Справа № 243/6799/21
Провадження № 2/243/2141/2021
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 липня 2021 року м. Слов`янськ

Суддя Слов`янського міськрайонного суду Донецької області Старовецький В.І., розглянувши заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінпром Маркет», треті особи які не заявляють самостійних вимог на стороні відповідача приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгена Михайловича, Слов`янського міськрайонного відділу ДВС Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України(м. Харків) про забезпечення позову,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Слов`янського міськрайонного суду Донецької області перебуває цивільна справа за позовною заявою ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінпром Маркет», треті особи які не заявляють самостійних вимог на стороні відповідача приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгена Михайловича, Слов`янського міськрайонного відділу ДВС Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України(м. Харків) про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про забезпечення позову у даній цивільній справі шляхом зупинення стягнення у виконавчому провадженні ВП №65134848 на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгена Михайловича №32791 від 22 грудня 2020 року, до завершення розгляду цивільної справи за даним позовом.

Заява мотивована тим, що у травні 2021 року позивач дізнався, що стосовно нього відкрито виконавче провадження про стягнення з нього коштів на користь відповідача за виконавчим написом приватного нотаріуса Остапенко Є.М. №32791 від 22.12.2020 року.

ОСОБА_1 зазначив, що жодних кредитних договорів в розумінні цивільного кодексу України з відповідачем не підписував. Вказує на відсутність підстав для стягнення з нього нотаріусом коштів або як мінімум на наявність спору у разі наявності до нього претензій фінансового характеру з боку відповідача що тягне за собою визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Заявник вважає, що виконавче провадження відкрито з грубими порушеннями Закону, зокрема, відповідно до ст.25 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» виконавчим округом є територія Автономної Республіки Крим, області, міста Києва чи Севастополя. Приватний виконавець має право приймати до виконання виконавчі документи, місце виконання яких відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» знаходиться у межах Автономної Республіки Крим, області або міста Києва чи Севастополя, у яких розташований його виконавчий округ.

Розглянувши заяву про забезпечення позову, суд прийшов до наступних висновків.

Постанова Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільно-процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» роз`яснює, що забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Згідно ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Суд зазначає, що особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених Цивільним процесуальним кодексом України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

У вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Заходи до забезпечення позову повинні бути співрозмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

Постанова Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільно-процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» наголошує, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу позивача та відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Відповідно до принципу змагальності сторін і загальних правил розподілу тягаря доказування обов`язок доведення підстав для застосування заходів забезпечення позову покладається на ту особу, яка заявляє відповідне клопотання. Отже, за загальним правилом, заявник зобов`язаний довести наявність підстав для забезпечення позову, надавши відповідні докази.

В матеріалах даної цивільної справи міститься постанова ВП №65134848 від 14.04.2021 року, що відкрита Кальміуським відділом ДВС у м. Маріуполь Донецької області, на теперішній знаходиться на виконанні Слов`янського міськрайонного відділу ДВС Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України(м. Харків) про стягнення з боржника, на підставі Виконавчого напису №32791 від 22.12.2020 року виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. про стягнення зі ОСОБА_1 заборгованості у розмірі 45970,77 гривень, якою звернуто стягнення на доходи ОСОБА_1 .

Наведене свідчить про наявність зв`язку між визначеними заходами до забезпечення позову в частині зупинення звернення стягнення за виконавчим написом, співмірність та адекватність таких заходів із заявленими вимогами. Вжиття наведених заходів забезпечення позову сприятиме запобіганню порушення прав позивача на час вирішення спору в суді, в разі задоволення позову - забезпечить можливість виконання рішення суду. Навпаки, невжиття зазначених заходів забезпечення позову утруднить чи зробить неможливим виконання рішення суду.

При цьому, дослідивши збалансованість інтересів сторін, суд дійшов висновку, що застосування вищезгаданих заходів до забезпечення позову не порушує прав та охоронюваних законом інтересів стягувача у справі чи інших осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Водночас, беручи до уваги те, що позивачем вказується на фактичне порушення його прав та охоронюваних законом інтересів, суд дійшов висновку про можливість існування небезпеки в заподіянні шкоди правам, свободам та інтересам позивача до вирішення спору по суті та набрання рішенням законної сили, оскільки до закінчення розгляду даної справи приватним виконавцем можливо буде стягнуто з позивача грошові кошти.

Верховний Суд у постанові від 16.08.2018 року по справі № 910/1040/18 виклав правову позицію, згідно якої застосування заходів забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису нотаріуса, яким звернено стягнення на майно, та встановлення заборони на здійснення будь-яких дій відносно виконання такого виконавчого напису є адекватним та ефективним способом забезпечення позову.

Таким чином, суд дійшов до висновку, що застосування заходів забезпечення позову шляхом зупинення стягнення за виконавчим написом № 32791 від 22.12.2020 року, виданим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. про стягнення зі ОСОБА_1 заборгованості у розмірі 45970,77 гривень, що відкрито Слов`янським міськрайонним відділом ДВС Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України(м. Харків) до завершення розгляду цивільної справи за даним позовом, є адекватним та ефективним способом забезпечення позову, тому заява підлягає задоволенню.

Між тим, частиною 8 статті 153 ЦПК України встановлено, що в ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення.

Згідно ч. 1 ст. 154 ЦПК України суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення).

Проте, в даному випадку суд не вбачає необхідності в зустрічному забезпеченні, оскільки відсутні підстави вважати, що відповідач понесе збитки у зв`язку із заявою позивача про забезпечення позову.

Керуючись ст. 149-154 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінпром Маркет», треті особи які не заявляють самостійних вимог на стороні відповідача приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгена Михайловича, Слов`янського міськрайонного відділу ДВС Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України(м. Харків) про забезпечення позову задовольнити.

Вжити заходи забезпечення позову шляхом зупинення стягнення по виконавчому провадженню ВП №65134848 відкритому 14.04.2021 року на підставі виконавчого напису № 32791 від 22.12.2020 року, виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгеном Михайловичем про стягнення зі ОСОБА_1 заборгованості у розмірі 45970,77 гривень, що відкрито Слов`янським міськрайонним відділом ДВС Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України(м. Харків), до завершення розгляду цивільної справи за даним позовом.

Ухвалу може бути оскаржено до Донецького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги до Слов`янського міськрайонного суду Донецької області протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Cуддя

Слов`янського міськрайонного суду В.І.Старовецький