Справа № 457/1461/20
провадження №2/457/110/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2021 року м. Трускавець

Трускавецький міський суд Львівської області

в складі головуючого-судді Марчука В.І.,

секретар судового засідання Мазурик В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у режимі відеоконференції з Солом`янським районним судом м. Києва клопотання ОСОБА_1 про закриття провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів,

з участю представника відповідача ОСОБА_1 адвокатки Лисовець Т.В.,

в с т а н о в и в:

У провадженні Трускавецького міського суду Львівської області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів.

26 березня 2021 року на адресу суду надійшло клопотання відповідача ОСОБА_1 про закриття провадження у справі. В обґрунтування своїх вимог вказує, що позивачем було невірно вказано предметну підсудність вказаної справи, оскільки він є фізичною особою підприємцем, та всі інші відповідачі у справі також є фізичними особами-підприємцями. У зв`язку з тим, що спір виник між суб`єктами господарювання щодо оренди приміщень і позивачем помилково чи умисно було надано неповну інформацію щодо статусу сторін у справі, даний спір, згідно положеннями ст. 20 ГПК України, підсудний господарському суду і має розглядатись згідно норм Господарського процесуального кодексу України.

У судове засідання позивач не з`явився, однак скерував на адресу суду заяву, в якій просив розглядати справу у відсутності позивача та його представника.

Суд, заслухавши думку представника відповідача, яка просить задоволити клопотання позивача ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, дійшов до наступного висновку.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції 1950 року кожен при вирішенні спору щодо його цивільних прав та обов`язків має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до підсудності якого вона віднесена процесуальним законом.

Вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суди повинні перевірити належність справ до їх юрисдикції та підсудності.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 ЦПК України у порядку цивільного судочинства розглядаються справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Пунктом 1 частини 1 статті 20 ГПК України визначено, що господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи підприємці.

Статтею 26 ЦК України вказано, що всі фізичні особи є рівними у здатності мати цивільні права та обов`язки. Фізична особа здатна мати усі майнові права, що встановлені цим Кодексом, іншим законом. Фізична особа здатна мати інші цивільні права, що не встановлені Конституцією України, цим Кодексом, іншим законом, якщо вони не суперечать закону та моральним засадам суспільства. Фізична особа здатна мати обов`язки як учасник цивільних відносин.

Зі статті 42 Конституції України вбачається, що кожна фізична особа має право на підприємницьку діяльність, яка не заборонена законом. Це право закріплено й у статті 50 ЦК України, якою передбачено, що право на здійснення підприємницької діяльності, яку не заборонено законом, має фізична особа з повною цивільною дієздатністю.

Тобто фізична особа, яка бажає реалізувати своє конституційне право на підприємницьку діяльність, після проходження відповідних реєстраційних та інших передбачених законодавством процедур за жодних умов не втрачає і не змінює свого статусу фізичної особи, якого вона набула з моменту народження, а лише набуває до нього нової ознаки - підприємця.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач ОСОБА_2 як фізична особа, є власником 9/100 ідеальних частин нежитлової будівлі, загальною площею 175,0 кв.м. та 3/100 ідеальних частин нежитлової будівлі площею 57,9 кв.м., які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 на підставі договорів купівлі-продажу частин нежитлової будівлі від 30 червня 2019 року та 05 січня 2011 року /арк. справи 12-13/.

Так, Великою Палатою Верховного суду України в Постанові від 16 травня 2018 року висловлено позицію, що суб`єктом права власності може бути фізична особа, оскільки ЦК України не містить заборони щодо перебування у власності окремої фізичної особи нерухомого майна нежитлового призначення, яке використовується для здійснення підприємницької діяльності. Та сама особа - власник майна визначає, у якому статусі вона відчужує чи передає в оренду вказане майно.

Тобто, позовні вимоги ОСОБА_2 саме як фізичної особи, яка володіє майном на підставі права власності, пред`явлені до фізичних осіб-підприємців ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_1 щодо стягнення з них грошових коштів.

Тому твердження відповідача, щодо помилковості зазначення позивачем статусу сторін у справі спростовується вищенаведеним.

Разом з тим, Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в пункті 14 Постанови №3 від 01 березня 2013 року «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ», вказав, що спір фізичної особи, яка має статус суб`єкта підприємницької діяльності, у цивільно-правових, житлових чи інших правовідносинах, що не має ознак господарського та не пов`язаний з господарською діяльністю, підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

А тому, незважаючи на те, що позивач є фізичною особою-підприємцем, заявлені ним позовні вимоги, як фізичною особою до фізичних осіб - підприємців про стягнення заборгованості підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства, оскільки позивач є фізичною особою, якій як фізичній особі належать нежитлові приміщення на праві власності.

На підставі наведеного та керуючись ст. 259 ЦПК України, суд -

у х в а л и в:

В задоволенні клопотання відповідача ОСОБА_1 про закриття провадження у справі відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: В. І. Марчук