КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 366/1596/20 Головуючий у І інстанції Ткаченко Ю.В.
Провадження №22-ц/824/6255/2021 Головуючий у 2 інстанції Таргоній Д.О.
ПОСТАНОВА

Іменем України

05 квітня 2021 року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: Таргоній Д.О., Голуб С.А., Ігнатченко Н.В.,розглянувши в приміщенні Київського апеляційного суду у порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Іванківського районного суду Київської області від 18 лютого 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розподіл спільно нажитого майна, -

УСТАНОВИВ:

у листопаді 2020 року ОСОБА_1 звернулась до Іванківського міського суду Київської області з даним позовом, в якому, уточнивши позовні вимоги, просила провести розподіл спільного майна, нажитого нею та відповідачем, наступним чином:

- ОСОБА_1 в особисту приватну власність всю квартиру розташовану за адресою: АДРЕСА_1 ;

- ОСОБА_2 виділити в особисту приватну власність домоволодіння, розташоване за адресою: АДРЕСА_2 .

- стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошові кошти, як частину для погашення кредиту, в розмірі 40 663,26 грн.;

- припинити право спільної сумісної власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на домоволодіння розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , а також, на квартиру розташовану за адресою: АДРЕСА_1 .

08 грудня 2020 року відповідачем було подано клопотання про передачу справи для розгляду до Вишгородського районного суду Київської області за місцем його проживання та місцем знаходженням зареєстрованого майна.

УхвалоюІванківського районного суду Київської області від 18 лютого 2021 року задоволено клопотання ОСОБА_2 про передачу справи до іншого суду.

Матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розподіл спільно нажитого майна направлено до Вишгородського районного суду Київської області за підсудністю.

Не погоджуючись з ухвалою суду, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, у якій просить скасувати дану ухвалу, в задоволенні клопотання ОСОБА_2 про передачу справи на розгляд до іншого суду відмовити, справу направити в Іванківський районний суд Київської області для розгляду.

Заявник посилається на неповне з`ясування обставин, які мають значення для справи, порушення судом норм процесуального права, так як значна (переважна) частина спірного майна знаходиться в АДРЕСА_2 , а саме: побудований жилий будинок, з всіма господарськими будівлями, та земельна ділянка, що знаходиться біля будинку, і вартість цих об`єктів, на думку скаржника, значно переважає вартість однієї двохкімнатної квартири, що знаходиться в м. Вишгороді.

Крім того, в апеляційній скарзі вказано, що ОСОБА_1 просила суд першої інстанції надати їй можливість провести матеріальну оцінку як будинку, так і земельної ділянки, що знаходиться під будинком та поряд з ним, однак Іванківський районний суд Київської області прийнявпоспішне рішення про передачу справи до іншого суду, не маючи в справі ніяких об`єктивних оцінок вартості всіх об`єктів, що є предметом позову.

Відзив на апеляційну скаргу у визначений судом апеляційної інстанції строк не надходив.

Відповідно до ч.3 ст.360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

За правилом пункту 9 частини 1 статті 353 ЦПК України окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвала суду першої інстанції щодо передачі справи на розгляд іншого суду.

Згідно із частиною 2 статті 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Частиною 13 статті 7 ЦПК України передбачено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

У зв`язку з цим, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції, посилаючись на ст. 30 ЦПК України, прийшов до висновку, що дана справа підсудна Вишгородському районному суду Київської області.

З таким висновком суду першої інстанції судова колегія погоджується, враховуючи наступне.

Згідно ч. 16 ст.28 ЦПК України позивач має право на вибір між кількома судами, яким згідно з цією статтею підсудна справа, за винятком виключної підсудності, встановленої статтею 30 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 30 ЦПК України позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов`язані між собою позовні вимоги пред`явлені одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою.

Згідно пунктів 41-43 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №3 від 01.03.2013 року «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» перелік позовів, для яких визначено виключну підсудність, є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.

Місцезнаходження нерухомого майна має бути підтверджено документально.

У разі конкуренції правил підсудності (наприклад, при об'єднанні позовів, на один з яких поширюється дія правила про виключну підсудність) мають застосовуватися правила виключної підсудності.

Виключну підсудність встановлено для позовів, що виникають із приводу нерухомого майна. За положеннями статті 181 ЦК України до нерухомого майна належать: земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на них, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення.

Відповідно до ч. 1 ст. 175 ЦПК України у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування.

Пунктом 5 частини 3 статті 175 ЦПК України визначено, що позовна заява повинна містити: виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

ОСОБА_1 , звертаючись до суду з вимогами про розподіл спільно нажитого майна, а саме: квартири розташованої за адресою: АДРЕСА_1 та домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 ., зазначила в уточненій позовній заяві лише інвентаризаційну вартість квартири, яка становить 826 000 грн., а про домоволодіння вказала, що воно готове до експлуатації фактично на 100 %, однак офіційно в експлуатацію не введено.

Тобто, доказів щодо вартості домоволодіння, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 позивачем не надано та вматеріалах справи не міститься.

Згідно вимог ст.ст. 76, 77, 79, 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Доводи апеляційної скарги про те, що Іванківський районний суд Київської області, виносячи оскаржувану ухвалу, прийняв помилкове рішення, допустив невідповідність своїх висновків матеріалам справи та діючому законодавству, та порушив норми процесуального права, що і призвело до постановления помилкової ухвали, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що ОСОБА_1 просила суд першої інстанції надати їй можливість провести матеріальну оцінку як будинку, так і земельної ділянки, що знаходиться під будинком та поряд з ним, не знайшли свого підтвердження, оскільки в матеріалах справи не міститься ні клопотань ні заяв з проханням про здійснення оцінки даного майна.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про наявність передбачених законом підстав для передачі справи на розгляд до Вишгородського районного суду Київської області.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції при постановленні ухвали про передачу справи на розгляд до іншого суду не були порушені норми процесуального права, тому підстав для скасування ухвали суду та задоволення апеляційної скарги не встановлено.

Колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції є законною і обґрунтованою, судом додержано вимоги матеріального та процесуального права, а тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 04 листопада 2020 року - без змін.

Керуючись ст.ст.367, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Іванківського районного суду Київської області від 18 лютого 2021 рокузалишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, визначених у ч.3 ст.389 ЦПК України.

Повний текст постанови складено 05 квітня 2021 року.

Суддя-доповідач Д.О. Таргоній

Судді: С.А. Голуб

Н.В. Ігнатченко