна та встановлення факту проживання однією сім`єю без шлюбу з період з 12 квітня 2006 року по 27 червня 2017 року. Ухвалою судді від 17 лютого 2020 року позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 в частині позовних вимог щодо поділу майна залишено без розгляду, на підставі заяви представника позивача ОСОБА_6 . В частині позовних вимог про встановлення факту проживання однією сім`єю без шлюбу зупинено провадження, згідно ухвали судді від 05 березня 2021 року.

Відтак, до виниклих між сторонами правовідносин підлягають застосуванню наступні норми права.

Згідно з частиною першою статті 21 Сімейного кодексу України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану.

Статті 22, 24, 25, 26 Сімейного кодексу України визначають підстави недійсності шлюбу, до яких належить: порушення вимог шлюбного віку, добровільність шлюбу, одношлюбність та заборона на вступ до шлюбу осіб, які є родичами прямої лінії споріднення тощо.

Стаття 25 Сімейного кодексу України закріплює принцип одношлюбності, відповідно до положень якої жінка та чоловік можуть одночасно перебувати лише в одному шлюбі. Жінка та чоловік мають право на повторний шлюб лише після припинення попереднього шлюбу.

Відповідно до ст. 38 Сімейного кодексу України підставою недійсності шлюбу є порушення вимог, встановлених статтями 22, 2426 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 статті 39 Сімейного кодексу України недійсним є шлюб, зареєстрований з особою, яка одночасно перебуває в іншому зареєстрованому шлюбі.

При вирішенні справи про визнання шлюбу недійсним суд бере до уваги, наскільки цим шлюбом порушені права та інтереси особи, тривалість спільного проживання подружжя, характер їхніх взаємин, а також інші обставини, що мають істотне значення (частина друга статті 41 Сімейного кодексу України).

Відповідно до ч. 6 статті 39 Сімейного кодексу України актовий запис про шлюб анулюється незалежно від смерті осіб, з якими було зареєстровано шлюб (частини перша третя цієї статті), а також розірвання цього шлюбу.

Положеннями статті 42 Сімейного кодексу України передбачено, що право на звернення до суду з позовом про визнання шлюбу недійсним мають дружина або чоловік, інші особи, права яких порушені у зв`язку з реєстрацією цього шлюбу, батьки, опікун, піклувальник дитини, опікун недієздатної особи, прокурор, орган опіки та піклування, якщо захисту потребують права та інтереси дитини, особи, яка визнана недієздатною, або особи, дієздатність якої обмежена.

Відповідно до роз`яснень, які містяться у п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року за № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», згідно з Сімейним кодексом України шлюб може бути визнано недійсним за рішенням суду або за заявою заінтересованої особи до органу РАЦС; позасудовий порядок визнання шлюбу недійсним настає при вчиненні сторонами при укладенні шлюбу таких істотних порушень умов вступу в шлюб, в силу яких він вважається недійсним і без рішення суду (ст. 39 Сімейного кодексу України), зокрема у разі реєстрації шлюбу з особою, яка одночасно перебуває в іншому зареєстрованому шлюбі; між особами, які є родичами прямої лінії споріднення, а також між рідними братом і сестрою; особою, яка до того була визнана недієздатною. У вказаних випадках за заявою заінтересованої сторони орган РАЦС анулює актовий запис про шлюб. При розгляді судом справ про визнання шлюбу недійсним слід мати на увазі, що за наявності одних підстав суд зобов`язаний, а за наявності інших суд може визнати шлюб недійсним. За рішенням суду шлюб обов`язково визнається недійсним, якщо він був зареєстрований без вільної згоди жінки або чоловіка, а також у разі його фіктивності (ст.40 СК). Таким чином, вирішуючи справу, судам слід брати до уваги те, наскільки цим шлюбом порушено права та інтереси особи, тривалість спільного проживання подружжя, характер їх взаємин, а також інші обставини, що мають істотне значення. Наявність рішення суду про розірвання шлюбу не є перешкодою для визнання цього шлюбу недійсним.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 , перебуваючи у зареєстрованому 19 грудня 2001 році шлюбі із ОСОБА_1 уклав шлюб із ОСОБА_3 , який зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Монастириського районного управління юстиції в Тернопільській області, актовий запис № 50 від 30 вересня 2003 року. 12 квітня 2006 року Бучацьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану ПівденноЗахідного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. ІваноФранківськ) складено актовий запис про розірвання шлюбу № 44 стосовно ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , підставою вчинення якого було рішення Бучацького районного суду від 06 травня 2004 року.

Як стверджує позивачка, після розірвання шлюбу 12 квітня 2006 року ОСОБА_1 проживала із ОСОБА_2 однією сім`єю до повторного укладення шлюбу 27 червня 2017 року та по березень 2018 року, набули майно щодо якого між сторонами існує спір за період з дати розірвання шлюбу до дати укладення повторного шлюбу. Період на який покликається позивачка має значення для вирішення виниклого спору про майно, оскільки якщо шлюб зареєстрований з особою, яка вже перебуває у шлюбі, то у разі припинення попереднього шлюбу до анулювання актового запису щодо повторного шлюбу повторний шлюб стає дійсним з моменту припинення попереднього шлюбу.

Відтак, оскільки судом не здобуто доказів про те, що на час ухвалення судом рішення шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є розірваним, чим порушено принцип одношлюбності, а відповідачами твердження позивачки не спростовані, тому позов ОСОБА_1 підлягає до задоволення в повному обсязі.

Керуючись статтями 2, 4, 12, 13, 76-78, 206, 258-268, 273, 280-283, 352-355 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити.

Визнати недійсним шлюб, укладений між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження: с. Бариш Бучацького району Тернопільської області, та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження: м. Кишинів, Республіка Молдова, зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Монастириського районного управління юстиції в Тернопільській області, актовий запис № 50 від 30 вересня 2003 року.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 420,40 грн.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 420,40 грн.

Відповідачам направити копію заочного рішення суду.

Заочне рішення може бути переглянуто Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починається відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Апеляційна скарга на заочне рішення суду відповідачем подається протягом тридцяти днів з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення до Тернопільського апеляційного суду або через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Апеляційна скарга на рішення суду учасниками справи подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Тернопільського апеляційного суду або через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 Цивільного процесуального кодексу України.

Заочне рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційної скарги не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 ,РНОКПП: НОМЕР_4 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач 1: ОСОБА_2 ,паспорт серія НОМЕР_5 , адреса останнього відомого місця проживання: АДРЕСА_2 .

Відповідач 2: ОСОБА_3 ,адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_3 .

Повний текст рішення суду складено 09 серпня 2021 року.

Головуючий суддяО. Я. Герчаківська