Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 березня 2021 року Шевченківський районний суд м.Запоріжжя у складі головуючого судді Галущенко Ю.А.,розглянув в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом

Акціонерного товариства Комерційний банк Приватбанк до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

У січні 2021 р. Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк»(далі за текстом АТ КБ «Приватбанк») звернулося до суду з позовом,в якому зазначає,що 11.09.2012 р.між ПАТ КБ«Приватбанк» та відповідачем ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № б/н від 11.09.2012 року за умовами якого позивач відкрив на ім*я відповідача рахунок, та в наступному відповідач отримав кредит у сумі 1000 грн. 00 коп., у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку з відсотковою ставкою за користування кредитом 3,6 відсотків на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

Відповідачем неналежним чином виконуються умови договору щодо погашення кредиту та 23.11.2020 р.у відповідача наявна заборгованість перед банком у розмірі 13838 гр.38 коп.,яка складається з такого:

- 10179 гр. 38 коп. заборгованість за тілом кредиту

- 10179 гр. 38 коп. заборгованість за простроченим тілом кредиту

- 3659 гр. 00 коп. заборгованість за відсотками

та не сплачена на день звернення позивача до суду.

Посилаючись на приписи ст.509,526,610, 611,625,1049,1050,1054 ЦК України,позивач просить суд стягнути з відповідача суму заборгованості 10179 гр.38 коп.,та судові витрати по оплаті судового збору у розмірі 2102 гр.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 18.01.2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження, розгляд справи призначено без виклику сторін.

Відповідач подала документи, за змістом яких вона вказує на відсутність підстав для стягнення заборгованості, оскільки ліміт який було збільшено 31.07.2016 року не з її волі, іншою особою, яка мала доступ до картки про що вона повідомляла банк та з цього питання зверталась до правоохоронних органів.

Згідно ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами,за відсутності клопотання будь-якої сторони про інше.

Всебічно вивчивши обставини справи,дослідивши надані письмові докази у сукупності,суд дійшов висновку,що позов заявлений обгрунтовано і підлягає задоволенню на підставі встановлених фактичних обставин справи та відповідних їм правовідносин.

Як передбачено ст.11 ЦК України,підставою виникнення цивільних правовідносин є,зокрема,правочини.

З матеріалів справи встановлено,що 11.09.2012 р.між ПАТ КБ«Приватбанк» та відповідачем ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № б/н від 11.09.2012 року за умовами якого позивач відкрив на ім*я відповідача рахунок, та в наступному відповідач отримав кредит у сумі 1000 грн. 00 коп., у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку з відсотковою ставкою за користування кредитом 3,6 відсотків на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, про що надано копію анкети-заяви № б/н,витяг з тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна», умови та правила надання банківських послуг.

Згідно з наданим банком розрахунком, заборгованість відповідача за вказаним кредитним договором станом 23.11.2020 р.у відповідача наявна заборгованість перед банком у розмірі 13838 гр.38 коп.,яка складається з такого:

- 10179 гр. 38 коп. заборгованість за тілом кредиту

- 10179 гр. 38 коп. заборгованість за простроченим тілом кредиту

- 3659 гр. 00 коп. заборгованість за відсотками.

Судом встановлено, що кредитний ліміт по кредитній картці відкритій наім*я ОСОБА_1 змінювався.

Відповідач за змістом своїх заяв та доданих документів вказувала, що нею було передано кредитну карку іншій особі, разом із іншими документами, для погашення заборгованості.

При перевірці доказів відповідача про несанкціоновані операції з використанням її кредитної картки, суд з`ясував, що ОСОБА_1 зверталася до відділення банку з заявою про несанкціоновані операції по її картці в зв*язку з використанням іншою особою її картки.

По факту звернення ОСОБА_1 до відділення банку проводилась перевірка.

Відповідно до листа АТ «Приватбанк» від 06.06.2019 року за результатом розгляду звернення ОСОБА_1 було встановлено, що 02.06.2016 року за карткою № НОМЕР_1 підключено послугу «Миттєва розстрочка». Для підключення послуги «Миттєва розстрочка» в момент авторизації шляхом:

введення відправки ОТП-паролю;

натискання клавіші, що озвучена як згоду з умовами кредитного договору;

Ввідення логіна та пароля при авторизації в Приват24;

Натисканням клавіші «згоден» або «підтверджую «в ТСО, банкоматах ПриватБанку, при показі умов кредитного договору та після введення пін коду кредитної картки;

Відправка СМС-команди Chast2на номер НОМЕР_2 ;

Натисканням клавіші «згоден» або «підтверджую в системы електронних платежів «Приват 24»

Натисканням клавіші «згоден» при IVR обдзвоні.

Крім того, відповідачем до матеріалів справи долучено заяву до правоохоронних органів, за змістом якої вказувала, що нею було передано кредитну карку іншій особі, разом із іншими документами. Після чого з неї безпідставно банком почали стягуватись грошові кошти.

Вказана заява розглянута Шевченківським ВП ДВП ГУНП в Запорізькій області, та за результатами її розгляд припинено відповідно до ЗУ «Про звернення громадян».

Відповідно до ч.1 ст.10, ч.1 ст.11, ч.1 ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін із дотриманням Верховенства права.

Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

З доводів позивача та відповідача суд з*ясував, що ОСОБА_1 причетна до транзакцій з її картки, оскільки нею особисто було передано її іншій особі, нею повідомлено дані для підключення послуги «Миттєва розстрочка».

Вирішуючи вимоги позивача суд виходить з наступного.

Як встановлено ст.509,526 ЦК України,зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку;зобов*язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України.

Відповідно до ст.611,625 ЦК України,порушенням зобов*язання є його невиконання або виконання з порушенням умов,визначених змістом зобов*язання(неналежне виконання);у разі порушення зобов*язання настають правові наслідки,встановлені договором або законом,зокрема,сплата неустойки,що передбачено ст.549 ЦК України.

Статтями 1049,1050 ЦК України встановлено обов*язок позичальника повернути позикодавцеві позику(грошові кошти)у такій самій сумі,у строк та в порядку,встановленому договору;якщо договором встановлено обов*язок позичальника повернути позику частинами(з розстроченням),то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавць має право вимагати дострокового повернення частини позики,що залишилась,та сплати процентів.

Позивачем заявлено вимоги щодо стягнення заборгованості в сумі 10179 гр.38 коп.,яка складається з заборгованості за кредитом в сумі 10179 гр.38 коп.

Заявлені позивачем вимоги ґрунтуються на вимогах закону,підтверджені доказами,які відповідають вимогам щодо їх належності та допустимості,відповідачем не спростовані,що є піставою для задоволення позову у повному обсязі.

Відповідно до ст.141 ЦПК України,судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимоги.Розмір витрат,які сторона сплатила або має сплатити у зв*язку з розглядом справи,встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказі,які подаються до закінчення судових дебатів або протягом п*яти днів після ухвалення рішення суду за умови,що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Позивачем при зверненні до суду сплачений судовий збір у розмірі 2102 гр.,про що надано платіжне доручення,при задоволенні позову у повному обсязі суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір у повному обсязі.

Керуючись ст.11,509,526,610,611,625,1049,1050,1054 ЦК України,ст.12,13,76,81,141,258,259,265,353,355 ЦПК України,суд-

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 РНОКПП НОМЕР_3 , на користь Акціонерного товариства Комерційний Банк «Приватбанк» (МФО 305299, ) заборгованість по кредитному договору № б/н від 11.09.2012 року, у розмірі 10179 гр.38 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 РНОКПП НОМЕР_3 , на користь Акціонерного товариства Комерційний Банк «Приватбанк» (МФО 305299, ),витрати по оплаті судового збору у розмірі 2102 грн.

Рішення може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення,а у разі оголошення вступної та резолютивної части рішення,зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Ю.А.Галущенко