Справа № 446/1157/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.08.2021 м. Кам`янка-Бузька

Кам`янка-Бузький районний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді Котормус Т. І.

за участі секретаря судового засідання Карпа Г.М.;

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ;

відповідач Кам`янка-Бузька міська рада

Львівської області;

Справа №446/1157/21

Провадження №2/446/839/21

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Кам`янка-Бузька цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Кам`янка-Бузької міської ради Львівської області про визнання права власності на самочинне будівництво,

ВСТАНОВИВ:

15.06.2021 ОСОБА_1 подав до Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області позовну заяву до Кам`янка-Бузької міської ради Львівської області, в якій просить визнати за ним право власності на нежитлову (виробничо-складську) будівлю літ. «В-1-2», розташовану за адресом: АДРЕСА_1 , площею 1746,2 кв.м. та на нежитлову (магазин будівельних матеріалів) будівлю літ. «Л-1», розташовану за адресом: АДРЕСА_1 , площею 336,0 кв.м.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що 01.11.2007 ним було придбано комплекс нежитлових будівель площею 1456,0 кв.м., що розташовані по АДРЕСА_1 , а 16.12.2010 придбав у власність земельну ділянку площею 0,3283 га за цим адресом, тобто набув у власність земельну ділянку на якій розташована раніше придбана ним нежитлова будівля. Після набуття у власність нежитлового приміщення, ним здійснено його реконструкцію внаслідок чого змінилися його технічні характеристики, однак така реконструкція була проведена без відповідного дозволу на здійснення будівельних робіт, що відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦК є самочинним будівництвом і право на яке може бути визнано за ним судом. Вказує, що 30.11.2020 було проведено технічну інвентаризацію об`єкту нерухомості, який розташований за адресом: АДРЕСА_1 та встановлено його дійсну площу, а 21.12.2020 було складено звіт про технічний стан об`єкта, який визнано задовільним.

Крім того зазначає, що ним було набуто право власності на сусідню земельну ділянку по АДРЕСА_1 з цільовим призначенням: для будівництва та обслуговування будівель торгівлі, де збудовано магазин будівельних матеріалів площею 336,0 кв.м., який також пройшов процес технічної інвентаризації та перевірку безпечної експлуатації, де визнано його технічний стан як нормальний. Також вказує, що забудову здійснено згідно належних умов використання земельної ділянки відповідно до рішення Дернівської сільської ради від 30.06.2015 №214.

Позивач просить суд визнати за ним право власності на такі будівлі, оскільки це згідно закону повноваження суду, а також вказує, що це не порушує права інших осіб, що відповідає вимогам ст. 376 ЦК України.

Ухвалою суду від 15.06.2021 відкрито провадження по даній справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою суду від 29.06.2021 закрито підготовче провадження, а справу призначено до судового розгляду.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позов підтримав.

Представник відповідача Кам`янка-Бузької міської ради Львівської області в судове засідання також не з`явився, однак на адресу суду надійшло клопотання за підписом міського голови у якому просить суд справу розглядати у його відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечив.

Відтак, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснюється.

Дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності та взаємозв`язку, суд встановив наступні обставини справи та відповідні до них правовідносини.

ОСОБА_1 придбав у власність комплекс нежитлових будівель, що розташовані по АДРЕСА_1 , а саме будівлю під літ. В-1 - цегляна майстерня загального призначення площею 1456,0 кв.м., що доводиться копією договору купівлі-продажу комплексу будівель від 01.11.2007, який посвідчений приватним нотаріусом Щур Т.В. та зареєстрований у реєстрі за №1430 (а.с. 13-14).

Згодом, 16.12.2010 Дернівською сільською радою Львівської області було продано ОСОБА_1 земельну ділянку несільськогосподарського призначення площею 0,3284 га., яка розташована по АДРЕСА_1 , кадастровий №:02:002:0062, що доводиться відповідною копією договору купівлі-продажу (а.с. 15-18). На підставі цього договору купівлі-продажу, 23.06.2011 позивачу видано державний акт на право власності на земельну ділянку площею 0,3284 га., яка розташована по АДРЕСА_1 , кадастровий №:02:002:0062, цільове призначення: для обслуговування виробничих будівель, в подальшому, 18.07.2011 інформація про таке право була внесена до Державного земельного кадастру про земельні ділянки, що доводиться копією витягу від 08.06.2011 (а.с. 19-25).

Відповідно до копії технічного паспорта на виробничий будинок з господарськими (допоміжними) будівлями та спорудами на нежитлову будівлю літ. «В-1-2» по АДРЕСА_1 , який виготовлено 30.11.2020, загальна площа земельної ділянки складає 3284,00, а площа забудови 1746,2 кв.м. (а.с. 26-36).

Згідно звіту про проведення технічного обстеження будівельних конструкцій та інженерних мереж нежитлової будівлі «В-1-2» (виробничо-складська будівля) за адресом АДРЕСА_1 , який виготовлено експертом з технічного обстеження будівель і споруд М.Е. Волинець від 21.12.2020, за результатами проведеного технічного обстеження об`єкта встановлено можливість надійної та безпечної експлуатації об`єкта обстеження. Технічний стан об`єкта, за станом найгіршого конструктивного елемента - задовільний (технічний стан «2») (а.с. 37-78).

Відтак, з вказаних вище доказів судом встановлено, що позивач придбав у власність нежитлову будівлю, а згодом і земельну ділянку, на якій вона розташована. Однак, у зв`язку з проведеними будівельними роботами по реконструкції такої будівлі, її площа була змінена з 1456,0 кв.м. до 1746,2 кв.м.

Також судом встановлено, що відповідно до державного акту про право власності на земельну ділянку серії ЯД №480730 від 07.11.2008 ОСОБА_1 є власником земельної ділянки площею 0,0671 га. у АДРЕСА_1 , кадастровий №:02:002:0067, цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства (а.с. 117-118).

Як видно з витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 08.06.2021, на даний час земельна ділянка площею 0,0671 га. у АДРЕСА_1 , кадастровий №:02:002:0067, має цільове призначення: для будівництва та обслуговування будівель торгівлі (а.с. 119-123).

Відповідно до копії технічного паспорта від 30.11.2020 на виробничий будинок з господарськими (допоміжними) будівлями та спорудами, на нежитлову будівлю «Л-1», на земельній ділянці площею 671,0 кв.м. у АДРЕСА_1 розташована будівля загальною площею 336,0 кв.м. (а.с. 79-84)

Згідно звіту про проведення технічного обстеження будівельних конструкцій та інженерних мереж нежитлової будівлі «Л-1» (магазин будівельних матеріалів) за адресом АДРЕСА_1 , який виготовлено експертом з технічного обстеження будівель і споруд М.Е. Волинець від 21.12.2020, за результатами проведеного технічного обстеження об`єкта встановлено можливість надійної та безпечної експлуатації об`єкта обстеження. Технічний стан об`єкта, за станом найгіршого конструктивного елемента - нормальний (а.с. 85-93).

Крім того, відповідно до рішення виконавчого комітету Дернівської сільської ради Львівської області від 30.06.2015 №214 вирішено виготовити проект детального плану території «Реконструкція комплексу нежитлових будівель під цехи для виробництва будівельних матеріалів, металоконструкцій, бруківки, виробничо-розвантажувального майданчика, приміщення для здійснення роздрібної торгівлі будівельними матеріалами по АДРЕСА_1 » (а.с. 116).

Відтак, судом також встановлено факт побудови позивачем нового приміщення - нежитлової будівлі (магазину будівельних матеріалів) площею 336,0 кв.м. на земельній ділянці, яка належала позивачу.

Матеріалами справи беззаперечно встановлено, що хоч і право власності на земельну ділянку під вказаним нежитловими будівлями було у позивача, проте відповідних документів, які б давали право виконувати такі будівельні роботи він не мав, а отже здійснив будівництво самовільно.

За загальним правилом, закріпленим у частині другій статті 373 ЦК України, особа, яка здійснила самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього.

За змістом ч.1 ст. 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

У пункті 4 Постанови Пленуму ВССУ від 30.03.2012 № 6 «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)» вказано, що при розгляді справ зазначеної категорії судам слід мати на увазі, що самочинним вважається будівництво житлового будинку, будівлі, споруди, іншого нерухомого майна, якщо вони збудовані (будуються) на земельній ділянці, що не була відведена особі, яка здійснює будівництво; або відведена не для цієї мети; або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту; або з істотним порушенням будівельних норм і правил.

Тобто, нерухоме майно класифікується як самочинно збудоване за різними критеріями, зокрема за критерієм будівництва без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту.

Оцінивши зібрані у справі докази, суд дійшов висновку, що нежитлові будівлі, які збудовані позивачем є самочинним саме за ознакою будівництва без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи та належно затвердженого проекту.

Таке будівництво не є самочинним за критерієм будівництва на земельній ділянці не відведеній для цієї мети, так як матеріалами справи беззаперечно встановлено факт набуття позивачем у власність земельних ділянок під цим нерухомим майном ще 16.12.2010 з відповідним цільовим призначенням - для обслуговування виробничих будівель та 14.05.2008 з цільовим призначенням, яке згодом було змінено на: для будівництва та обслуговування будівель торгівлі. Крім того, органом місцевого самоврядування відповідно до рішення від 30.06.2015 №214 вирішено виготовити проект детального плану території, що підтверджує факт будівництва такого майна на земельній ділянці з відповідним цільовим призначенням.

Також, на переконання суду, таке будівництво не є самочинним через те, що велося з істотним порушенням будівельних норм і правил, так як відповідно до звітів експерта з технічного обстеження будівель і споруд від 21.12.2020, ним встановлено можливість надійної та безпечної експлуатації таких об`єктів.

Відтак, нерухоме майно, яке є предметом даного спору, є самочинним виключно через те, що будівництво велося без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи та належно затвердженого проекту.

Оцінюючи можливість визнання за позивачем права власності на таке самочинне будівництво, суд виходив з того, що за приписами ч.5 ст.376 ЦК України на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб.

При розгляді даної справи судом не встановлено будь-якого порушення прав та інтересів будь-яких осіб, оскільки позивач є одноосібним власником як нежитлових приміщень так і земельної ділянки, а орган місцевого самоврядування, на території якого розміщено таке майно не заперечив щодо задоволення таких вимог позивача.

Відтак, суд не вбачає будь-яких перешкод для реалізації позивачем права на судовий захист шляхом визнання за ним права власності на самочинно збудоване нерухоме майно, яке передбачено у ст. 367 ЦК України.

Також суд не вважає перешкодою для такого судового захисту відсутність відповідного документа, який видається інспекціями архітектурно-будівельного контролю відповідно до Закону України «Про планування і забудову територій», так як системний аналіз норм Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" та п. 67 Порядку державної реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень затвердженого Постановою КМУ №1127 від 25.12.2015 (з відповідними змінами) дає підстави для висновку, що оцінка готовності об`єкта до експлуатації здійснюється компетентними органами влади на стадії, що передує проведенню державної реєстрації права власності на самочинно збудований закінчений будівництвом об`єкт.

Таким чином, позовні вимоги позивача є підставними та обґрунтованими, а будь-яких перешкод для їх задоволення судом не встановлено.

Керуючись ст. 258, 263-265, 268 Цивільного процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Кам`янка-Бузької міської ради Львівської області про визнання права власності на самочинне будівництво - задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на самочинно збудовану:

нежитлову (виробничо-складську) будівлю літ. «В-1-2», площею 1746,2 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_1 ;

нежитлову (магазин будівельних матеріалів) будівлю літ. «Л-1», площею 336,0 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Повний текст рішення складено 16 серпня 2021 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до Львівського апеляційного суду. До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами.

Позивач: ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКППФО НОМЕР_1 ).

Відповідач: Кам`янка-Бузька міська рада Львівської області (місцезнаходження: Львівська область, м. Кам`янка-Бузька, вул. Шевченка, 2, ).

Суддя Т.І. Котормус