Справа № 478/1727/20 Провадження № 2/478/50/2021
Р і ш е н н я

І м е н е м У к р а ї н и

31 березня 2021 року смт. Казанка

Казанківський районний суд Миколаївської області, в складі:

головуючого судді Томашевського О.О.,

за участю:

секретаря судового засідання Григоренко Н.О.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

відповідача ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження, в залі судових засідань, в смт. Казанка, цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 в інтересах якої діє ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , про визнання договору підряду розірваним та стягнення авансового платежу,

В с т а н о в и в:

01 грудня 2020 року адвокат Задерецький В.А. звернувся до суду в інтересах ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_3 про визнання договору підряду укладеним. В подальшому, адвокат Задерецький В.А. уточнив позовні вимоги, виклавши позовну заяву у новій редакції, згідно якої просив визнати договір підряду розірваним та стягнути частину авансового платежу.

Ухвалою суду від 10 лютого 2021 року провадження у справі було відкрито, справу призначено до розгляду по суті.

22 березня 2021 року до суду надійшов відзив від відповідача, який заперечував проти задоволення позовних вимог.

В ході судового розгляду, позовні вимоги були визнані відповідачем, у зв`язку з чим сторони звернулись до суду із заявою про затвердження мирової угоди.

Ухвалою суду від 31 березня 2021 року в затвердженні мирової угоди було відмовлено та продовжено судовий розгляд.

В судовому засіданні стороною позивача позовні вимоги було підтримано, позивач та її представник просили їх задовольнити в повному обсязі, а саме:

- визнати розірваним усно укладений у квітні місяці 2020 року договір підряду між ОСОБА_1 (замовник) і ОСОБА_3 (підрядник), відповідно до якого Підрядник до кінця жовтня 2020 року зобов`язувався виконати підрядні будівельні роботи здійснити внутрішній ремонт кімнат будинку батька замовника ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 в жилій кімнаті, кухні, ванній кімнаті і коридорі загальною площею 50 м2, у строк до кінця жовтня 2020 року, та ремонт в решті кімнат будинку, площею 52м2, а Замовник зобов`язалася здійснити відповідачу оплату за його роботу у вигляді виконання будівельних робіт у фіксованій сумі в розмірі 100 000,00 з яких 60 000,00 грн. підрядник отримав у якості авансового платежу до завершення робіт;

- у зв`язку із неналежним виконанням зобов`язань по проведенню будівельних робіт, не закінченням їх у визначений договором строк, а також фактичним їх припиненням, та відмовою передати Замовнику закінчені роботи (об`єкт будівництва), - стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 частину від отриманих ним в якості авансового платежу грошових коштів - кошти в розмірі 10 000,00 грн.

- судові витрати покласти на позивача.

Як вбачається з пояснень сторони позивача, в квітні 2020 року позивач та відповідач домовились між собою про виконання будівельних робіт відповідачем в житловому будинку, який належить батькові позивача. Згідно досягнутих домовленостей, позивач зобов`язалась сплатити відповідачу за проведенні ним будівельні роботи, а відповідач прийняв на себе зобов`язання з виконання будівельних робіт із граничним терміном закінчення жовтень 2020 року. Сторони домовились, що вартість проведених робіт складає 100 000,00 грн. В ході виконання робіт, позивач сплатила відповідачу аванс у розмірі 60 000,00 грн.

Проте, відповідач не виконав у встановлений сторонами строк будівельні роботи та їх не закінчив. Замість цього, відповідач почав вимагати від відповідача додатково сплатити за виконану частину роботи 152 017,18 грн. та припинив будівельні роботи.

В свою чергу, через виявлені значні недоліки в роботі відповідача, а також через порушення ним зобов`язань за досягнутими домовленостями (строків виконання та вартості робіт), позивач була змушена звернутися до суду, з метою припинення зобов`язань за усною угодою будівельного підряду укладеної між сторонами, та стягнення частини авансу.

Відповідач в ході судового розгляду справи по суті, позовні вимоги визнав повністю та проти їх задоволення не заперечував. Суду пояснив, що в квітні 2020 року він прийняв пропозицію відповідача щодо проведення ремонтних робіт в житловому будинку батька позивача. Згідно з усною домовленістю між сторонами, відповідач був зобов`язаний провести будівельні роботи в будинку, а відповідач оплатити їх вартість. Натомість, відповідач висловив свою незгоду з позицією сторони позивача щодо вартості ремонтних робіт та пояснив, що вартість робіт визначалась за розміром вартості виконаної роботи та не могла бути обумовлена заздалегідь сторонами.

У зв`язку з визнанням позову, сторони вважали недоцільним допитувати свідків та суд прийняв їх відмову від допиту раніше заявлених свідків.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до висновку про можливість часткового задоволення позовних вимог.

Так, як було встановлено судом з пояснень сторін, в квітні 2020 року позивач звернулась до відповідача із пропозицією провести будівельні роботи (ремонт) в житловому будинку батька позивача ОСОБА_4 . Вказану пропозицію прийняв відповідач та погодився провести ремонті роботи у строк, визначений позивачем, а саме, до жовтня 2020 року. Сторони досягнули умов щодо об`єму робіт, строку виконання та їх вартості. Домовленість між сторонами була усною та на письмовій формі угоди ніхто не наполягав.

Натомість, з пояснень сторін вбачається, що умови усної домовленості кожна із сторін розуміла по різному. Зокрема, це стосується визначення вартості будівельних робіт.

Як вбачається із пояснень сторін, в ході виконання ремонтних робіт між відповідачем та позивачем виникли суперечки, які стосувались саме вартості проведених ремонтних робіт, які з часом породили конфліктну ситуацію між сторонами (погрози, образи тощо).

В ході судового розгляду між сторонами було досягнуто згоди за позовними вимогами. Відповідач визнав позов та не заперечував щодо його задоволення в повному обсязі.

Відповідно до частини 4 статті 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Як вбачається з абзацу 2 пункту 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року № 5 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства, що регулюють провадження у справі до судового розгляду», визнання позову повинно бути безумовним… Слід розрізняти визнання відповідачем позову від визнання ним обставин позову, що згідно з частиною першою статті 61 ЦПК звільняє позивача лише від доведення цих обставин.

Таким чином, з огляду на наведену норму процесуального закону, у разі визнання позову відповідачем, виникає обов`язок суду перевірити законні підстави для ухвалення рішення, та чи не суперечить закону або чи не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

З огляду на встановлені обставини у даній справі, суд не вбачає можливим прийняти визнання позову відповідачем та не знаходить законних підстав для ухвалення рішення про задоволення позову у зв`язку з тим, що фактично відповідач визнав деякі обставини позову.

За таких умов, суд приходить до висновку про доведеність обставин позову, які вказують на існування усної угоди між сторонами, проведення відповідачем будівельних (ремонтних) робіт, сплату позивачем в якості авансу 60 000,00 грн. відповідачу, та вважає саме ці обставини доведеними стороною позивача перед судом.

Так, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч. 1 ст. 2 ЦПК України).

Звернувшись до суду, позивач просить вирішити спірну ситуацію між сторонами, яка виникла через усну угоду (домовленість) між ними, зокрема: шляхом припинення зобов`язань через розірвання договору. Позовні вимоги (в цій частині) викладені таким способом, що деталізують умови самого договору, тобто, позивач просить розірвати договір підряду із певним переліком умов договору. Тобто, фактично, позовні вимоги зводяться до визнання судом певних умов договору підряду та розірвання такого договору.

Натомість, відповідно до вимог частин.1, 2, 5 ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до статті 264 ЦПК України судове рішення має відповідати в тому числі на такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Відповідно до частини 1 статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За частиною 2 статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до частини 1 статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Як було встановлено судом та визнано учасниками справи, між позивачем та відповідачем було укладено усну угоду, за якою позивач замовив у відповідача будівельні підрядні роботи (проведення ремонту). Сторони прийняли на себе зобов`язання, зокрема відповідач, щодо проведення ремонту в житловому будинку належного батькові позивача, а позивач, щодо оплати їх вартості.

За положеннями пункту 1 частини другої статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до частини першої статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

У частині третій статті 203 ЦК України закріплено, що волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до вимог статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

У статті 641 ЦК України визначено, що пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна зі сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття.

Відповідно до частин першої, третьої статті 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Умова про предмет договору підряду є істотною. Предметом договору підряду є індивідуалізований результат праці підрядника на який спрямована узгоджена воля сторін.

Умова щодо предмета договору підряду уточнюється ціною підрядних робіт.

Ціна договору підряду - це грошова сума, належна підрядникові за виконане замовлення. За статтею 843 ЦК України у договорі підряду визначається або конкретна ціна роботи, або способи її визначення.

Отже, ціна може бути визначена в тексті договору підряду безпосередньо, або у договорі підряду може зазначатися спосіб визначення ціни. Крім того, ціна у договорі підряду може бути визначена у кошторисі, який містить постатейний перелік затрат на виконання робіт, є додатком до договору та його невід`ємною частиною.

Таким чином, закріплене у ЦК України визначення договору підряду дає підстави для висновку про те, що це консенсуальний, двосторонній та оплатний договір. Причому консенсуальність договору підряду означає, що він визнається укладеним у момент одержання особою, що направила оферту, акцепту.

Як було встановлено судом з пояснень сторін, відповідач прийняв пропозицію позивача щодо проведення підрядних робіт. Сторони обумовили предмет усної угоди, строки виконання робіт та спосіб розрахунку її вартості. Про наведене свідчить також розрахунок вартості робіт, електронна переписка сторін за допомогою «Viber месенджер» та фотокартки об`єкту підрядних робіт. Відповідач визнав, що отримав від позивача авансовий платіж в розмірі 60 000,00 грн.

На підставі викладеного суд дійшов до висновку про те, що між сторонами у квітні 2020 року виникли правовідносини з приводу договору підряду, відповідно до яких відповідач виконав ремонті роботи в житловому будинку, який належить ОСОБА_4 , за що отримав 60 000,00 грн. в якості авансу. На момент розгляду даної справи, позивач не відмовився від договору підряду та не вчинив дії, передбачені статтею 849 ЦК України.

Відповідно до статті 846 ЦК України строки виконання роботи або її окремих етапів установлюються в договорі підряду. Якщо в договорі підряду не встановлені строки виконання роботи, підрядник зобов`язаний виконати роботу, а замовник має право вимагати її виконання у розумні строки, відповідно до суті зобов`язання, характеру та обсягів роботи та звичаїв ділового обороту.

Як було встановлено судом, зокрема з пояснень сторін, всю частину будівельних робіт в обумовлені сторонами строки відповідач не виконав, тим самим, порушивши істотні умови договору.

На підставі викладеного суд дійшов до висновку про часткову обґрунтованість заявлених позивачем вимог про розірвання договору підряду.

За приписами частини 2 статті 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Отже, в силу статті 651 ЦК України укладений між сторонами усний договір підряду підлягає розірванню.

Суд звертає увагу, що у даних спірних правовідносинах, які виникли між сторонами, належним та ефективним способом захисту прав та інтересів позивача є саме розірвання договору підряду. Вимоги, які містить позовна заява про розірвання такого договору, визнавши при цьому його певні умови в даному випадку є неприйнятними та такими, що не можуть бути задоволені в повному обсязі.

Суд зазначає, що предметом спірних правовідносин не є визнання договору підряду укладеним на певних умовах, або визнання певних умов укладеного договору. Предметом цього спору є питання щодо укладання договору підряду між сторонами в цілому та, як наслідок, його розірвання.

У зв`язку з цим, суд, встановивши предмет договору підряду визнає можливим його розірвати, що повною мірою вирішить спірні правовідносини сторін та призведе до належного захисту прав та інтересів позивача.

Що стосується вимоги позивача про стягнення частини авансового платежу, то суд не знаходить підстав для її задоволення з огляду на наступне.

Так, якщо під час виконання роботи стане очевидним, що вона не буде виконана належним чином, замовник має право призначити підрядникові строк для усунення недоліків, а в разі невиконання підрядником цієї вимоги - відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків або доручити виправлення роботи іншій особі за рахунок підрядника (ч.3 ст. 849 ЦК України).

Замовник відповідно до частини 2 статті 852 ЦК України має право за наявності у роботі істотних відступів від умов договору підряду або інших істотних недоліків вимагати розірвання договору та відшкодування збитків.

Збитками відповідно до частини 2 статті 22 ЦК України є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Виходячи з наведеного, наслідком розірвання договору підряду може бути відшкодування збитків, яких зазнав позивач.

Натомість, зі змісту позовної заяви вбачається, що заявлена позивачем сума не є сумою збитків, які він поніс, або які йому були завдані відповідачем. При цьому, суду не надано належним чином обґрунтувань та відповідних доказів щодо того, яким чином розрахована сума, яку просить стягнути позивач з відповідача.

За таких обставин, суд вважає, що в цій частині позовних вимог слід відмовити в повному обсязі.

Позивач заявила клопотання про віднесення понесених витрат на її рахунок, тому понесені судові витрати суд відносить на рахунок позивача, якою заявлено відповідне клопотання.

Керуючись ст.ст.4, 19, 141, 259, 263-265, 354, 355 ЦПК України, суд,

У х в а л и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) в інтересах якої діє ОСОБА_2 ( АДРЕСА_3 , свідоцтво про право зайняття адвокатською діяльністю серії МК № 001731 від 06.12.2019 року) до ОСОБА_3 ( АДРЕСА_1 ) про визнання договору підряду розірваним та стягнення авансового платежу задовольнити частково.

Визнати розірваним усний договір підряду, укладений у квітні місяці 2020 року між ОСОБА_1 (замовник) та ОСОБА_3 (підрядник).

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його (її) проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення може бути подано апеляційну скаргу безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складення.

Повний текст рішення складено та підписано суддею 05.04.2021 року.

Суддя Казанківського районного суду

Миколаївської області О.О. Томашевський