Справа № 646/546/21
№ провадження 2/646/980/2021
01.04.2021 року м. Харків
Червонозаводський районний суд м. Харкова в складі:
головуючого судді Власової Ю.Ю.,
секретар судового засідання - Сердюк В.К.
учасники справи:
позивач: ОСОБА_1 , зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування): АДРЕСА_1 ;
представник позивача: ОСОБА_2 , місцезнаходження: АДРЕСА_2 ;
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ», треті особи: приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Клітченко Оксана Анатоліївна, приватний нотаріус Броварського районного нотаріального округу Гамзатова Аліна Анатоліївна, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню,
28 січня 2021 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, яким просить визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис № 5091 від 16 вересня 2019 року, вчинений приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Гамзатовою А.А., про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» (далі - ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ»).
Також позивач просить вирішити питання розподілу судових витрат.
Вимоги позову ОСОБА_1 обґрунтовує тим, що вчинення приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Гамзатовою А.А. означеного виконавчого напису відбувалося з порушенням діючого законодавства та без перевірки існування безспірної заборгованості перед ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ».
Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 02 лютого 2021 року позов ОСОБА_1 прийнятий до розгляду та у справі відкрито провадження. Одночасно, цією ухвалою витребувано у приватного нотаріуса Броварського районного нотаріального округу Гамзатової А.А. належним чином засвідчену копію виконавчого напису № 5091 від 16 вересня 2019 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» заборгованості в розмірі 39 367,86 грн. та засвідчені копії документів, на підставі яких вчинено виконавчий напис № 5091 від 16 вересня 2019 року; витребувано у ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» належним чином засвідчені копії документів на підтвердження наявності у ОСОБА_1 заборгованості перед ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ».
15 лютого 2021 року вимоги означеної ухвали суду відповідачем ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» виконані.
Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 23 лютого 2021 року з підстав, установлених ч. 4 ст. 223 ЦПК України, розгляд справи відкладений, приватному нотаріусу Броварського районного нотаріального округу Гамзатовій А.А. повторно направлено ухвалу суду від 02 лютого 2021 року.
Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 11 березня 2021 року з підстав, установлених ч. 4 ст. 223 ЦПК України, розгляд справи відкладений, приватному нотаріусу Броварського районного нотаріального округу Гамзатовій А.А. втретє направлено ухвалу суду від 02 лютого 2021 року.
У судове засідання позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 , належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, не з`явилися, надали суду заяву про розгляд справи у їх відсутності, вимоги позову підтримали у повному обсязі, просили задовольнити та надали згоду на заочний розгляд справи /а.с. 63, 74, 80/.
У судове засідання відповідач ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, повторно не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, правом надання відзиву на позов не скористався /а.с. 32, 61, 75/.
У судове засідання треті особи приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Клітченко О.А., приватний нотаріус Броварського районного нотаріального округу Гамзатова А.А., належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, не з`явились, про причини неявки суду не повідомили /а.с. 31, 34, 61а, 61б, 73, 76, 77/.
Разом із тим, згідно наказу Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 01 жовтня 2020 року № 1182/6, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 30, ст. 30-1 Закону України «Про нотаріат», нотаріальна діяльність приватного нотаріуса Броварського районного нотаріального округу Гамзатової А.А. з 01 жовтня 2020 року припинена /а.с. 78-79/.
Оскільки сторони у судове засідання не з`явились, у відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось.
Відповідно до ухвали суду від 01 квітня 2021 року, враховуючи, що в справі є достатні дані про права і взаємовідносини сторін, відповідач належним чином повідомлений про місце і час судового засідання, суд розглядає справу у відсутності відповідача та згідно з ч. 4 ст. 223 ЦПК України постановляє заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Дослідивши надані сторонами докази, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову ОСОБА_1 , об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для її розгляду, суд дійшов висновку про задоволення вимог позову у повному обсязі, з наступних підстав.
Судовим розглядом установлено, та не заперечується учасниками справи, що 16 вересня 2019 року приватним нотаріусом Броварського нотаріального округу Київської області Гамзатовою А.А. видано виконавчий напис № 5091 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» заборгованості у розмірі 39 367,86 грн. /а.с. 10/.
В обґрунтування правомірності виконавчого напису нотаріуса та на виконання ухвали суду від 02 лютого 2021 року про витребування доказів, відповідачем ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» надано наступні документи: копію договору факторингу від 28 січня 2019 року № 2019-1УСБ/ВЕСТА (з додатком 1-1), що укладений між АТ «УКРСОЦБАНК» та ТОВ «Фінансова компанія «ВЕСТА»; копію договору відступлення права вимоги від 29 січня 2019 року № 29-01/19/1 (з додатком 1-1), що укладений між ТОВ «Фінансова компанія «ВЕСТА» та ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» /а.с. 37-43, 44-49/.
За приписами ч.ч. 1, 2 ст. 1 Закону України від 02 вересня 1993 року № 3425-ХІІ «Про нотаріат» (далі - Закон № 3425-ХІІ) нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності.
Вчинення нотаріальних дій в Україні покладається на нотаріусів, які працюють в державних нотаріальних конторах, державних нотаріальних архівах (державні нотаріуси) або займаються приватною нотаріальною діяльністю (приватні нотаріуси).
Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (п. 19 ч. 1 ст. 34 Закону № 3425-ХІІ). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону № 3425-ХІІ та Глава 16 розділу ІІ Порядку № 296/5.
Згідно зі ст. 87 Закону № 3425-ХІІ для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Статтею 88 цього Закону визначено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.
Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчиненнявиконавчого напису (п.п. 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку № 296/5).
Згідно з пп. 2.1 п. 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.
У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (пп. 2.2 п. 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку).
Вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу (пп. 2.3 п. 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку).
Крім того, пп. 3.2, 3.5 п. 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі № 3425-ХІІ та Порядку № 296/5.
З системного аналізу наведених вище правових норм дійти висновку про те, що вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло у стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.
Таким чином, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.
Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (ст. 88 Закону № 3425-ХІІ). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.
Захист прав боржника в процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається в спосіб, передбачений пп. 2.3 п. 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку № 296/5, - шляхом надіслання стягувачем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень боржнику.
Підставами оскарження виконавчих написів може бути як порушення нотаріусом процедури вчинення напису (наприклад, неповідомлення боржника про вимогу кредитора), так і неправильність вимог боржника.
За правовим висновком, що викладений Великою Палатою Верховного Суду у постановах від 27 березня 2019 року у справі № 137/1666/16-ц та від 02 липня 2019 року у справі № 916/3006/17, а також у постановах Верховного Суду від 20 вересня 2018 року у справі № 640/3673/17, від 23 січня 2018 року у справі № 310/9293/15 та від 25 березня 2019 року у справі № 629/3881/16-ц, - «…Вирішуючи спір про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону № 3425-ХІІ у такому спорі суд повинен перевірити доводи сторін у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість узагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було не вирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру на час вчинення нотаріусом виконавчого напису…».
Суд зазначає, що за приписами ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Приймаючи дане рішення, суд виходить з диспозитивності та рівності сторін процесу, що сторони користуються рівними правами на власний розсуд. Кожна сторона зобов`язана довести перед судом ті обставини на які вона покликається.
Відповідно до частини третьої статті 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Разом з тим, частиною першою статті 13 ЦПК України, передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно зі статтею 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до частини першої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
З урахуванням тієї обставини, що відповідачем не спростовано позовних вимог позивача та не надано належних та допустимих доказів існування безспірної заборгованості позивача, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .
Означених вище висновків суду матеріали справи не спростовують.
За приписами ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Інші судові витрати, пов`язані із розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених вимог.
Так, при зверненні до суду позивачем ОСОБА_1 понесені витрати на оплату судового збору у сумі 908,00 грн. /а.с. 1/.
Зважаючи на задоволення заявлених позовних вимог у повному обсязі, зазначені витрати позивача з оплати судового збору підлягають відшкодуванню на його користь за рахунок відповідача у повному обсязі.
На підставі викладеного та керуючись статтями 2, 3, 4, 5, 11, 12, 13, 81, 141, 260-261 Цивільного процесуального кодексу України, суд -
Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня складення рішення суду.
Заочне рішення може бути оскаржене позивачем протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складення повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Роз`яснити, що під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.
Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.
До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Червонозаводський районний суд м. Харкова.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Позивач: ОСОБА_1 , зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування): АДРЕСА_1 .
Представник позивача: ОСОБА_2 , місцезнаходження: АДРЕСА_2 .
Рішення у повному обсязі складено і підписано 06 квітня 2021 року.

Суддя - Ю.Ю. Власова