Категорія: 39 Доповідач: Федонюк С. Ю.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

про залишення апеляційної скарги без руху

13 серпня 2021 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Федонюк С. Ю., перевіривши апеляційну скаргу відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , подану їх представником ОСОБА_3 , на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 16 березня 2021 року та ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 24 вересня 2020 року в справі за позовом Державної іпотечної установи до ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , ОСОБА_5 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 16 березня 2020 року позов задоволено повністю.

Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 24 вересня 2020 року заяву Державної іпотечної установи про виправлення описки в судовому рішенні та у виконавчих листах задоволено частково.

30 червня 2021 року ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області заяву адвоката Грибан Ж. А. про перегляд заочного рішення суду залишено без задоволення.

Представник ОСОБА_3 в інтересах відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, проте апеляційне провадження в даній справі не може бути відкрите з наступних підстав.

З тексту апеляційної скарги вбачається, що у вступній частині зазначено про оскарження рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 30 червня 2021 року, хоча за наслідками розгляду заяви адвоката Грибан Ж. В. постановлено ухвалу від 30 червня 2021 року. Також в апеляційній скарзі скаржники просять скасувати рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 16 березня 2021 року, однак в матеріалах справи такий процесуальний документ відсутній, натомість є рішення цього ж суду від 16 березня 2020 року. Крім цього, в прохальній частині апеляційної скарги одночасно з основним рішенням апелянти просять скасувати і ухвалу суду від 24 вересня 2020 року.

Сттатею 353 ЦПК України визначено перелік ухвал, на які можуть бути подані скарги окремо від рішення суду.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 356 ЦПК України в апеляційній скарзі мають бути зазначені рішення або ухвала, що оскаржується.

За змістом положень ч. 2 ст. 356 ЦПК України можливість оскарження в одній апеляційній скарзі двох процесуальних документів, рішення суду і ухвали суду, ухвалених судом першої інстанції, процесуальним законодавством не передбачена.

Отже, скаржникам слід уточнити дату судового рішення, що оскаржується.

Відсутність конкретизації дати оскаржуваного рішення в тексті апеляційної скарги має істотний характер, так як не можуть бути об`єктом апеляційного оскарження судові рішення, якщо вони судом не ухвалювались.

Також ваговим для суду є оскарження учасником справи різних процесуальних документів окремо, з огляду на таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Вбачається, що оскаржувану ухвалу суду було постановлено 24 вересня 2020 року, а апеляційну скаргу подано 02 серпня 2021 року, тобто з пропуском строку на апеляційне оскарження.

Відповідно до ч. 2 ст. 354 ЦПК України учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, зокрема, на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

За ч.3 ст.354 ЦПК України строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску строку з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч.2 ст. 358 ЦПК України.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що у порядку ст. 354 ЦПК України клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали від 24 вересня 2020 року, яка є окремим процесуальним документом та окремим об`єктом апеляційного оскарження, апелянтами не заявлено.

Згідно із частиною 3 ст. 357 ЦПК України апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 354 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

За таких обставин апеляційну скаргу в частині оскарження ухвали від 24 вересня 2020 року слід подати окремо із заявою про поновлення строку та зазначенням поважних підстав його пропуску.

Крім того, апеляційний суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 3 ч. 4 ст. 356 ЦПК України до апеляційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Зі змісту прохальної частини апеляційної скарги слідує, що відповідачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 оскаржують два процесуальних документа, які підлягають оплаті згідно Закону України "Про судовий збір" за різними ставками судового збору.

Статтею 4 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до п.п. 2 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір за подачу позову майнового характеру юридичною особою оплачується виходячи з 1,5 % ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до п/п 6 пункту 1 частини 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» (в редакції Закону, що діє на момент подання апеляційної скарги), з апеляційної скарги на рішення суду справляється судовий збір в розмірі 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Згідно з п/п 9 пункту 1 частини 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання до суду апеляційної скарги на ухвалу суду фізичною особою становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Позов подано до суду у вересні 2019 року.

Відповідно до ст. 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2019 рік" прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01 січня 2019 року складає 1921 грн.

Відповідно до ч. 4 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» якщо скаргу (заяву) подано про перегляд судового рішення в частині позовних вимог (сум, що підлягають стягненню за судовим рішенням), судовий збір за подання скарги (заяви) вираховується та сплачується лише щодо перегляду судового рішення в частині таких позовних вимог (оспорюваних сум).

Відповідачами ОСОБА_1 та ОСОБА_2 оскаржується рішення суду в частині стягнення з них інфляційних втрат у розмірі 51 076,14 грн.

Таким чином, за подання апеляційної скарги на рішення суду підлягає сплаті судовий збір у розмірі 2881,50 грн з урахуванням вимог апеляційної скарги.

Оскаржуючи ухвалу суду, апелянтам слід було сплатити судовий збір у розмірі 384,20 грн.

Таким чином, з урахуванням кількості процесуальних рішень, що оскаржуються, за подання апеляційної скарги особам, які її подали слід сплатити судовий збір за наступними реквізитами:

отримувач - УК у м. Луцьку /Луцьк ОТГ/ 22030101;

код отримувача: 38009371;

банк отримувача: Казначейство України (ЕАП);

код банку (МФО) 899998;

рахунок отримувача: UA0003550;

призначення платежу: *; 101;__________ (код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8) або реєстраційний номер облікової картки платника податків - фізичної особи (завжди має 10 цифр) чи серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомив про це відповідний орган Міністерства доходів і зборів України і має відповідну відмітку у паспорті); Судовий збір, за позовом Державна іпотечна установа (назва установи, організації чи ПІБ позивача), на рішення суду від 16.03.2020 / ухвала суду від 24.09.2020 (Дата оскаржуваного рішення та по кожному окремо), по справі 161/15236/19 (номер справи), Волинський апеляційний суд (назва суду, де розглядається справа).

На підтвердження сплати судового збору до Волинського апеляційного суду необхідно надати оригінали квитанцій про оплату по кожному оскаржуваному процесуальному документу.

Враховуючи зазначені обставини та керуючись ст. 357 ЦПК України, апеляційну скаргу представника відповідачів ОСОБА_3 слід залишити без руху та надати їй строк для усунення вказаних недоліків.

Керуючись ст. 354, ч. 4 ст. 356, ч.2 ст. 357, ч. 2 ст. 381 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , подану їх представником ОСОБА_3 , на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 16 березня 2021 року та ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 24 вересня 2020 року залишити без руху.

Надати строк 10 днів з дня отримання копії ухвали для усунення зазначених недоліків апеляційної скарги та сплати судового збору.

Оригінал квитанції про сплату судового збору надати в апеляційний суд.

У разі невиконання вимог суду у встановлений строк в частині сплати судового збору та оформлення належним чином апеляційної скарги, подана апеляційна скарга буде визнано неподаною та повернута особі, яка її подала.

Ухвала апеляційного суду оскарженню не підлягає.

Суддя