справа №619/4427/20
провадження №2/619/169/21
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12.04.2021 м. Дергачі
Дергачівський районний суд Харківської області у складі:
Головуючого судді Овсяннікова В.С.,
за участю секретаря судового засідання Матлахової Т.С.,
представника позивача ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дергачі цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики, -
ОСОБА_4 звернулась до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з ОСОБА_3 борг у розмірі 148 785, 27 гривень за розпискою від 07.11.2017 та моральну шкоду в розмірі 3000 гривень.
В обґрунтування позову зазначила, що 07.11.2017 між нею та ОСОБА_3 укладено договір позики та оформлено розписку, згідно якої відповідач отримав кошти в борг в розмірі 121 730 гривень, що еквівалентно 4 700 доларів США по курсу НБУ станом на 07.11.2017.
Згідно змісту розписки, ОСОБА_3 зобов`язався повертати кошти в рівних частинах першого числа кожного місяця, протягом 24 місяців в доларах США, починаючи з 01 лютого 2018 року.
За період часу з 01.02.2018 по 24.01.2020 відповідач не сплатив жодного платежу в рахунок погашення боргу, чим порушив свої зобов`язання, права позивача та спричинив моральну шкоду.
Позивачем 16.10.2019 та 27.06.2020 на адресу відповідача були надіслані вимоги про повернення боргу, однак жодного реагування на них не відбулось, у зв`язку з чим вона вимушена звернутись до суду з позовом.
ОСОБА_2 зазначає, що незаконними діями відповідача їй завдано моральної шкоди яка полягає у таких тривалих негативних явищах, як приниження честі, гідності, престижу, ділової репутації, моральні переживання.
При визначенні розміру моральної шкоди вона керувалася принципами законності, розумності, справедливості, а також виходить з тривалості у часі порушення її прав.
Вказує, що згідно даних Єдиного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців ОСОБА_3 здійснює підприємницьку діяльність, отримує прибуток, але ухиляється від сплати боргу.
Просить суд стягнути з ОСОБА_3 заборгованість у розмірі 148 785, 27 гривень з яких: 121 730 гривень борг за розпискою; 9 034, 70 гривень 3% річних; 18 020, 57 гривень індекс інфляційного нарахування; та моральну шкоду у розмірі 3000 гривень.
Позивач в судове засідання не з`явилась, подала до суду заяву, в якій позов підтримала, просила його задовольнити, розгляд справи проводити за її відсутності.
Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав, просив його задовольнити, з підстав вказаних у ньому.
Відповідач в судове засідання не з`явився, про час, дату та місце судового засідання повідомлений своєчасно та належним чином, причини неявки не повідомив.
Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Оскільки, про судові засідання призначені на 16.03.2021 та 12.04.2021 відповідач повідомлений своєчасно та належним чином, що підтверджується зворотніми повідомленнями на а.с. 49, 60, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів в порядку ч. 4 ст. 223 ЦПК України.
У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Суд, дослідивши матеріали справи, встановив такі юридичні факти та відповідні ним правовідносини.
Статтею 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Положеннями ст. 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог та на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом.
Відповідно до розписки від 07.11.2017 ОСОБА_3 взяв у борг у ОСОБА_2 суму у розмірі 121 730 гривень, що еквівалентно 4 700 доларам США; зобов`язався повертати кошти в рівних частинах першого числа кожного місяця, протягом 24 місяців в доларах США, починаючи з 01 лютого 2018 року. (а.с. 7)
Між сторонами склалися цивільні правовідносини з договору позики.
Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або речі, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошей або кількість речей того ж роду і якості.
Згідно ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.
За своїми правовими ознаками договір позики є реальною, односторонньою, оплатною або безоплатною угодою, на підтвердження якої може бути надана розписка позичальника.
Розписка є документом, який боржник видає кредитору, підтверджуючи як укладення договору позики, так і його умови, а також засвідчуючи отримання певної грошової суми.
Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.
У встановлений договором позики строк заборговану суму у розмірі 121 730 гривень відповідач позивачу не повернув.
ОСОБА_2 в порядку досудового врегулювання направляла на адресу відповідача вимогу про добровільне виконання зобов`язання щодо повернення боргу. Однак, станом на день розгляду справи в суді відповідач свого зобов`язання щодо повернення боргу у добровільному порядку не виконав. (а.с.8-11)
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлено строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.
Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав зобов`язання у встановлений договором строк.
Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
З розрахунку, наданого позивачем та не спростованого відповідачем вбачається, що у зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань ОСОБА_3 станом на 22.07.2020 має заборгованість у розмірі 148 785 гривень 27 копійок, яка складається з:
-121 730 гривень сума боргу за розпискою;
- 9 034 гривні 70 копійок сума трьох процентів річних згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України;
- 18 020 гривень 57 копійок сума індексу інфляції згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України.
Відповідач ОСОБА_3 не повернув суму позики у строк, встановлений договором.
За таких обставин вимоги в частині стягнення боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також трьох процентів річних від простроченої суми є обґрунтованими і підлягають задоволенню.
Щодо вимоги позивача про стягнення стягнення моральної шкоди суд виходить з наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.
Пунктом 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» визначено, що у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується.
Відповідно до ч 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Всупереч вказаним положенням позивачем не надано жодного доказу на підтвердження того, що їй завдано моральну шкоду.
Крім того, умовами укладеного письмово договору позики також не передбачено відшкодування моральної шкоди у випадку невиконання умов договору.
З урахуванням викладеного, у задоволенні позовних вимог про відшкодування моральної шкоди слід відмовити.
Адвокатом Колобовим Л.В. надано суду заяву, в якій він просить винести окрему ухвалу у зв`язку із тим, що під час ознайомлення із матеріалами справи він виявив, що деякі процесуальні документи підписані від його імені ОСОБА_2 або невстановленою особою, але він ніколи дані документи не складав і не підписував. Просить суд звернутись з окремою ухвалою до відділу поліції №3 Харківського районного управління поліції № 3 ГУНП в Харківській області, якою зобов`язати уповноважену особу внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про вчинення ОСОБА_2 або невстановленою особою кримінального правопорушення.
Відповідно до ч. 1 ст. 262 ЦПК України суд, виявивши при вирішенні спору порушення законодавства або недоліки в діяльності юридичної особи, державних чи інших органів, інших осіб, постановляє окрему ухвалу, незалежно від того, чи є вони учасниками судового процесу.
Вирішуючи питання про постановлення окремої ухвали, суд повинен переконатися, що надані особою докази достовірно свідчать про порушення вимог законодавства та дозволяють дійти висновку про наявність підстав для постановлення окремої ухвали.
Оскільки жодних доказів на підтвердження його заяви не надано, суд не вбачає підстав для винесення окремої ухвали.
Суд також виходить з того, що адвокат може самостійно звернутися з відповідною заявою до правоохоронних органів.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача пропорційно розміру задоволених вимог.
Керуючись ст.ст. 16, 526, 530, 610, 612, 625, 1046, 1047, 1049, 1167 ЦК України, п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», ст.ст. 4, 13, 81, 141, 263-265, 268 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 заборгованість у розмірі 148 785 (сто сорок вісім тисяч сімсот вісімдесят п`ять) гривень 27 копійок за договором позики від 07.11.2017, яка складається з заборгованості:
-121 730 гривень сума боргу за розпискою;
- 9 034 гривні 70 копійок сума трьох процентів річних згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України;
- 18 020 гривень 57 копійок сума індексу інфляції згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Стягнути з ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 судовий збір в розмірі 1 487 (одна тисяча чотириста вісімдесят сім) гривень 80 копійок.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Харківського апеляційного суду через Дергачівський районний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення особами, що брали участь у судовому засіданні, а особами, які не брали участь у судовому засіданні протягом 30 днів з дня отримання ними копії рішення.
Рішення набирає законної сили протягом 30 днів з дня його проголошення, або протягом 30 днів з дня отримання його копії учасниками процесу, які не брали участь у судовому засіданні, якщо не буде оскаржено у встановленому порядку.

Заочне рішення може бути оскаржене позивачем в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду через Дергачівський районний суд Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Сторони:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 .

ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 .

Повний текст рішення виготовлений 13.04.2021.

Суддя В. С. Овсянніков