№ 308/4278/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

31.03.2021 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайнний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді Бедьо В.І.

секретаря судового засідання Пазяк С.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді цивільну справу за позовом ПАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» суму сплаченого страхового відшкодування в розмірі 43 139,92 грн.

Позовні вимоги мотивує тим, що 20.02.2015 року між ПАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» та ОСОБА_2 укладено Договір страхування транспортних засобів № АІ. 7459684, згідно з яким ПАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» застрахував майнові інтереси пов`язані з експлуатацією наземного транспортного засобу - легкового автомобіля «Geely CK», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 .

26.08.2015 року в м. Ужгороді трапилася ДТП за участю двох транспортних засобів: «FORD Transit», д.р. н. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_3 та застрахованого легкового автомобіля «Geely CK», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 .

Постановою Ужгородського міськрайонного суду від 23.09.2015 року у справі № 308/11104/15-п відповідача ОСОБА_1 визнано винним у вчинення адміністративного правопорушення за ст. 124 КУпАП.

На основі заяви про настання страхового випадку від 27.08.2015 року було складено страховий акт № UA029/L01/01.

На підставі страхового акту та розрахунку суми страхового відшкодування до нього здійснив виплату страхового відшкодування на користь потерпілого в розмірі 43 139, 92 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 36513 від 21.10.2016 року.

На адресу відповідача неодноразово направлялись регресні вимоги про компенсацію суми виплаченого страхового відшкодування, які були останнім проігноровані, що слугувало підставою для звернення позивача до суду з даним позовом.

Представник ПАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» в судове засідання не з`явився, однак подав заяву про розгляд справи без його участі.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився невідомих суду причин, хоча належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи, відзив чи заяву про відкладення судового розгляду відповідачем до суду подано не було.

Оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без його участі, представник позивача не заперечував проти заочного розгляду справи, суд у відповідності до вимог статтей 280-283 ЦПК України, вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних доказів.

У відповідності до ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши її дійсні обставини, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що 20.02.2015 року між ПАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» та ОСОБА_2 укладено Договір страхування транспортних засобів № АІ. 7459684, згідно з яким ПАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» застрахував майнові інтереси пов`язані з експлуатацією наземного транспортного засобу - легкового автомобіля «Geely CK», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 .

26.08.2015 року в м. Ужгороді трапилася ДТП за участю двох транспортних засобів: «FORD Transit», д.р. н. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_3 та застрахованого легкового автомобіля «Geely CK», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 .

Постановою Ужгородського міськрайонного суду від 23.09.2015 року у справі № 308/11104/15-п відповідача ОСОБА_1 визнано винним у вчинення адміністративного правопорушення за ст. 124 КУпАП.

На основі заяви про настання страхового випадку від 27.08.2015 року було складено страховий акт № UA029/L01/01.

На підставі страхового акту та розрахунку суми страхового відшкодування до нього ПАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» здійснив виплату страхового відшкодування на користь потерпілого в розмірі 43 139, 92 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 36513 від 21.10.2015 року ( а.с. 14).

Позивач вказує на те, що відповідач ОСОБА_1 в добровільному порядку не відшкодував завдані збитки.

Жодних доказів на спростування вказаних позивачем обставин стороною відповідача не надано.

У відповідності до положення п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», при настанні страхового випадку, страховик, відповідно до лімітів відповідальності страховика, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Згідно ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Статтею 1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Згідно ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування», до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Водночас, згідно ст. 38-1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі якщо страховик здійснив страхове відшкодування за шкоду, заподіяну під час використання забезпеченого транспортного засобу, у сфері, що передбачає більше значення коригуючого коефіцієнта, ніж визначено договором страхування, чи з порушенням умов, передбачених пунктом 13.2 статті 13 цього Закону (при укладенні договору страхування із застосуванням такого пункту), то особа, відповідальна за шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, зобов`язана компенсувати страховику 50 відсотків виплаченого страхового відшкодування.

Оскільки відповідач в добровільному порядку не відшкодував шкоду згідно з положеннями ст.993 ЦК України та ст.27 Закону України «Про страхування» ПАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» отримав право вимоги на таке відшкодування.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що з ОСОБА_1 слід стягнути на користь позивача суму сплаченого страхового відшкодування у розмірі 43 139, 92 грн.

Згідно з ст. 141 ЦПК України у разі задоволення позову судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 13, 76, 77, 81, 102, 110, 133, 141, 258, 263-265, 280-283 ЦПК України суд, -

УХВАЛИВ:

Позов - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» суму сплаченого страхового відшкодування в розмірі 43 139, 92 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» сплачений судовий збір у розмірі 1921,00 грн.

Відомості про учасників судового процесу:

Позивач: ПАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» , 04053, м. Київ, вул. Січових Стрільців, 40.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача яка може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення в порядку ст. 284-285 ЦПК України.

Апеляційна скарга на заочне рішення подається протягом тридцяти днів з дня його ухвалення безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду.

Повний текст рішення складено 31.03.2021 року

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду В.І. Бедьо