Справа № 946/1161/21
Провадження № 2/946/2021/21
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
05 серпня 2021 року Ізмаїльський міськрайонний суд у складі:
головуючого судді - Присакар О.Я.,
за участю секретаря судового засідання - Аубекерової Г.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ізмаїлі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , який діє в своїх інтересах та в інтересах малолітніх: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка» про стягнення недоплаченої суми страхового відшкодування заподіяної моральної шкоди смертю фізичної особи, внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки,-
17.02.2021 року позивач звернувся до Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області з позовом до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка» про стягнення недоплаченої суми страхового відшкодування заподіяної моральної шкоди смертю фізичної особи, внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки та просить стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка» на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в інтересах яких діє ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) 7488 (сім тисяч чотириста вісімдесят вісім гривень) недоплаченої суми страхового відшкодування заподіяної моральної шкоди смертю фізичної особи, внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки.
Свої вимоги мотивує тим, що ПрАТ "СК "УНІКА" безпідставно та незаконно привласнила частину страхового відшкодування, що належить двом малолітнім дітям загиблої у ДТП ОСОБА_4 , опікуном яких є ОСОБА_1 у розмірі 7 488,00 грн., чим порушила законні права та інтереси останніх.
Ухвалою судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 19.02.2021 року було відкрите провадження по справі.
Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 12.07.2021 року закрито підготовче провадження у справі та справа призначена до судового розгляду.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, наполягав на задоволенні позовних вимог, не заперечує проти розгляду справи в заочному порядку.
Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином, заяв про відкладення справи або слухання справи за її відсутністю не направляла, тому суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів відповідно до ч.1 ст. 280 ЦПК України.
Згідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України - у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Згідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України - здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України - кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
За загальним правилом (ч.1 ст.13 ЦПК України) суд розглядає справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін, кожна з яких відповідно до ст.129 Конституції України, ст.ст.12,81 ЦПК України повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
В судовому засіданні встановлено, що 27.06.2017 року по автодорозі «М-15» «Одеса- Рені» з боку міста Ізмаїл в напрямку міста Одеса відбулась ДТП, за участі автомобіля "Mitsubishi Montero ", д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_5 , який не впорався з керуванням транспортного засобу та здійснив з`їзд в кювет.
Внаслідок ДТП пасажири ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 від отриманих травм померли.
Так, цивільно-правова відповідальність водія ОСОБА_5 , станом на 27.06.2017 року була застрахована у ПрАТ "СК "УНІКА" за полісом ОСЦПВВНТЗ № АК 2703392, діючий на 27.06.2017 року.
В судовому засіданні встановлено, що 09.12.2020 року відповідачем було надіслано листа за вих.№00369024 / 00369025 / 1 від 30.11.2020 року, про прийняте рішення виплатити страхове відшкодування на користь позивача у розмірі 192 000,00 грн з них:
- 38 400,00 грн - витрати на поховання загиблої ОСОБА_4 ;
- 13 830,00 грн - витрати на поховання загиблої ОСОБА_6 ;
- по 57 600,00 грн у зв`язку із втратою годувальника на користь неповнолітніх ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ;
- по 19 200,00 грн - відшкодування моральної шкоди на користь неповнолітніх ОСОБА_2 та ОСОБА_3 згідно ст. 27.3. Закону України "Про обов`язкове страхування ЦПВВНТЗ".
Також встановлено, що 01.12.2020 року на банківські реквізити позивача, згідно банківської виписки (а.с. 36), відповідач здійснив виплату страхового відшкодування завданої моральної шкоди в результаті вищезазначеної ДТП, двома платежами по 15 456,00 грн., що в загальній сумі становить 30 912,00 грн.
Таким чином, відповідач безпідставно та незаконно відрахував від суми страхового відшкодування у розмірі 38 400,00 грн. 7488 (сім тисяч чотириста вісімдесят вісім) гривень.
Загальні засади і порядок відшкодування моральної шкоди врегульований ЦК України. Однак, правовідносини, що виникли між сторонами, внаслідок наявності у відповідача договірного обов`язку з виплати страхового відшкодування, порядок здійснення якого регулюється Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", який є спеціальним щодо вказаних правовідносин.
Статтею 27.3. Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів"встановлює чіткий ліміт розміру страхового відшкодування заподіяної моральної шкоди у разі смерті потерпілого, а саме - страховик відшкодовує моральну шкоду, заподіяну смертю фізичної особи, її чоловіку (дружині), батькам (усиновлювачам) та дітям (усиновленим). Загальний розмір такого страхового відшкодування (регламентної виплати) цим особам стосовно одного померлого становить 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законодавством на день настання страхового випадку, і виплачується рівними частинами.
Згідно до ст. 9 Закону України від 07 березня 1996 року № 85/96-ВР "Про страхування" страхове відшкодування - це страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку. При цьому страхова виплата - це грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку.
Відповідно до п. 9.4. вказаної вище статті Закону - страхові виплати за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності обмежуються страховими сумами, які діяли на дату укладення договору та зазначені в договорі страхування.
Частиною 1 ст. 22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", передбачено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.
Таким чином, будь-яке страхове відшкодування здійснюється виключно на підставі договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, в порядку та на умовах встановлених Законом України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів".
Оподаткування доходів фізичних осіб регламентується розділом IV Подакового кодексу України (далі - Кодекс), згідно з пп. "в" пп. 165.1.27 п. 165.1 ст. 165 - до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку не включається сума страхового відшкодування, отриманого за договором страхування від страховика - резидента, іншого ніж довгострокове страхування життя у разі, якщо під час страхування цивільної відповідальності сума страхового відшкодування не перевищує розмір шкоди, фактично заподіяної вигодонабувачу (бенефіціару), яка визначається за звичайними цінами на дату такої страхової виплати. А саме норми зазначеного підпункту поширюються на суму страхового відшкодування, яка виплачується безпосередньо страховиком - резидентом фізичній особі (вигодонабувачу).
Відповідно до пп. 164.2.17 п. 164.2 ст. 164 Кодексу до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включається дохід, отриманий таким платником як додаткове благо (крім випадків, передбачених ст. 165 Кодексу). Додаткові блага - це кошти, матеріальні чи нематеріальні цінності, послуги, інші види доходу, що виплачуються (надаються) платнику податку податковим агентом, якщо такий дохід не є заробітною платою та не пов`язаний з виконанням обов`язків трудового найму або не с винагородою за цивільно-правовими договорами (угодами), укладеними з таким платником податку (КРІМ випадків, прямо передбачених нормами розділу IV Кодексу).
Таким чином, на підставі вищевикладеного та згідно положень ст. 165 Кодексу, страхове відшкодування - с доходом, який не включається до розрахунку загального місячного (річного) оподатковуваного доходу, а тому не підлягає оподаткуванню з доходів фізичних осіб, та здійснюється виключно в порядку та на умовах встановлених Законом України "Про ОСЦПВВНТЗ".
Правова позиція Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 08 липня 2015 року в ухвалі по справі 6-3953св15 складається з наступних висновків. Постановляючи ухвалу про скасування ухвали Апеляційного суду та залишення в силі Ухвали суду першої інстанції, касаційний суд виходив з того, що відповідно до статті 164 Податкового кодексу України до загального місячного (річного) оподаткованого доходу платника податку включається дохід у вигляді неустойки (штрафів, пені), відшкодування матеріальної або немайнової (моральної) шкоди, крім сум, що за рішенням суду спрямовуються на відшкодування збитків, завданих платнику податку внаслідок заподіяння йому матеріальної шкоди, а також шкоди життю та здоров`ю. Апеляційний суд на зазначене уваги не звернув, не врахував, що судовим рішенням від 5 грудня 2012 року на користь ОСОБА 5 було стягнуто кошти на відшкодування моральної шкоди у зв`язку з ушкодженням здоров`я та стійкою втратою працездатності, а тому стягнута сума не є об`єктом оподаткування доходу платника податку.
Згідно ст. 27.3 Закон України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" - страховик відшкодовує моральну шкоду, заподіяну смертю фізичної особи, її чоловіку (дружині), батькам (усиновлювачам) та дітям (усиновленим). Загальний розмір такого страхового відшкодування (регламентної виплати) цим особам стосовно одного померлого становить 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законодавством на день настання страхового випадку, і виплачується рівними частинами.
У зв`язку з тим, що до складу сім`ї загиблої у ДТП ОСОБА_4 входять тільки її малолітні діти - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відповідно останнім належить страхове відшкодування моральної шкоди, заподіяної смертю ОСОБА_4 .
Згідно ст. 8 Закону України "Про державний бюджет України на 2017 рік" - мінімальний місячний розмір заробітної плати становить 3 200,00 грн. Таким чином, 3 200,00 х 12 = 38 400,00 грн.
Враховуючи викладене, ПрАТ "СК "УНІКА" безпідставно та незаконно не сплатила частину страхового відшкодування, що належить двом малолітнім дітям загиблої у ДТП ОСОБА_4 , опікуном яких є ОСОБА_1 у розмірі 7 488,00 грн., чим порушила законні права та інтереси останніх.
Керуючись ст.ст.12,13,76-81,83, 95,141, 258, 259, 263 - 265, 268, 354, 355 ЦПК України, ст.ст. 979, 1166, 1167, 1187, 1188 ЦК України суд,-
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції або через суд першої інстанції, з урахуванням положень п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України.

Повний текст рішення складено та підписано 11.08.2021 року.

Суддя: О.Я.Присакар