Справа № 2-1479/10
Провадження № 6/638/501/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 серпня 2021 року Дзержинський районний суд міста Харкова у складі:

головуючого Невеніцина Є.В.,

при секретарі Суркової М.О.,

за участю представника стягувача Нарбаєвої І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Харкові заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» про поновлення пропущеного строку для пред`явлення до виконання виконавчого листа по справі №2-1479/10,-

в с т а н о в и в:

Представник стягувача звернувся до суду із заявою про поновлення пропущеного строку для пред`явлення до виконання виконавчого листа по справі №2-1479/10. Свою заявою обґрунтовує тим, що 28.04.2011 року Дзержинським районним судом м.Харкова видано виконавчий лист по справі №2-1479/10, 28.10.2016 року виконавчий документ повернуто стягувачеві, 20.12.2016 року виконавчий документ повернуто стягувачеві, ухвалою суду від 26.09.2018 року замінено сторону у виконавчому провадженні. 02.01.2019 року стягувач звертався до суду із заявою про отримання копії вказаної ухвали, проте ухвалу суду на адресу стягувача не надіслано, а відтак строк на пред`явлення виконавчих листів був прощений з поважних причин.

У судовому засіданні представник стягувача підтримала заяву та просила її задовольнити, боржники у судове засідання не з`явились, про час та місце слухання справи повідомлялись вчасно та належним чином, причин неявки не повідомили, клопотань про відкладення слухання справи не надходило. ОСОБА_1 надала письмові пояснення з проханням відмовити у задоволенні заяви, зазначивши, що заявник на законних підставах звернувся із заявою про отримання копії ухвали лише один раз 16.04.2021 року, тобто після закінчення строку на пред`явлення виконавчого документу до виконання.

Відповідно до ч.3 ст.433 ЦПК України заява розглядається в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Їх неявка не є перешкодою для вирішення питання про поновлення пропущеного строку. Суд розглядає таку заяву в десятиденний строк.

Суд, вислухавши пояснення представника стягувача, дослідивши матеріали заяви та справи, дійшов наступнихз висновків.

Заочним рішенням Дзержинського районного суду м.Харкова від 29.11.2010 року позовні вимоги акціонерного комерційного банку «Правекс-Банк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості задоволено. Ухвалою Дзержинського районного суду м.Харкова від 26.09.2018 року замінено стягувача ПАТ КБ «Правекс-Банк» на ТОВ «Довіра та Гарантія» по справі №21479/10. Постановою Харківського апеляційного суду від 23.01.2019 року вищевказану ухвалу залишено без змін, представник стягувача у судовому засіданні участі не приймав.

08.01.2019 року Дзержинським районним судом м.Харкова отримано заяву представника стягувача про видачу належним чином навірену копію ухвали суду від 26.09.2018 року.

05.02.2019 року матеріали цивільної справи повернуті до суду після розгляду апеляційною інстанцією.

Постановою Верховного Суду від 20.06.2019 року постанову Харківського апеляційного суду від 23.01.2019 року залишено без змін.

20.04.2021 року представник стягувача повторно звернувся до суду із заявою про направлення засобами поштового зв`язку копії ухвали суду від 26.09.2018 року.

Матеріали справи не містять відомостей про отримання стягувачем копії ухвали суду, яка набрала законної сили, від 26.09.2018 року про заміну стягувача.

Частина 1 статті 81 ЦПК України передбачає обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із ч. 1,6 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців; стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який видав виконавчий документ, або до суду за місцем виконання.

Строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття.

Постановою державного виконавця від 20.12.2016 року виконавчий лист повернуто стягувачу на підставі п.9 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження», а саме у зв`язку з встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно боржника.

Пунктом 9 частини 1 статті 37 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавчий документ повертається стягувачу, якщо законом встановлено заборону щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, якщо в нього відсутнє інше майно чи кошти, на які можливо звернути стягнення, а також щодо проведення інших виконавчих дій стосовно боржника, що виключає можливість виконання відповідного рішення.

Частиною 5 статті 12 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що у разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв`язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника - з дня закінчення строку дії відповідної заборони.

Таким чином, посилання ОСОБА_1 на те, що стягувач мав право повторно звернутись із заявою про відкриття виконавчого провадження до 20.12.2019 року безпідставні, оскільки в даному випадку строк пред`явлення виконавчого листа до виконання встановлено, не з дня повернення виконавчого документу, а з дня закінчення строку дії відповідної заборони.

Відповідно до ч. 1 ст. 433 ЦПК України у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Тобто єдиною підставою для поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання є визнання судом такого строку пропущеним саме з поважних причин.

Поважність причин пропуску строку є оціночним поняттям та має встановлюватися в кожному окремому випадку на підставі відповідних доказів, які у свою чергу оцінюються судом за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Поважними причинами пропуску строку можуть бути визнані лише ті обставини, які є об`єктивно непереборними, незалежними від волевиявлення сторони та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для вчинення процесуальної дії. Та підтверджені належними доказами.

Конституційний Суд України неодноразово зазначав, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини Рішення від 13 грудня 2012 року № 18-рп/2012).

Враховуючи викладене, оскільки представник стягувача, в межах строків визначеному Законом України «Про виконавче провадження»звертався до суду із відповідною заявою, проте, копію ухвали про заміну стягувача, яка набрала законної сили, не отримав, суд вважає причини пропуску строку пред`явлення виконавчих листів до виконання поважними.

Керуючись ст.12 Закону України «Про виконавче провадження», ст.433 ЦПК України,-

постановив:

Заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» про поновлення пропущеного строку для пред`явлення до виконання виконавчого листа по справі №2-1479/10 задовольнити.

Поновити товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» строк пред`явлення до виконання виконавчого листа по справі №2-1479/10 по цивільній справі за позовом Акціонерного комерційного банку «Правекс-Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Ухвала суду може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали складений 16.08.2021 року.

Головуючий Є.В.Невеніцин