Справа № 450/3294/16-ц Провадження № 8/450/5/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 серпня 2021 року Пустомитівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого-судді Мусієвського В.Є.

при секретарі Блистів М.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Пустомити заяву ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 12 червня 2018 року в цивільній справі № 450/3294/16 за позовом фізичної особи підприємця ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Мережа сервісних станцій «ТІДІСІ-ДАЛЬНОБОЙ», третіх осіб ОСОБА_3 , приватного нотаріуса Переверзевої Ганни Олегівни, приватного нотаріуса Чуловського Володимира Анатолійовича про здійснення переведення права власності та визнання недійсними договорів дарування,

в с т а н о в и в:

03 листопада 2020 року ОСОБА_1 подав до Пустомитівського районного суду Львівської області заяву про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 12 червня 2018 року у цивільній справі за позовом ФОП ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ТзОВ «Мережа сервісних станцій «ТІДІСІ-ДАЛЬНОБОЙ», третіх осіб ОСОБА_3 , приватного нотаріуса Переверзевої Г.О., приватного нотаріуса Чуловського В.А. про здійснення переведення права власності та визнання недійсними договорів дарування.

Мотивував свою заяву тим, що ОСОБА_2 не є його кредитором, що встановлено ухвалою Макарівського районного суду Київської області від 30 липня 2020 року у справі № 370/1226/15, а тому його права не можуть порушуватися укладенням договорів дарування майна ОСОБА_1 , оскільки у нього відсутні будь-які права на таке майно, а отже відсутні підстави для звернення стягнення на нього. Вказана обставина, на його думку, є нововиявленою. З огляду на вказане, просить заяву задовольнити.

Ухвалою судді Пустомитівського районного суду Львівської області від 04 листопада 2020 року заяву ОСОБА_1 залишено без руху, заявнику надано десятиденний строк з дня отримання ухвали для усунення недоліків своєї заяви.

24 листопада 2020 року представник заявника ОСОБА_4 подав до суду заяву, якою частково виконав вимоги ухвали від 04 листопада 2020 року.

Ухвалою Пустомитівського районного суду Львівської області від 24 листопада 2020 року у справі № 450/3294/16-ц (провадження № 8/450/6/20) заяву ОСОБА_1 про перегляд згаданого рішення за нововиявленими обставинами повернуто заявнику у зв`язку з неусуненням недоліків такої.

Не погоджуючись з даною ухвалою, ОСОБА_1 21 грудня 2020 року оскаржив її до Львівського апеляційного суду, який своєю постановою від 01 липня 2021 року (провадження № 22-ц/811/838/21) скасував згадане судове рішення та направив справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

19 липня 2021 року матеріали справи надійшли до Пустомитівського районного суду Львівської області. Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 21 липня 2021 року даному провадженню присвоєно № 8/450/5/21.

Ухвалою Пустомитівського районного суду Львівської області від 23 липня 2021 року (провадження № 8/450/5/21) відкрито провадження за заявою ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 12 червня 2018 року в цивільній справі № 450/3294/16, призначено судове засідання о 11 год. 45 хв. 16 серпня 2021 року.

Водночас, 08 грудня 2020 року до Пустомитівського районного суду Львівської області надійшла заява ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 12 червня 2018 року в цивільній справі № 450/3294/16. Провадженню присвоєно № 8/450/7/20, який в подальшому змінений на № 8/450/3/21.

Ухвалою Пустомитівського районного суду Львівської області від 09 грудня 2020 року (провадження № 8/450/7/20, 8/450/3/21) відкрито провадження за заявою ОСОБА_1 та призначено судове засідання на 09 год. 30 хв. 02 лютого 2021 року.

Ухвалою Пустомитівського районного суду Львівської області від 02 лютого 2021 року (провадження № 8/450/7/20, 8/450/3/21) ОСОБА_1 відмовлено у задоволенні заяви про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами.

Не погоджуючись з даною ухвалою, ОСОБА_1 оскаржив її до Львівського апеляційного суду, який ухвалою від 17 травня 2021 року (провадження № (22-ц/811/1681/21) відкрив апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 та ухвалою від 15 червня 2021 року справу призначено до розгляду на 10 год. 30 хв. 21 вересня 2021 року.

Відповідно до ч. 3 ст. 427 ЦПК України до заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 426 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу.

Згідно з абз. 2 ч. 6 ст. 185 ЦПК України у разі скасування ухвали про повернення позовної заяви та направлення справи для продовження розгляду суд не має права повторно повертати позовну заяву.

Таким чином, отримавши від суду апеляційної інстанції матеріали справи на підставі постанови від 01 липня 2021 року (провадження № 22-ц/811/838/21), Пустомитівський районний суд Львівської області був позбавлений процесуальної можливості повернути заяву (провадження № 8/450/5/21) ОСОБА_1 на підставі п. 6 ч. 4 ст. 185 ЦПК України, з огляду на що така підлягає розгляду по суті.

11 серпня 2021 року ОСОБА_2 подав додаткові пояснення, у яких зазначив, що постановою Київського апеляційного суду від 01 лютого 2021 року у справі № 370/1226/15, встановлено відсутність доказів зарахування вимог за заявою від 17 грудня 2014 року. Крім того вказав, що викладені ОСОБА_1 обставини не є нововиявленими, оскільки є новими доказами по справі.

ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_5 , будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явилися, однак останній 16 серпня 2021 року подав клопотання, у якому зазначив, що не може бути присутнім у судовому засіданні з огляду на його участь 16 серпня 2021 року о 11 год. 30 хв. у іншому судовому засіданні в приміщенні Макарівського районного суду Київської області по справі № 370/1807/20. Просив відкласти розгляд справи. Мотивував подане клопотання тим, що справа, яка розглядається, потребує спеціальних знань чинного законодавства і є досить складною. Вказав, що він зацікавлений у особистій участі в судових засіданнях. З огляду на зазначене, просив клопотання задовольнити.

З приводу поданого клопотання слід зазначити, що представником ОСОБА_5 не надано належних та допустимих доказів на підтвердження поважності причин неявки в судове засідання. Роздруківка з веб-сайту Судової влади України з датою і часом судового засідання по справі № 370/1807/20 жодним чином не може свідчити про поважність причин неявки у дане судове засідання представника ОСОБА_5 . В поданій копії ордера на надання правничої допомоги не конкретизовано, в межах якої саме справи ОСОБА_5 надає правову допомогу ОСОБА_1 в Макарівському районному суді Київської області.

Відтак, причини, на які покликається представник ОСОБА_5 у клопотанні, як на підстави для відкладення судового розгляду, не можуть вважатися судом поважними, а тому суд розглядає справу за відсутності заявника ОСОБА_1 та його представника ОСОБА_5

ФОП ОСОБА_2 , ТзОВ «Мережа сервісних станцій «ТІДІСІ-ДАЛЬНОБОЙ», ОСОБА_3 , приватний нотаріус Переверзева Г.О., приватний нотаріус Чуловський В.А., будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явилися, участь представників не забезпечили, причини неявки суду не повідомили, клопотань про розгляд справи за їх відсутності або про відкладення судового розгляду не подали.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 12 червня 2018 року в цивільній справі № 450/3294/16, суд приходить до висновку про необґрунтованість такої з наступних підстав.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 423 ЦПК України підставами для перегляду рішення, ухвали суду чи судового наказу у зв`язку з нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Відповідно до ч.ч. 4, 5 ст.423 ЦПК України не є підставою для перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами: переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи; докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом. При перегляді судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд не може виходити за межі тих вимог, які були предметом розгляду при ухваленні судового рішення, яке переглядається, розглядати інші вимоги або інші підстави позову.

У відповідності до п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 30 березня 2012 року «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв`язку з нововиявленими обставинами» нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин.

Необхідними ознаками існування нововиявлених обставин є одночасна наявність трьох умов: їх існування на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; істотність даних обставин для розгляду справи, тобто коли врахування їх судом мало б наслідком прийняття іншого судового рішення, ніж те, яке було прийняте.

Таким чином, не можуть вважатися нововиявленими обставини, що встановлюються на підставі доказів, які не були своєчасно подані сторонами, оскільки до нововиявлених обставин можуть бути віднесені матеріально-правові факти, що були наявні на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомими заявнику , на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін або які мають значення для правильного вирішення спору.

Аналогічну правову позицію викладено в постанові Верховного Суду України від 16 вересня 2014 року у справі №3-108гс14, відповідно до якої до нововиявлених обставин можуть бути віднесені матеріально-правові факти, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші факти, які мають значення для правильного вирішення спору. Необхідними ознаками нововиявлених обставин є їх наявність на час розгляду справи та те, що ці обставини не могли бути відомі заявнику на час розгляду справи».

Рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області від 12 червня 2018 року позовні вимоги ФОП ОСОБА_2 задоволені частково, визнано недійсним договір дарування 1/2 частки складського приміщення загальною площею 3517,1 кв.м, розташованого на території Сороки-Львівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області за адресою Львівська область, Пустомитівський район, сільська рада Сороки-Львівські, автодорога М-06 Київ-Чоп, ліворуч, під`їзд до м. Львова, 0 км + 650 м, посвідчений 19 липня 2017 року приватним нотаріусом Переверзева Ганною Олегівною, зареєстрований в реєстрі за №1284; визнано недійсним договір дарування 1/2 частки будинку охорони загальною площею 29,1 кв.м, комплекс будівель, автодорога Київ-Львів, км 524, розташованих на території Сороки-Львівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області за адресою Львівська область, Пустомитівський район, сільська рада Сороки-Львівські, посвідчений 20 липня 2017 року приватним нотаріусом Переверзева Ганною Олегівною, зареєстрований в реєстрі за №1285; визнано недійсним договір дарування 1/2 частки земельної ділянки площею 1,1374 га, кадастровий номер :04:000:0004, цільове призначення стоянка автомобілів, будівництво складських приміщень та сервісно-технічного центру по обслуговуванню вантажних автомобілів, розташованої на території Сороки-Львівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області за адресою Львівська область, Пустомитівський район, сільська рада Сороки-Львівські, посвідчений 20 липня 2017 року приватним нотаріусом Чуловським Володимиром Анатолійовичем, зареєстрований в реєстрі за №14762; стягнуто з ОСОБА_1 на користь суб`єкта підприємницької діяльності - фізичної особи підприємця ОСОБА_2 сплачений судовий збір у розмірі 4405 грн.; стягнуто з ТзОВ «Мережа сервісних станцій «ТІДІСІ-ДАЛЬНОБОЙ» на користь суб`єкта підприємницької діяльності - фізичної особи підприємця ОСОБА_2 сплачений судовий збір у розмірі 4405 грн; в задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Постановою Львівського апеляційного суду від 09 жовтня 2019 року апеляційні скарги суб`єкта підприємницької діяльності фізичної особи підприємця ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ТзОВ «Мережа сервісних станцій «ТІДІСІ ДАЛЬНОБОЙ» залишені без задоволення, а рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 12 червня 2018 року залишено без змін.

За ч. 3 ст. 367 ЦПК України докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

ОСОБА_1 мав можливість подати докази, які вказані в ухвалі Макарівського районного суду Київської області від 30 липня 2020 року у справі № 370/1226/15-ц, на які він покликається у цій заяві, до суду апеляційної інстанції з відповідним обґрунтуванням причин пропуску процесуальних строків. Інформація про те, чи подавалися ОСОБА_1 до суду апеляційної інстанції такі докази, у суду відсутня.

Ухвалами Касаційного цивільного суду від 30 квітня 2020 року та від 09 грудня 2020 року у справі № 450/3294/16-ц відкрито касаційне провадження у даній справі за касаційними скаргами ОСОБА_1 та ТзОВ «Мережа сервісних станцій «ТІДІСІ ДАЛЬНОБОЙ» на рішення судів першої та апеляційної інстанції.

ОСОБА_1 мав можливість у касаційній скарзі зазначити про недослідження судами першої та апеляційної інстанції відповідних доказів.

Постановою Касаційного цивільного суду Верховного суду від 04 лютого 2021 року у справі № 450/3294/16-ц касаційні скарги ОСОБА_1 та ТзОВ «Мережа сервісних станцій «ТІДІСІ-ДАЛЬНОБОЙ» залишені без задоволення, а рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 12 червня 2018 року та постанова Львівського апеляційного суду від 09 жовтня 2019 року залишені без змін.

Як вбачається з вказаної постанови, судом касаційної інстанції встановлено, що доводи касаційних скарг за своїм змістом зводяться до незгоди заявників з наданою судами оцінкою зібраних у справі доказів та встановлених на їх підставі обставин, спрямовані на доведення необхідності переоцінки цих доказів і обставин, в тому контексті, який на думку відповідачів свідчить про відсутність правових підстав для визнання оспорюваних договорів дарування недійсними з підставі їх фіктивності. Проте такі доводи були предметом перевірки під час розгляду справи та спростовані судами на підставі належної оцінки зібраних у справі доказів, встановлених на їх підставі обставин і правильно застосованих норм матеріального права.

Окрім того, як вбачається з поданої заяви, заявник посилається на те, що ухвалою Макарівського районного суду Київської області від 30 липня 2020 року у справі № 370/1226/15-ц встановлено факт відсутності у нього заборгованості перед ОСОБА_2 за договором купівлі-продажу частки в статутному капіталі ТзОВ «ТД «Камілла».

Ухвалою Макарівського районного суду Київської області від 30 липня 2020 року у справі № 370/1226/15-ц встановлено, що заява про визнання всіх виконавчих листів такими, що не підлягають виконанню, підлягає задоволенню, оскільки відповідно до заяви ОСОБА_3 про зарахування зустрічних однорідних вимог від 17 грудня 2014 року на момент укладення договору відступлення між ОСОБА_3 та ФОП ОСОБА_2 заборгованості ОСОБА_1 перед ОСОБА_3 за договором купівлі-продажу частки у статутному капіталі ТОВ «ТД «КАМІЛЛА» від 05 квітня 2015 року, зареєстрованим в реєстрі за № 330, та на момент подання позову до Макарівського районного суду Київської області про стягнення з ОСОБА_1 , заборгованості взагалі не існувало.

Вказана обставина встановлена судом на підставі дослідження заяви про зарахування зустрічних однорідних вимог від 17 грудня 2014 року ОСОБА_3 , у якій зазначено «З моменту підписання цієї заяви вважаю, що зобов`язання ОСОБА_1 щодо сплати грошових коштів за договором купівлі-продажу частки в статутному капіталі ТзОВ «ТД «КАМІЛЛА» таким, що виконано та припинено у повному обсязі, заборгованості ОСОБА_1 перед ОСОБА_3 немає».

При цьому, ОСОБА_1 під час розгляду цивільної справи № 450/3294/16-ц (провадження № 2/450/199/18) не повідомляв суд про наявність вказаного доказу, не подавав його, не покликався на нього для обґрунтування своїх позицій, хоча йому було достеменно відомо про цю заяву.

Суд зауважує, що здійснення учасниками судового розгляду власних процесуальних прав повинно бути своєчасним.

Відповідно до Практики перегляду судових рішень у зв`язку з нововиявленими обставинами в порядку цивільного судочинства, судам необхідно враховувати, що підставою перегляду рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами є наявність обставини, що може істотно вплинути на вирішення справи. Не можуть вважатися істотними обставинами необґрунтовані твердження заявника, незначні уточнення обставин справи тощо.

Посилання заявника на вказані обставини, як на нововиявлені, фактично є новим доказом в справі, подати який позивач мав можливість відповідно до ст. 11 ЦПК України (стара редакція), або заявити про його витребування.

Крім цього, суд відзначає, що перегляд судових рішень повинен відбуватися з урахуванням загальних принципів здійснення правосуддя, зокрема тих, на обов`язкове дотримання яких звертає увагу Європейський суд з прав людини та які випливають зі змісту положень Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, статті 14 Міжнародного пакту про громадянські й політичні права.

Пунктом 42 рішення ЄСПЛ у справі «Желтяков проти України» (заява №4994/04) Суд вказує, що право на справедливий розгляд судом, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися в контексті Преамбули Конвенції, яка, серед іншого, проголошує верховенство права як частину спільного спадку Договірних Держав. Одним із основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який, inter alia, вимагає, щоб, коли суди остаточно вирішили питання, їхнє рішення не ставилось під сумнів (рішення суду у справі «Брумареску проти Румунії» (Brumarescu v. Romania), №28342/95, п.61, ECHR1999-VII).

Як зазначив Європейський суд з прав людини - повага до принципу верховенства права та поняття справедливого судового розгляду вимагає, щоб усі підстави застосування зворотної сили закону аналізувалися з особливою пильністю (рішення ЄСПЛ у справі «Zielinski and Pradal & Gonzalez and Others v. France»).

Крім цього, п.40 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Пономарьов проти України» вказано, що одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який передбачає повагу до принципу res judicata - принципу остаточності рішень суду. Цей принцип наголошує, що жодна зі сторін не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового рішення суду просто тому, що вона має на меті добитися нового слухання справи та нового її вирішення. Перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію, а сама можливість існування двох точок зору на один предмет не є підставою для нового розгляду. Винятки із цього принципу можуть мати місце лише за наявності підстав, обумовлених обставинами важливого та вимушеного характеру.

Покликання заявника на вищевказану ухвалу Макарівського районного суду Київської області, як на окрему обставину, яка може вважатися нововиявленою, не заслуговують на увагу, оскільки така не існувала станом на час розгляду цивільної справи № 450/3294/16-ц (провадження № 2/450/199/18) судом. Вона, як доказ, створена лише 30 липня 2020 року і, очевидно, не існувала до цього часу.

Крім того, слід звернути увагу на те, що вказана ухвала скасована постановою Київського апеляційного суду від 01 лютого 2021 року.

З врахуванням викладеного вище, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 12 червня 2018 року в цивільній справі № 450/3294/16 за позовом фізичної особи підприємця ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ТзОВ «Мережа сервісних станцій «ТІДІСІ-ДАЛЬНОБОЙ», третіх осіб ОСОБА_3 , приватного нотаріуса Переверзевої Г.О., приватного нотаріуса Чуловського В.А. про здійснення переведення права власності та визнання недійсними договорів дарування, а рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 12 червня 2018 року слід залишити в силі.

Керуючись ст.ст. 259, 265, 423, 424, 425, 426, 427, 429 ЦПК України, суд,-

п о с т а н о в и в:

Відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 12 червня 2018 року в цивільній справі № 450/3294/16 за позовом фізичної особи підприємця ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Мережа сервісних станцій «ТІДІСІ-ДАЛЬНОБОЙ», третіх осіб ОСОБА_3 , приватного нотаріуса Переверзевої Ганни Олегівни, приватного нотаріуса Чуловського Володимира Анатолійовича про здійснення переведення права власності та визнання недійсними договорів дарування, а рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 12 червня 2018 року залишити в силі.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Львівського апеляційного суду через Пустомитівський районний суд Львівської області.

Суддя Мусієвський В.Є.