Справа № 202/4605/20
Провадження № 2/202/379/2021
30 березня 2021 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська
головуючої судді Бєсєди Г.В.
за участю секретаря Голобородько О.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу, -
До Індустріального районного суду м. Дніпропетровська звернувся ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу.
В обґрунтування позовної заяви зазначає, що 28.03.2007 року рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська стягнуто з ОСОБА_2 на його користь борг у сумі 165 676, 10 грн. ОСОБА_2 тривалий час ухиляється від виконання рішення суду, у зв`язку із чим заборгованість в період з 28.03.2007 року по 24.10.2019 року складала 165 676, 10 грн., а після часткового погашення з 24.10.2019 року борг становить 163 068, 52 грн. Посилаючись на ст. 625 ЦК України просить суд стягнути з ОСОБА_2 три відсотки річних за період з 01.07.2017 року по 01.07.2020 року у сумі 14 864, 01 грн. та інфляційні втрати за період з 01.07.2017 року по 01.07.2020 року у сумі 36 896, 22 грн.
Позивач просив розглянути справу в його відсутність, проти винесення судом заочного рішення не заперечував.
Відповідач у судове засідання не з`явився, повідомлявся про час і місце розгляду справи, поважні причини неявки не повідомив, відзив на позов не надав, у зв`язку з чим судом проведено заочний розгляд справи на підставі наявних доказів.
Суд, з`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню з огляду на наступне.
Судом встановлено, що рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 28.03.2007 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму боргу з урахуванням індексу інфляції у розмірі 165 265 грн. та 3 % річних з основного боргу у розмірі 411, 10 грн., а всього - 165 265, 10 грн.
Індустріальним ВДВС м. Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області 24.10.2019 року при виконанні рішення суду на рахунок позивача з ОСОБА_2 було перераховано 2 607, 58 грн., у зв`язку із чим станом на сума боргу склала 163 068, 52 грн.
Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.
Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та цього Кодексу.
Як вбачається з положень ст. 527 ЦК України, боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.
Кожна із сторін у зобов`язанні має право вимагати доказів того, що обов`язок виконується належним боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і несе ризик наслідків непред`явлення такої вимоги.
За змістом ст.ст. 524, 533 ЦК України грошовим є зобов`язання, яке виражається в грошовій одиниці України (або грошовому еквіваленті в іноземній валюті).
Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Згідно з приписами ст. 623 ЦК України, боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Розмір збитків, завданих порушенням зобов`язання, доказується кредитором. Збитки визначаються з урахуванням ринкових цін, що існували на день добровільного задоволення боржником вимоги кредитора у місці, де зобов`язання має бути виконане, а якщо вимога не була задоволена добровільно, - у день пред`явлення позову, якщо інше не встановлено договором або законом. Суд може задовольнити вимогу про відшкодування збитків, беручи до уваги ринкові ціни, що існували на день ухвалення рішення. При визначенні неодержаних доходів (упущеної вигоди) враховуються заходи, вжиті кредитором щодо їх одержання.
Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
За змістом ч. 2 ст. 625 ЦК України нарахування інфляційних витрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника (спеціальний вид цивільно-правової відповідальності) за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат (збитків) кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплаті кредиторові.
Також, позивачем надано розрахунок суми індексації з 01.07.2017 року по 24.10.2019 рік: 100,2% х 99,9% х 102% х 101,2% х 100,9% х 101% х 101,5% х 100,9% х 101,1% х 100,8% х 100% х 100% х 99,3% х 100% х 101,9% х 101,7% х 101,4% х 100,8% х 101% х 100,5% х 100,9% х 101% х 100,7% х 99,5% х 99,4% х 99,7% х 100,7% х 100,7% = 120,4%
165676,1 х 120,4% = 199474,02 грн.
Розрахунок суми індексації з 24.10.2019 року по 01.07.2020 рік : 100,1% х 99,8% х 100,2% х 99,7% х 100,8% х 100,8% х 100,3% х 100,2% = 101,9% -163068,52 х 101,9% = 166166,82 грн.
166166,82 - 163068,52 = 3098,3 грн.
Перевіривши розрахунок позивача, суд визнає арифметично вірним здійснений позивачем розрахунок та погоджується з ним.
Враховуючи наведене, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, враховуючи те, що відповідач свої зобов`язання по поверненню суми боргу не виконав, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог та стягненню з ОСОБА_2 трьох відсотків річних за період з 01.07.2017 року по 01.07.2020 року у сумі 14 864, 01 грн. та інфляційних втрат за період з 01.07.2017 року по 01.07.2020 року у сумі 36 896, 22 грн.
Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір в розмірі 840, 80 грн.
Керуючись ст. ст. 258-259, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд,
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу- задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) заборгованість за грошовим зобов`язанням у сумі 51 760 (п`ятдесят однієї тисячі сімсот шістдесяти) грн. 23 коп., яка складається з наступного: 14 864, 01 грн. - три відсотки річних від простроченої суми; 36 896, 22 грн. - інфляційні втрати.
Стягнути з ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) витрати по сплаті судового збору в сумі судовий збір в сумі 840 (вісімсот сорок) грн. 80 коп.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Відповідач, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Позивач, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити рішення суду в апеляційному порядку повністю або частково.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Дніпровського апеляційного суду безпосередньо або через Індустріальний районний суд міста Дніпропетровська (до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи) протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повний текст рішення складено 05.04.2021 року.
Суддя: Г.В. Бєсєда