Справа № 404/7964/19
Номер провадження 2-п/404/25/20
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 квітня 2021 року Кіровський районний суд м. Кіровограда

в складі :

головуючого судді Павелко І.Л.,

за участі секретаря Проскурні О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення, суд, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою, в якій просить скасувати заочне рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 27 січня 2021 року за позовом Товаривство з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором відповідно до якого з неї стягнута заборгованість за договором позики у розмірі 24 473 грн. , судовий збір в сумі 1921 грн. на користь позивача та поновити строк подачі заяви.

Заяву обґрунтовує тим, що частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визнав законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнути згоди.

Сторони є вільними в укладенні договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту вимог розумності та справедливості.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд стор погоджені ними, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 1054 ЦК України визначено, що за кредиті договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умови встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредитні кошти та сплатити проценти.

За змістом статей 11, 18 Закону України «Про захист прав споживачів» до договорів зі споживачами про надання споживчого кредиту застосовуються положення цього Закону про несправедливі умови в договорах, зокрема, про встановлення обов`язкових для споживача умов, з якими він не мав реальної можливості ознайомитися перед укладанням договору; надання продавцю (виконавцю, виробнику) права в односторонньому порядку змінювати умови договору на власний розсуд або на підставах, не зазначених у договорі; передбачення зміни в будь-яких витратах за договором, крім відсоткової ставки.

Продавець (виконавець, виробник) не повинен включати в договори зі споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача. Якщо положення договору визнано несправедливими, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінене або визнане недійсним. Положення, що було визнане недійсним, вважається таким з моменту укладення договору.

Згідно з абзацом другим частини четвертої статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» (у редакції, чинній на момент укладення спірного кредитного договору) споживач не зобов`язаний сплачувати кредитодавцеві будь-які збори, відсотки або інші вартісні елементи кредиту, що не були зазначені у договорі.

Відповідно до частин п`ятої, восьмої статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів (у редакції, чинній на момент укладення спірного договору) нечіткі або двозначні положення договорів зі споживачами тлумачаться на користь споживача. Якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінено або визнано недійсним.

Рішенням Конституційного Суду України від 10 листопада 2011 року № 15-рп/2011 у справі щодо офіційного тлумачення положень пунктів 22, 23 статті 1, статті 11, частини восьмої статті 18, частини третьої статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів» у взаємозв`язку з положеннями частини четвертої статті 42 Конституції України (справа про захист прав споживачів кредитних послуг) підтверджено, що положення пунктів 22, 23 статті 1, статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» з подальшими змінами у взаємозв`язку з положеннями частини четвертої статті 42 Конституції України треба розуміти так, що їх дія поширюється на правовідносини між кредитодавцем та позичальником (споживачем) за договором про надання споживчого кредиту, що виникають як під час укладення, так і виконання такого договору.

Згідно з частиною третьою статті 55 Закону України «Про банки і банківську діяльність» (у редакції, чинній на момент укладення спірного кредитного договору) банкам забороняється вимагати від клієнта придбання

будь-яких товарів чи послуг від банку або від спорідненої чи пов`язаної особи банку як обов`язкову умову надання банківських послуг.

Відповідно до пункту 3.6 Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту затверджених постановою правління Національного банку України від К травня 2007 року № 168 (у редакції, чинній на момент укладення спірного кредитного договору), банки не мають права встановлювати платежі, як споживач має сплатити на користь банку за дії, які банк здійснює на власну користь (ведення справи, договору, облік заборгованості споживача тощо) або за дії, які споживач здійснює на користь банку (прийняття платежу від споживача, тощо), або що їх вчиняє банк або споживач з меток встановлення, зміни або припинення правовідносин (укладення кредитной договору, внесення змін до нього, прийняття повідомлення споживача про відкликання згоди на кредитного договору тощо).

Отже, виходячи із принципів справедливості, добросовісності позичальника не може бути покладено обов`язок сплачувати платежі та послуги, які ним фактично не замовлялись і які банком факти надавались, а встановлення платежів за такі послуги було заборонено законом.

ОСОБА_1 та її адвокат в судове засідання надала заяву про розгляд заяви за її відсутності вимоги викладені в заяви підтримала.

Представник ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» в судове засідання не з`явився належним чином про час розгляду справи повідомлений, надав до суду заяву в якій просив розглядати справу за його відсутності, обставини викладені у відзиву на заяву про перегляд заочного рушення підтримав.

Судом встановлено, що заочним рішенням винесеним Кіровським районним судом м. Кіровограда від 27 січня 2021 року за позовом Товаривство з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором відповідно до якого з неї стягнута заборгованість за договором позики у розмірі 24 473 грн ., судовий збір в сумі 1921 грн. на користь позивача .

Заочне рішення суду від 27 січня 2021 року відповідач, отримала 30.09.2020 року та подала заяву про перегляд заочного рішення 06 жовтня 2020 року (а.с.54).

Так, відповідно до пунктів 1 - 4 частини 1 статті 280 ЦГЖ України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судовою засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин;

відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Відповідно до частини 1 статті 288 Цивільного процесуального кодексу України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Судом зазначено, що відповідачка не з`явилась, про час і місце розгляду справи належно повідомлена про що є її розпискка (а.с. 40 ),

Таким чином, вважаю, що вказану цивільну справу вирішено у відсутності відповідачки, яка належним чином була повідомлена, з урахувань всіх обставин та наданих доказів по справі.

За пунктом 5.1. Розділу 5 вказаних Правил, рішення про відмову в наданні позики приймається товариством на підставі наданої заявником в електронній формі заявки на отримання позики та додаткової інформації, наданої заявником.

Відповідно до вимог ст.27 ЦПК України, позови до фізичної особи пред`яв;ляються: в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або ж зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її перебування, якщо інше не передбачено законом.

Відповідно до кредитного договору № /Т/972136 від 18.06.2013, укладеного між Публічним Акціонерним Товаривством «АКТАБАНК» та ОСОБА_1 , місцем реєстрації відповідача є: АДРЕСА_1 . Вказана адреса місця реєстрації відповідача також підтверджується копією паспорт та довідкою з місця реєстрації (а.с.35).

Відповідачка належним чином повідомлялася про час розгляду справи , які було направлено ухвалу про відкриття провадження по справі та зазначено день час розгляду справи (а.с.36).

Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання, без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Крім того в заочному рішенні Кіровського районного суду м. Кіровограда від 27.01.2020 року по цивільній справі № 404/7964/19 зазначається, що відповідач, у судове засідання не з`явився, про час та дату судового засідання повідомлявся судом за місцем його реєстрації, а тому суд вважає, що відповідач належним чином повідомлений про день розгляду справи, причини неявки суду не повідомив, заяви про перенесення розгляду справи суду не надіслав, заяви про розгляд справи у його відсутність до суду не надходило.

Відповідно ч. 4 ст. 169 ЦПК України, якщо у суду не мас даних про причину неявки відповідача, сповіщеного належним чином, суд вважає можливим розітнути справу на підставі даних, які є в матеріалах справи та зі згоди позивача ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.

Отже, суд придержуючись норм цивільного та цивільного процесуального законодавства виніс законне та обґрунтоване заочне рішення на підставі наявних в справі доказів.

Сторона, яка приймає участь у судовому процеси зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Відповідно до ст, 638 ЦК України договір є укладеним, якщо схоронивналежнійформі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотнимиумовамидоговоруєумовипро предмет договору, умовив що визначені законом як істотні або є необхідними для

даного виду, а також усі ті умови, щодо яких: щ заявою хоча б однієї із сторінмаєбутидосягнуто згоди.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови» що визначені законом як істотні, або є необхідними для договорів даного виду.

Відповідно до положень ст.ст, 1048-1012,ст. 1054 ЦК України істотними умовами кредитного договору щодо яких сторони повинні дійти згоди в належній формі, виступають: мета, сума і строк кредиту, умови і порядок його видачі та погашення, види забезпечення зобов`язань позичальника, відсоткові ставки, порядок плати за кредит, порядок, зміни і припинення дії договору, відповідальність сторін за невиконання або неналежне виконання умов договору.

Згідно з приписами ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 202 ЦК України, правочнном є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

У відповідності до ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом: недійсним.

За змістом ч, 1 ст. 203 ЦК України, зміст правочиву не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

А частиною другою цієї статті передбачені загальні умови, додержання яких необхідно для чинності правочиву, в тому числі: особа яка вчинила правочин, повинна мати необхідних обсяг цивільної дієздатності, волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі, правочин має вчинятися у формі встановленій законом; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Відповідно до ст. ст. 215 - 235 ЦК України, особа, яка вважає, що її права, речові права порушені, має_право звернутися: до суду_з__ вимогами про визнання правочину недійсним, вказавши конкретну підставу для визнання його недійсним.

Відповідно до ч. 5 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів», в редакції Закону, що діяла на чає укладення договору, до договорів із споживачами про надання споживчого кредиту застосовуються положення

цього Закону про несправедливі умови в договорах, зокрема положення, згідно з якими встановлюються дискримінаційні стосовно споживача правила зміни відсоткової ставки.

За змістом наведеної правової норми тот. 1:8 Закову до договорів зі споживачами про надання споживчого кредиту застосовуються положення цього Закону про несправедливі умови в договорах, зокрема про встановлення обов`язкових для споживача умов, з якими він не мав реальної можливості ознайомитися перед укладенням договору; надання продавцю (виконавцю, виробнику) права в одностороньому порядку змінювати умови договору на власний розсуд або на підставах, не зазначених у договорі; передбачення зміни в будь-яких витратах за договором, крім відсоткової ставки. Продавеиь (виконавець, виробник) не повинен включати в договори зі споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача.

Отже, умови договору кваліфікуються як несправедливі, якщо вони, , порушують принцип добросовісності (п., 6 ч, 1 ст. 3, ч. 3 ст. 509 ЦК України) , призводять до істотного дибалансу договірних прав та обовязків сторін та завдають шкоди споживачеві.

Зі змісту кредитного договору № /Т/972136 від 18.06.2013 вбачається, що жодної з перелічених умов, які законом визнаються несправедливими, до договору внесено не було. Не містить він і будь-яких інших несправедливих умов.

Вказана в кредитному договорі № /Т/972136 від 18.06.2013 року інформація була доведена до відома позичальника, що підтверджується змістом підписаного ним кредитного договору № /Т/972136 від 18.06.2013року згідно з яким підписання свідчить про те, що відповідач з усіма умовами ознайомлений та погоджується, перед підписанням повідомлено у встановленій законом, формі про всі умов, передбачені ч.2 ст. 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» від 12,07,2001 №2664-111, ч.2 ст. 1,1 Закону України «Про захист прав споживачів» від 12.05.1991 року Ка1023-ХП, та їх змістом, а також про всі інші умови, повідомлення про які є необхідним відповідно до вимог чинного законодавства України.

Укладеним кредитним договором № /Т/972136 від 18.06.2013 передбачені всі фінансові зобов`язання позичальника, тобто: до відома відповідача, у необхідному обсязі була доведена передбачена законом інформація щодо умов кредитування.

Аналізуючи наведені вище норми права можна зробити висновок, що така форма витрат, як комісія за супроводження кредиту існує, визначається кожним банком (фінансовою установою) індивідуально та затверджується внутрішніми актами.

Таким чином комісія за супроводження кредиту визначена у конкретному грошовому виразі, а нє формулою зі змінними величинами.

Крім того, у кредитному договорі № /Т/972136 від 18.06.2013 року, який підписаний сторонами, існує умова сплати позичальником протягом 36 місяців річної відсоткової ставки в розмірі 0,01%

річних та комісії за супроводження кредиту 3,25 % від суми кредиту (325,00 грн. комісія за супроводження кредиту).

Кредитним договором передбачена, комісія банку за надання кредитних коштів на відповідний рахунок, відкритий в установі ПАТ «АКТАБАНК», у розмірі 2,25% відсотків від суми кредиту вказаної в п.2.1, кредитного договору (225,00 грн. комісія за надання кредиту).

За загальноприйнятими правилами, які базуються на матеріальних нормах права, у кредитному договорі передбачаються мета, сума і строк кредиту, умови і порядок його видачі та погашення, види забезпечення зобов`язань позичальника, відсоткові ставки, порядок плати за кредит, обов`язки, права і відповідальність сторін щодо видачі та погашення кредиту.

Відповідно до ч, 2 ст. 1056-1 ЦК України, розмір процентів, тип процентної ставки та порядок їх сплата за кредитним договором визначається в договорі.

За змістом статей 11, 18 Закону України «Про захист прав споживачів» до договорів, зі споживачами про надання споживчого кредиту застосовуються положення цього Закону про несправедливі умови в договорах, зокрема про встановлення обов`язкових для споживача умов, з якими він не мав реальної можливості ознайомитися перед, укладенням договору; надання продавцю (виконавцю, виробнику) права в односторонньому порядку змінювати умови договору на власний розсуд або на підставах, не зазначених у договорі; передбачення зміни в будь-яких витратах за договором, крім відсоткової ставки.

Продавець (виконавець, виробник) не повинен включати в договори зі споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача. Якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінене або визнане недійсним.

Положення, що було визнане недійсним, вважається таким з моменту укладення договору.

Закон України «Про захист прав споживачів» застосовується до спорів, які виникли з кредитних правовідносин, лише в тому вазі, якщо підставою позову є порушення порядку надання споживачеві інформації про умови отримання кредиту, типові кредитні ставки, валютні знижки тощо, які передують укладенню договору.

Крім того, кредитний договір № /Т/972136 від 18.06.2013 року містить інформацію як про суму кредиту, так і про детальний розпис його сукупної вартості, дату укладення правочину та процентну ставку, окрім того містить всі істотні умови передбачені законодавством України, відповідач був ознайомлений зі всіма істотними умовами кредитного договору, що підтверджується його підписом в договорі.

Отже, кредитний договір № /Т/972136 від 18.06.2013 був підписаний сторонами, які досягай згоди з усіх: істотних умов договору, мали необхідний обсяг цивільної дієздатності, а їх волевиявлення було вільним і відповідало їхній внутрішній волі; відповідач на момент укладення договору не заявляв додаткових вимог щодо умов кредитного договору та в подальшому прийняв надані: кредитором кредитні кошти,

Враховуючи положення ч. 6 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» споживач має право протягом чотирнадцяти календарних днів відкликати свою згоду на укладання договору про надання споживчого кредиту без пояснення причин, які обумовлені в кредитному договорі, проте позичальник таким правом споживача не скористався.

Відповідно до н. 6.1 кредитного договору, договір набирає чинності з дати його укладення та діє до виконання сторонами належним чином і у повному обсязі всіх своїх зобов`язань за договором.

Відповідно до п. 6.10 кредитного договору, сторони цього договору погодили, що з укладенням цього договору сторони досягай згоди з усіх його істотних, умов.

Відповідно до п. 6.12 кредитного договору, сторони домовилися, що умови договору будуть вважатися чинними, та мати доказову силу виключно у випадку, коли кожен аркуш, на якому викладено цей договір, містить підпис позичальника та уповноваженого представника банку, печатку банку.

Таким чином, дії позичальника щодо оспорювання нарахованої заборгованості в частині комісії за супроводження кредиту через вісім років після його укладення є намаганням позичальника уникнути належного виконання взятих на себе зобов`язань.

На підставі викладеного суд поновляє ОСОБА_1 строк звернення до суду з заявою про перегляд заочного рішення, але в задоволенні заяви про скасування заочного рішення суд відмовляє.

Керуючись ст.ст. 280-289 ЦПК України , суд ,-

ПОСТАНОВИВ :

Поновити ОСОБА_1 строк на подання заяви про перегляд заочного рішення.

Заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення вд 27 січня 2021 року за позовом Товаривство з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором відповідно до якого з неї стягнута заборгованість за договором позики у розмірі 24 473 грн ., судовий збір в сумі 1921 грн. на користь позивача - залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Повний текст ухвали складено 07.04.2021 року.

Суддя Кіровського

районного суду

м.Кіровограда І. Л. Павелко