№ провадження 2-з/495/138/2021
УХВАЛА

Про відмову в задоволенні заяви

"17" серпня 2021 р. м. Білгород - Дністровський

Білгород Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючого одноособово судді Прийомової О.Ю.,

за участю секретаря Іванченко А.С.,

Справа № 495/10425/18,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Білгород-Дністровському Одеської області заяву представника відповідача ОСОБА_1 , який діє в інтересах ОСОБА_2 про забезпечення зустрічного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа: виконавчий комітет Білгород-Дністровської міської ради як орган опіки та піклування, про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу, про визнання права власності та визначення місця проживання дітей та стягнення аліментів,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Білгород-Дністровського суду Одеської області перебуває цивільна справа ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дітей.

17.08.2021 року до суду від ОСОБА_2 надійшла зустрічна позовна заява до ОСОБА_3 , третя особа: виконавчий комітет Білгород-Дністровської міської ради як орган опіки та піклування, про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу, про визнання права власності та визначення місця проживання дітей та стягнення аліментів, згідно якої ОСОБА_2 просить суд: відмовити ОСОБА_3 в позові; встановити факт проживання як чоловіка та дружини без державної реєстрації шлюбу ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , з травня 2010 рік по 16.12.2011 рік, та з червня 2014 року по жовтень 2018 року; визнати за ОСОБА_2 право спільної часткової власності на 1/2 частину трикімнатної квартири; визначити місце проживання дітей ОСОБА_5 та ОСОБА_6 разом з батьком ОСОБА_2 ; стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліменти у розмірі 1/3 частини від заробітку /доходу/, але не менше ніж 50 % від прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку; а також стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 всі судові витрати.

Разом із зустрічним позовом ОСОБА_2 , від його представника надійшло клопотання про забезпечення позову, відповідно до якого ОСОБА_2 вважає, що спірним по справі є нерухоме майно, а саме трьохкімнатна квартира за адресою: АДРЕСА_1 , яка наразі є зареєстрованою за ОСОБА_4 .

Стверджує, що у разі незастосування термінового забезпечення позову, шляхом накладення арешту на спірне майно та заборони здійснення реєстраційних дій відносно нього, існує можливість у ОСОБА_4 відчужити це майно іншій особі /продати/ та зробити неможливим виконання рішення суду в майбутньому, ускладнити таким чином ситуацію.

Отже, виходячи з вищенаведеного просить суд: винести ухвалу про забезпечення позову, відповідно із якою накласти арешт та заборону відчуження на трьохкімнатну квартиру за адресою: АДРЕСА_1 та заборонити здійснення будь-яких реєстраційних дій пов`язаних з цією квартирою.

Суд розглядає заяву без повідомлення учасників справи, що відповідає положенню ч.1 ст. 153 ЦПК України, відповідно до якої заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Як роз`яснив ВСУ у своїй постанові від 14.06.2021 року у справі № 308/8567/20, провадження № 61-3480сво21, вирішення заяви про забезпечення позову поданої одночасно з пред`явленням позову виключно після відкриття провадження у справі призведе до порушення процесуального строку розгляду такої заяви передбаченого частиною першою статті 153 ЦПК України, а крім того зволікання із вирішенням заяви про забезпечення позову може призвести до настання наслідків, запобігти яким і покликані заходи забезпечення позову.

Також вирішення заяви про забезпечення позову поданої одночасно із пред`явленням позову, лише після відкриття провадження у справі, ставить осіб, які подали заяву у такий спосіб, в нерівне становище із особами, які подали заяви про забезпечення позову до подання позову або після відкриття провадження у справі, чиї заяви будуть розглянуті в строки передбачені частиною першою статті 153 ЦПК України.

Тому заяви про забезпечення позову подані одночасно із поданням позовної заяви, у разі відповідності їх змісту та форми вимогам, встановленим статтею 151 ЦПК України, та підсудності таких заяв суду, до якого вони подані згідно вимог частини першої статті 152 ЦПК України, мають бути розглянуті по суті у строк, передбачений частиною першою статті 153 ЦПК України.

Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; 1-1) накладенням арешту на активи, які є предметом спору, чи інші активи відповідача, які відповідають їх вартості, у справах про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави; 2) забороною вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку вчинити певні дії, у разі якщо спір виник із сімейних правовідносин; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; 6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до ст. 151 ЦПК України, заява про забезпечення позову повинна містити захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача з метою реалізації в майбутньому актів правосуддя й задоволених вимог позивача.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективного виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Співмірність передбачає врахування судом співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Заходи забезпечення позову носять тимчасовий характер і зберігають свою дію до фактичного виконання рішення суду, яким закінчується вирішення спору по суті.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. (п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову»).

Отже, особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову.

З цією метою обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

У вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів із врахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної заяви, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірність утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду.

Разом з тим, звертаючись до суду із зустрічним позовом, позивач, представник ОСОБА_2 до заяви про забезпечення позову не надав жодних належних та достатніх доказів, які б свідчили про наявність фактичних обставин, що невжиття заявлених ним заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, в той час як відповідно до вимог чинного законодавства обов`язок доказування та подання доказів розподіляється між сторонами, виходячи з того, хто посилається на юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги чи заперечення.

Більш того, суд звертає увагу, що зустрічний позов ОСОБА_2 ще не прийнятий до розгляду судом, загалом в судовому засіданні не вирішувалось питання його прийняття та взаємопов`язаності позовних вимог ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дітей із зустрічними вимогами ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа: виконавчий комітет Білгород-Дністровської міської ради як орган опіки та піклування, про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу, про визнання права власності та визначення місця проживання дітей та стягнення аліментів, що свідчить про передчасність подання відповідної заяви про забезпечення позову, адже ОСОБА_7 не набув статусу позивача, в свою чергу ОСОБА_3 статусу відповідача, та забезпечення позову на вказаній стадії розгляду справи суперечить інституту вчинення таких процесуальних дій як вжиття заходів забезпечення позову.

Отже, розглянувши подану представником ОСОБА_2 заяву про забезпечення позову, виходячи із передчасності її подання, адже судом не вирішено питання необхідності прийняття самого зустрічного позову ОСОБА_2 , з урахуванням не пов`язаності заходів забезпечення позову з предметом спору, суд вважає подану заяву необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.

Більш того, відсутність відомостей чому саме невжиття заходів забезпечення позову зробить неможливим чи утруднить виконання рішення в заяві про забезпечення позову позбавляє суд дійти висновку про наявність достатньо обґрунтованого припущення, що невжиття заходів забезпечення позову може у майбутньому утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 149, 150, 153, 247, 258, 260 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

В задоволенні заяви представника відповідача ОСОБА_1 , який діє в інтересах ОСОБА_2 про забезпечення зустрічного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа: виконавчий комітет Білгород-Дністровської міської ради як орган опіки та піклування, про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу, про визнання права власності та визначення місця проживання дітей та стягнення аліментів - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення, (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту рішення.

У відповідності до п.п. 15.5 п.1 Розділу ХІІІ Перехідних Положень ЦПК України , апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Ухвала може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду через Білгород-Дністровський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги.

Суддя: