ОБОЛОНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
______________________________________________________________________
Провадження №2/756/5868/21
УХВАЛА

18 серпня 2021 року м. Київ

Суддя Оболонського районного суду м. Києва Диба О.В.,

розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Імперія Строй» про стягнення невиплаченої заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, витребування трудової книжки,

УСТАНОВИВ:

Позивач звернувся з позовом до відповідача про стягнення невиплаченої заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, витребування трудової книжки, однак, в порушення вимог ст.175 ЦПК України позивач не виконав вимог, що ставляться до позовної заяви при зверненні до суду, які унеможливлюють відкриття провадження по справі, а саме:

- позивачем не надано підтверджень того, що він не звертався із позовом до відповідача з тим самим предметом та з тих самих підстав;

Згідно п. 2 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав. Таким чином, позивачу необхідно надати відповідне підтвердження.

- позивачем не сплачено судовий збір за подання до суду позовної заяви майнового характеру;

Як убачається з матеріалів заяви, позивач вважає, що він звільнений від сплати судового збору в порядку ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Так, у п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» визначено, що від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються, зокрема, позивачі у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі. Таким чином, позивач звільнений від сплати судового збору за вимогу про стягнення заборгованості по заробітній платі у розмірі 6 213,64 грн. та за вимогу про стягнення компенсації за невикористану відпустку у розмірі 9 275,37 грн.

Проте, як зазначається у Постанові Великої Палати Верховного Суду №910/4518/16 від 30.01.2019, середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за своєю правовою природою не є основною чи додатковою заробітною платою, а також не є заохочувальною чи компенсаційною виплатою (зокрема, компенсацією працівникам втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням термінів її виплати) у розумінні статті 2 Закону України «Про оплату праці», тобто середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні не входить до структури заробітної плати.

З огляду на викладене пільга щодо сплати судового збору, передбачена пунктом 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», згідно з якою від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі, не поширюється на вимоги позивачів про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні під час розгляду таких справ в усіх судових інстанціях.

Пунктом 2 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у чинній редакції визначено, що за подання позовної заяви майнового характеру фізичною особою сплачується судовий збір у розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

Належним доказом про сплату судового збору є оригінал квитанції про його сплату.

Як убачається з матеріалів позовної заяви, ОСОБА_1 просить стягнути з відповідача середній заробіток за час затримки розрахунку у розмірі 45 471,60 грн., а також компенсацію за завдану моральну шкоду життю і здоров`ю у розмірі 15 000,00 грн., а разом - 60 471,60 грн. Враховуючи ту обставину, що сплаті підлягає судовий збір у розмірі 1% ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму, тому за майнові вимоги сплаті підлягає судовий збір у сумі 908,00 грн.

Таким чином, позивачу надати доказ сплати ним (оригінал квитанції) судового збору за заявлені майнові вимоги.

За приписами ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

- позивачем не сплачено судовий збір за пред`явлення вимоги немайнового характеру;

Пунктом 2 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у чинній редакції визначено, що за подання позовної заяви немайнового характеру фізичною особою сплачується судовий збір у розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

Належним доказом про сплату судового збору є оригінал квитанції про його сплату.

Як убачається із матеріалів позовної заяви, позивачем, серед інших, заявлено одну вимогу немайнового характеру (вимога витребувати у відповідача трудову книжку позивача), за яку підлягає сплаті судовий збір розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 908,00 грн. Однак позивачем до позову не додано підтверджень сплати судового збору, що свідчить про несплату судового збору в повному обсязі.

Таким чином, позивачу слід надати доказ про сплату ним судового збору в розмірі, який визначений нормами чинного законодавства України, а саме: сплатити судовий збір в розмірі 908,00 грн. за заявлену немайнову вимогу.

Згідно ст.185 ЦПК України суддя встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 ЦПК України, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 ЦПК України, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день її первісного подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Додатково суд роз`яснює, відповідно до ч. 7 ст. 185 ЦПК України у випадку повернення позовної заяви позивачу це не перешкоджає повторному зверненню до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Враховуючи наведене, вважаю, що провадження у справі неможливо відкрити до усунення вказаних недоліків, а тому заяву слід залишити без руху, а позивачу надати строк для їх усунення.

Керуючись ст. 185 ЦПК України, суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Імперія Строй» 01133, м. Київ, вул. Мечникова, 14/1, ) про стягнення невиплаченої заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, витребування трудової книжки - залишити без руху;

Надати позивачу строк для усунення недоліків - протягом 5 днів з дня вручення копії ухвали;

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя: О.В. Диба