1Справа № 335/3805/21 2/335/1789/2021
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 квітня 2021 року м.Запоріжжя

Суддя Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя Апаллонова Ю.В., вирішуючи питання про відкриття провадження у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 до Регіонального сервісного центру МВС в Запорізькій області (Філія ГСЦ МВС), ОСОБА_3 , третя особа Українська товарна біржа «Українська товарна біржа» про визнання права власності,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із позовом до Регіонального сервісного центру МВС в Запорізькій області (Філія ГСЦ МВС), ОСОБА_3 , третя особа Українська товарна біржа «Українська товарна біржа» про визнання права власності.

Ознайомившись з матеріалами позовної заяви, суддя дійшов висновку, що остання підлягає залишенню без руху, оскільки подана з порушенням вимог статті 175 Цивільного процесуального кодексу України, з огляду на наступне.

Відповідно до статті 175 Цивільного процесуального кодексу України у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування.

Позовна заява повинна містити: 4) зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них;5) виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини;

У позовній заяві можуть бути вказані й інші відомості, необхідні для правильного вирішення спору.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Цивільно-правовим спором є спір, який виникає внаслідок відсутності згоди суб`єкта цивільного права щодо умов виконання тих чи інших прав або обов`язків, що випливають з закону чи договору.

В основному, під спором про право розуміють опір, перешкода у здійсненні цивільного права, які згідно із законом можуть бути усунені за допомогою суду. При відсутності цих елементів не може бути й спору про право. Спір про право може виникнути в разі порушення, невизнання або оспорювання прав, свобод чи інтересів особи. З іншого боку, необхідною умовою порушення судового провадження є наявність певного спору, конфлікту, що виник із суспільних відносин, які опосередковуються правом.

Разом із тим, у відповідності до вимог ст. 175 ЦПК України позивачем у позовній заяві не викладені обставини, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги, так як позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них, а також не зазначено про наявність спору між позивачем і відповідачем ОСОБА_3 з приводу цього майна, не зазначено доказів, які підтверджують вказані обставини та не вказано чи оспорюються, порушуються або невизнаються цим відповідачем права, свободи чи законні інтереси позивача і чим саме. У позовній заяві зазначено лише про невизнання права власності позивача з боку Відповідача-1.

Варто уваги позивача, що позов пред`явлено на підставі ст. 392 ЦК України, згідно до якої власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Отже, у позовній заяві слід навести обставини щодо опорювання або невизнання права власності відповідачем ОСОБА_3 .

Окрім того, пунктом 3 частини третьої статті 175 ЦПК України визначено, що позовна заява повинна містити зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці.

При цьому у пункті 2 частини першої статті 176 ЦПК України передбачено, що ціна позову визначається у позовах про право власності на майно або його витребування-вартістю майна .

Разом з цим судом враховуються роз`яснення викладенні в п.12 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» від 22 грудня 1995 року №20, а саме, вирішуючи питання про грошові стягнення у справах за позовами про захист права приватної власності на майно, суди мають виходити з того, що вартість спірного майна визначається за погодженням сторін, а за його відсутністю - за дійсною вартістю майна на час розгляду спору. Під дійсною вартістю розуміється грошова сума, за яку майно може бути продано в даному населеному пункті чи місцевості.

Позивач у позові не зазначив ціну позову, дійсну вартість майна на час розгляду справи.

Відповідно до ч.4 ст.177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Позивачем до позовної заяви не додано квитанцію про сплату судового збору.

Згідно пп.1 п. 1, ч. 2ст. 4 Закону України «Про судовий збір», ставка судового збору за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Отже, позивачу у відповідності до вимог ст. 175 ЦПК України слід зазначити ціну позову та відповідно до визначеної ціни позову сплатити судовий збір у розмірі визначеному Законом України «Про судовий збір», оригінал квитанції слід надати суду.

Суд у даному випадку, позбавлений можливості визначити точну суму судового збору, яка підлягає сплаті, оскільки позивач у позовній заяві не вказав ціну позову та не долучив документів, якими визначається дійсна вартість майна, про визнання права власності на яке заявлено позов.

Клопотання про відстрочку судового збору, зменшення його розміру чи звільнення від його сплати відповідно до майнового стану позивачем суду не надано (ст.8 Закону України «Про судовий збір»).

Виходячи з наведеного, на підставі ст.185 ЦПК України позовну заяву слід залишити без руху для усунення вказаних вище недоліків.

При викладі оновленої позовної заяви звертається увага позивача на таке.

За вимогами статті 48ЦПК України сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач, якими можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава.

Згідно зі ст. 2 ЦК України, учасниками цивільних відносин є фізичні особи та юридичні особи (далі - особи). Позивачем є особа, на захист суб`єктивних прав і охоронюваних інтересів якої розпочинається цивільний процес, а відповідачем особа, яка за заявою позивача притягається до цивільної відповідальності.

Згідно з частиною першою статті 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Позивачем позов подано до Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС України в Запорізькій області (Філія ГСЦ) (Відповідач-1).

Разом із тим, відповідно до відомостей ЄДРПОУ Регіональний сервісний центр ГСЦ МВС України в Запорізькій області (Філія ГСЦ) , не має статусу юридичної особи, є філією (Інший відокремлений підрозділ). Філія є відокремленим підрозділом Головного сервісного центру МВС Код ЄДРПОУ 40109173 ( 04072, м. Київ, вул. Лук`янівська, 62).

ЦПК України не передбачено можливості розгляду в порядку цивільного судочинства справи за участю відокремленого підрозділу юридичної особи, який не має цивільної процесуальної правоздатності і дієздатності, у зв`язку з чим не може бути стороною у справі.

Зазначений у позовній заяві в якості відповідача Регіональний сервісний центр ГСЦ МВС України в Запорізькій області (Філія ГСЦ) не є юридичною особою, не наділений ні цивільною дієздатністю, ні цивільною правоздатністю, у зв`язку з чим не може бути учасником цивільних відносин у суді. Отже, даний позов заявлений до філії, яка не може бути стороною у справі, через відсутність у неї цивільної право- та дієздатності (ст. ст.26,30 ЦК України), а отже не може нести права та обов`язки відповідача в суді (ст.ст.2,5,48 ЦПК України).

Відповідно до ч.1, 2 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, в якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи вищенаведене, суддя вважає за необхідне залишити дану позовну заяву без руху та надати позивачу строк для виправлення недоліків шляхом надання суду оновленої позовної заяви, яка відповідає вимогам ст. 175-177 ЦПК України та викладення в позовній заяві обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, із наданням копій оновленої позовної заяви та копії всіх документів (завірених належним чином), що додаються до позовної заяви, для учасників справи, оригіналу квитанції про сплату судового збору у розмірі, виходячи із ціни позову.

Керуючись ст.ст. 185, 260, 261 ЦПК України, суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 до Регіонального сервісного центру МВС в Запорізькій області (Філія ГСЦ МВС), ОСОБА_3 , третя особа Українська товарна біржа «Українська товарна біржа» про визнання права власності, залишити без руху, надавши позивачу строк тривалістю десять днів з дня отримання ухвали для усунення недоліків шляхом надання суду оновленої позовної заяви, яка відповідає вимогам ст.ст.175,177 ЦПК України із наданням копій оновленої позовної заяви та доказів для відповідачів та оригіналу квитанції про сплату судового збору у розмірі, виходячи із ціни позову.

Роз`яснити, що у випадку невиконання зазначених вимог у встановлений строк заява буде визнана неподаною та повернута відповідно до вимог ч. 3 ст. 185 ЦПК України.

Копію ухвали направити ОСОБА_1 та представнику ОСОБА_2 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: Ю.В. Апаллонова