Провадження № 2/161/1040/21
ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 серпня 2021 року Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого - судді Кирилюк В.Ф.,

за участю секретаря судового засідання Самолюк І.М.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача Кухарської Т.В. ,

третьої особи ОСОБА_3

розглянувши в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Підгайцівської сільської ради Луцького району, треті особи на стороні відповідача, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору - Головне управління держгеокадастру у Волинській області, Служба автомобільних доріг у Волинській області, ОСОБА_3 , про визнання права в порядку спадкування на завершення приватизації та права на державну реєстрацію цих прав,-

В С Т А Н О В И В:

03 вересня 2018 року року ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся в суд з позовом до Підгайцівської сільської ради Луцького району Волинської області (далі - відповідач, сільська рада, Підгайцівська сільська рада), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідачів Головне управління Держгеокадастру у Волинській області (далі - третя особа) про визнання незаконним та скасування рішення, визнання права на завершення приватизації.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач є власником будинковолодіння за адресою АДРЕСА_1 , яке раніше належало його померлим батькам. Також відповідач є власником земельної ділянки з кадастровим номером :01:001:6455, площею 0,0778 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка розташована за тієї ж адресою.

Зазначає, що його батьку ОСОБА_4 за життя було надано земельну ділянку площею 0,13 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, але він не встиг оформити державний акт на цю землю.

Позивач зазначає, що за життя його матір отримала земельну ділянку площею 0,0778 га в порядку спадкування, але решту земельної ділянки - площею 0,0522 га не отримувала.

Вказує, що має право завершити спадкування земельної ділянки площею 0,0522 га після смерті батька, в чому йому було неправомірно відмовлено рішенням Підгайцівської сільської ради від 03 серпня 2018 року про відмову у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

З наведених вище мотивів та підстав просить суд:

1) визнати незаконним та скасувати рішення Підгайцівської сільської ради Луцького району Волинської області від 03 серпня 2018 року №34/5, яким відмовлено у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд в АДРЕСА_1 , в порядку спадкування;

2) визнати за позивачем право на завершення приватизації та право на державну реєстрацію за ОСОБА_1 права власності на земельну ділянку площею 0,0522 г, цільовим призначенням якої є обслуговування житлового будинку та господарських будівель і споруд, що розташована у АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , спадщину після якого прийнято згідно чинного законодавства.

Ухвалою суду від 06 листопада 2018 року залучено до участі в справі якості третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Службу автомобільних доріг у Волинській області.

Ухвалою суду від 03 грудня 2018 року залучено до участі в справі якості третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_3 .

Ухвалою суду від 19 березня 2019 року провадження у справі було зупинено до набрання законної сили судовим рішенням у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , Підгайцівської сільської ради, третя особа без самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Головне управління держгеокадастру у Волинській області, про визнання незаконним та скасування рішення (цивільна справа №161/1584/19).

Ухвалою суду від 09 грудня 2020 року провадження у справі поновлено.

Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити.

Відповідач у письмовому відзиві та його представник у судовому засіданні позовні вимоги заперечили та вказали, що відсутня вільна земельна ділянка для надання позивачу.

Третя особа, Служба автомобільних доріг у Волинській області, у письмових поясненнях просить суд відмовити у задоволенні позову.

Третя особа, ОСОБА_3 , у судовому засіданні просить суд відмовити у задоволенні позову.

Заслухавши пояснення присутніх учасників справи, дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку, що у задоволенні позову слід відмовити, з наступних підстав.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджується, що позивач є власником 3/4 часток житлового будинку з господарськими та побутовими будівлями та спорудами, що знаходяться в АДРЕСА_1 . Вказане майно ним набуте у власність після смерті його матері - ОСОБА_5 .

Відомостей про правовий статус та належність решти 1/4 будинку, матеріали справи не містять, окрім як напису на технічному паспорті на будинок про належність цієї частини також позивачу.

З матеріалів справи слідує, що позивач є власником земельної ділянки з кадастровим номером :01:001:6455, площею 0,0778 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка розташована за тієї ж адресою, що і вищенаведений будинок. Право власності на цю земельну ділянку посвідчується державним актом на право власності на земельну ділянку від 31 березня 2011 року, який виданий на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 09 листопада 2010 року. В свою чергу, померла ОСОБА_5 отримала у власність цю земельну ділянку на підставі рішення Підгайцівської сільської ради від 02 квітня 2008 року № 27-7. Матеріали справи не містять відомостей про те, чи отримувала померла ОСОБА_5 за життя державний акт на цю земельну ділянку.

Також матеріали справи містять копію рішення Підгайцівської сільської ради від 12 січня 1995 року № 2-5, яким вирішено передати у приватну власність земельну ділянку площею 0,13 га. для будівництва та обслуговування житлового будинку ОСОБА_4 , який є батьком позивача та помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позивач стверджує, що це саме ця земельна ділянка, право власності на яку у 2008 року оформила його матір ОСОБА_5 та яку він в подальшому успадкував від неї. Зменшення площі земельної ділянки із 0,13 га до 0,0778 га він пов`язує із незаконним, на його думку, виділенням її частини відповідачу ОСОБА_3 , що, власне, він оспорює у даному випадку.

В подальшому, судом встановлено, що рішенням Підгайцівської сільської ради від 29 березня 2005 року №20-3 відповідачу ОСОБА_3 передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,25 га.

Фактично, на цю земельну ділянку їй був виданий державний акт АЯ №662065 від 18 листопада 2005 року, кадастровий номер :01:001:3115, площею 0,2344 га.

В подальшому, у 2011 році частину вищенаведеної земельної ділянки у розмірі 0,0972 га., яка не межує з позивачем, відповідач ОСОБА_3 відчужила 28 жовтня 2011 року за договором купівлі-продажу, а на іншу частину площею 0,1372 га вона отримала новий державний акт від 25 жовтня 2011 року серії ЯК №149907, кадастровий номер :01:001:7267. На цій земельній ділянці розміщене її будинковолодіння за адресою АДРЕСА_2 .

З наданої ОСОБА_3 технічної документації слідує, що при первинному технічному формуванні земельної ділянки зі встановленням її меж в натурі (на місцевості) у 2005 році, землевпорядною організацією складався акт погодження відповідних меж, які підписані всіма суміжними землевласниками, в тому числі померлою ОСОБА_5 .

Судом також встановлено, що згідно висновку судового експерта Волинського відділення Львівського НДІСЕ МЮ України від 14 травня 2020 року №8756-8757, який здійснений на виконання ухвали суду про призначення судової земельно-технічної експертизи, встановлений факт накладення земельних ділянок, належних ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , відповідно до схеми, яка додана до висновку.

Всі вищезазначені обставини встановлені рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 04 серпня 2020 року у цивільній справі №161/1584/19, яке залишено без змін постановою Волинського апеляційного суду від 05 листопада 2020 року, за участю тих самих учасників справи, а отже в силу положень ч.4 ст.82 ЦПК України, додатковому доказуванню не підлягають.

Крім того судом встановлено, що стверджуючи про своє право завершити приватизацію земельної ділянки площею 0,0522 га позивач звернувся до нотаріуса, який постановою від 20 серпня 2018 року відмовив йому у видачу свідоцтва про право на спадщину на цю земельну ділянку (а.с.26).

Також позивач звертався до відповідача із проханням надати йому дозвіл на розроблення проекту землеустрою на цю ділянку, але рішенням від 03 серпня 2018 року №34/5 йому було відмовлено у цьому.

Надаючи правову оцінку правовідносинам, що склалися між сторонами суд зазначає наступне.

З матеріалів справи слідує, що спірна земельна ділянка площею 0,0522 га, яку позивач бажає отримати в порядку спадкування, фактично знаходиться в межах території земельної ділянки третьої особи ОСОБА_3 , яка належить їй на праві власності.

У цивільній справі №161/1584/19 позивач оскаржував правовстановлюючі документи ОСОБА_3 , на підставі яких вона отримала земельну ділянку у власність, а саме:

1) рішення Підгайцівської сільської ради Луцького району Волинської області від 29 березня 2005 року №20-3 в частині передачі ОСОБА_3 у власність земельної ділянки у с. Підгайці Луцького району Волинської області;

2) Державний акт на право приватної власності на землю серії АЯ № 662065, який виданий ОСОБА_3 на підставі рішення Підгайцівської сільської ради Луцького району Волинської області від 29 березня 2005 року № 20-3, 25 жовтня 2011 року.

Оскаржував позивач ці правовстановлюючі документи зокрема і з тих підстав, що були порушені його права на спадкування.

Судом у справі №161/1584/19 було відмовлено у задоволенні позову з тих підстав, що оскільки батько позивача за час свого життя не набував права власності на земельну ділянку, а в подальшому матір позивача, як суміжний землекористувач, погодила відповідачу ОСОБА_3 межі та конфігурацію суміжної земельної ділянки, яка набувалася нею у власність, враховуючи, що саме земельна ділянка позивача незаконно наклалася на земельну ділянку відповідача ОСОБА_3 , яка була сформована та набута у власність раніше, а також зважаючи на неспроможність доводів позивача про порушення будівельних норм та його права на забір води з колонки.

З наведеного слідує, що земельна ділянка площею 0,0522 га, в якій заінтересований позивач, у встановленому законом порядку була передана у власність іншій особі - ОСОБА_3 , як частина іншої ділянки. При цьому, правовстановлюючі документи ОСОБА_3 у встановленому порядку не скасовані, а у задоволенні відповідного позову ОСОБА_1 про їх оскарження вже було відмовлено. Вказане унеможливлює як визнання за позивачем права на завершення приватизації цієї земельної ділянки, так і надання йому дозволу на розробку відповідного проекту землеустрою, адже це буде втручанням у право третьої особи ОСОБА_3 на мирне володіння своїм майном, яке набуте у встановленому законом порядку, який перевірений судом на предметом правомірності в ході розгляду цивільної справи №161/1584/19. З наведених вище мотивів суд дійшов висновку, що у задоволенні позову слід відмовити.

Додатково суд зазначає, що рішення у цій справі безпосередньо впливає на права та законні інтереси ОСОБА_3 , як власника земельної ділянки, на частину якої заявляє свої вимоги позивач. Позивач не залучав вказану особи як відповідача у справі, що є окремою підставою для відмови у задоволенні позову через неналежний склад осіб, які мають відповідати за ним.

На підставі наведеного та керуючись ст.265 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Підгайцівської сільської ради Луцького району, треті особи на стороні відповідача, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору - Головне управління держгеокадастру у Волинській області, Служба автомобільних доріг у Волинській області, ОСОБА_3 , про визнання права в порядку спадкування на завершення приватизації та права на державну реєстрацію цих прав відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Волинського апеляційного суду через Луцький міськрайонний суд Волинської області.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивачем у справі є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 .

Відповідачем у справі є Підгайцівська сільська рада Луцького району, адреса: Волинська область, Луцький район, с. Підгайці, вул. Шкільна, 30, ;

Третіми особами у справі є:

Головне управління Держгеокадастру у Волинській області, адреса Волинська область, м. Луцьк, вул. Винниченка, 67, ;

Служба автомобільних доріг у Волинській області, адреса: Волинська область, м. Луцьк, вул. Рівненська, 52-Б, ;

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_2 .

Повне рішення суду складено та підписано 17 серпня 2021 року.

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області В.Ф. Кирилюк