Справа № 426/1315/21
Сватівський районний суд Луганської області у складі:
головуючого судді Просіної Я.В.,
за участю секретаря судового засідання Чумакової Н.С.,
розглянувши в відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав, третя особа - орган опіки та піклування в особі Болградської районної державної адміністрації Одеської області,
ОСОБА_1 звернулася до суду з даним позовом, та в обґрунтування зазначила, що з 08 листопада 2004 року вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3 . Від даного шлюбу у них народилася дитина - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Починаючи з квітня 2016 року шлюбні відносини між ними фактично припинилися, відповідач проживає окремо та жодних з покладених законом на батьків обов`язків не виконує, не бере участі у вихованні дитини. Рішенням Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 19 вересня 2017 року шлюб між ними було розірвано. З 04 червня 2018 року за рішенням Болградського районного суду Одеської області від 27 червня 2018 року відповідач зобов`язаний сплачувати аліменти на утримання доньки. Жодного разу з червня 2018 року відповідач не сплачував аліменти та навіть не поцікавився на які кошти виховується дитина. Загальна сума заборгованості по сплаті аліментів з 04 червня 2018 року станом на 01 березня 2021 року складає 49 500грн. Відповідач є злісний неплатник аліментів, так як сукупна сума, яку він заборгував, перевищує суму виплат аліментів за 6 місяців. Всі питання щодо виховання доньки вирішуються позивачем самостійно без участі та підтримки з боку відповідача. ОСОБА_2 знаходиться на повному утриманні позивача ОСОБА_1 . Відповідач ОСОБА_3 не виконує свої батьківськи обов`язки, передбачені законом та моральними засадами суспільства. Він самоусунувся від будь-якого спілкування з донькою та її виховання та утримання. Взагалі його спосіб життя є антисоціальним та аморальним, він зловживає спиртними напоями. Згідно рішення служби у справах дітей Болградської міської ради Одеської області від 06 травня 2021 року прийнято рішення про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 відносно дитини - ОСОБА_2 . Крім того, позивач ОСОБА_1 з 12 липня 2018 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з громадянином Туреччини, у зв`язку з чим, в інтересах неповнолітньої доньки та можливості її належного виховання вимушені періодично виїжджати за межі України. У зв`язку з відсутністю у відповідача інтересу до їхньої неповнолітньої доньки, для отримання дозволу на виїзд за межі України, позивач ОСОБА_1 була вимушена неодноразово звертатися до суду та органів опіки та піклування. В свою чергу це створює перешкоди для виховання, гармонійного фізичного та морального розвитку неповнолітньої доньки. Вважає, що відповідач ухиляється від виховання дитини, свідомого нехтує своїми обов`язками, що підтверджує відсутність серйозного ставлення відповідача до своїх батьківських обов`язків.
Ухвалою Сватівського районного суду Луганської області від 02 червня 2021 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження.
Ухвалою Сватівського районного суду Луганської області від 19 липня 2021 року було закрито підготовче судове засідання та справу призначено до судового розгляду.
У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просить позбавити батьківських прав ОСОБА_3 , надала свою згоду на заочний розгляд справи.
Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України відповідно до вимог ч. 11 ст. 128 ЦПК України та ч. 1 ст. 1-1 Закону України «Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв`язку з проведенням антитерористичної операції», про причини неявки до суду не повідомив. Заяви про розгляд справи за його відсутності не надходило, відзив на позовну заяву не подавав (а.с. 42-44, 50-51, 63-64, 72-73).
Третя особа - орган опіки та піклування в особі Болградської районної державної адміністрації Одеської області уповноваженого представника до суду не направили, надіслали на електронну адресу суду заяву про розгляд справи без участі представника третьої особи, позовні вимоги визнають, просять їх задовольнити (а.с. 67-68).
Неповнолітня дитина ОСОБА_2 у судовому засіданні пояснила, що бажає, щоб суд позбавив її батька ОСОБА_3 батьківських прав щодо неї, так як він не приймає участі в її вихованні, не підтримує фінансово, не цікавиться її життям, жодного разу після розлучення батьків він її не вітав з днем народження, та вона його не бачила. Наразі вона бажає навчатися за кордоном, та зв`язку з цим є труднощі.
Зі згоди позивача, суд ухвалив проводити заочний розгляд справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України.
Суд, заслухавши позивача, неповнолітню дитину, дослідивши надані письмові докази, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Згідно копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого 05 вересня 2006 року виконавчим комітетом Суходільської міської ради м. Краснодона Луганської області, відповідач ОСОБА_3 є батьком неповнолітньої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 7).
Як вбачається з копії рішення Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 19 вересня 2017 року шлюб між позивачем ОСОБА_4 та відповідачем ОСОБА_3 розірвано та позивачу присвоєне дошлюбне прізвище ОСОБА_5 (а.с. 11).
Згідно копії заочного рішення Болградського районного суду Одеської області від 27 червня 2018 року позов ОСОБА_6 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів і надання дозволу на виїзд з України без згоди батька задоволено. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_6 аліменти на утримання дочки ОСОБА_2 в твердій грошовій сумі в розмірі 1 500 грн щомісячно до досягнення дочкою повноліття. Надано дозвіл ОСОБА_6 на виготовлення дитячих проїзних документів для виїзду за кордон неповнолітньої дочки ОСОБА_2 та дозволено на її виїзд за кордон до Туреччини без згоди та супроводу батька від 01 липня 2018 року до 01 листопада 2018 року (а.с. 12-13).
Відповідно до вищевказаного рішення по справі №497/943/18 було виготовлено виконавчий лист про стягнення аліментів з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_6 для утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 14).
Відповідно до копії постанови про відкриття виконавчого провадження серії ВП № 59391490 державним виконавцем Сорокинського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області розглянуто заяву про примусове виконання виконавчого листа № 497/943/18, виданого 30 липня 218 року (а.с. 15).
Згідно довідки-розрахунку від 05 березня 2021 року заборгованість по виконавчому листу № 497/943/18 від 30 липня 2018 року, виданого Болградським районним судом Одеської області про стягнення з ОСОБА_3 аліментів на користь ОСОБА_6 на утримання доньки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за період з 04 червня 2018 року по 28 лютого 2021 року складає 49 500 грн 00 коп (а.с. 16).
Відповідно до копії свідоцтва про шлюб з апостилем громадянка ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженка України, та громадянин ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженець Туфанбейлі, 12 липня 2018 року уклали шлюб, про що зроблено актовий запис № 648, присвоївши прізвища: чоловіка - ОСОБА_1 , дружини - ОСОБА_1 (а.с. 17-19).
Згідно рішення комісії з питань захисту прав дитини Болградської територіальної громади Служби у справах дітей Болградської міської ради Одеської області від 06 травня 2021 року № 2 вважають доцільним позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , відносно дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.27).
Згідно зі ст. 165 Сімейного кодексу України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.
Відповідно до Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на піклування батьків, а батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, створювати належні умови для розвитку її здібностей. Батьки несуть відповідальність за не виконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків.
Положеннями норм Сімейного кодексу України встановлено, що кожний із батьків зобов`язаний піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, проявляти у відношенні неї батьківське піклування, зобов`язаний виховувати та утримувати дитину до її повноліття. Здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом (ст. 150, 151, 152, 155 Сімейного кодексу України).
В судовому засіданні встановлено, що відповідач ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ухиляється від здійснення своїх батьківських прав по відношенню до своєї доньки, має заборгованість по сплаті аліментів, а також не спілкуються з дитиною з 2016 року, тобто в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не піклується про фізичний і духовний розвиток, її навчання.
Відповідно до ст. 164 Сімейного кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини.
У відповідності п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо він, вона ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.
Зважаючи на те, що батько дитини відповідач по справі самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків, вихованням, утриманням дитини не займається, не піклується про здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток доньки, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову.
Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи.
Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.
Згідно ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.
Статтею 150 СК України передбачено, що батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини.
Згідно з ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.
При цьому відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, викладених в п. п. 16, 18 Постанови «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» № 3 від 30 березня 2007 року, ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що питання позбавлення батьківських прав мають ґрунтуватись на оцінці особистості відповідача та його поведінці.
Відповідно до ст. 14 Закону України «Про охорону дитинства» діти та батьки не повинні розлучатися всупереч їх волі, за винятком випадків, коли таке розлучення необхідне в інтересах дитини і цього вимагає рішення суду.
Судом встановлено, що ОСОБА_3 своїх батьківських обов`язків не виконує, не займається вихованням дитини, що в свою чергу свідчить про умисне ухилення його від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, що не відповідає принципам Конвенції ООН про права дитини та вимогам ст. 12, 15 Закону України «Про охорону дитинства».
Згідно із ст. 3 «Конвенції про права дитини», прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20.11.1989 року (набрала чинності для України 27.09.1991 року), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини, дитині для повного та гармонійного розвитку необхідно зростати в сімейному оточенні.
Згідно ст. 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.
Відповідно до ч. 1, 3 ст. 5 СК України, держава охороняє сім`ю, дитинство, материнство, батьківство, створює умови для зміцнення сім`ї. Держава забезпечує пріоритет сімейного виховання дитини.
Згідно із ч. 8 ст.7 СК України, регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.
За таких обставин, суд, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, вважає, що позов про позбавлення батьківських прав є обґрунтований та підлягає задоволенню, оскільки в ході судового розгляду знайшли своє повне підтвердження доводи позивача про те, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , умисно ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, не займається вихованням та розвитком дитини, що свідчить про наявність підстав для позбавлення його батьківських прав.
Разом з тим, суд роз`яснює право на поновлення батьківських прав, передбачене ст. 169 СК України, у разі стійкої зміни поведінки відповідача у відношенні до своєї дитини.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України, при задоволенні позовних вимог судовий збір необхідно стягнути з відповідача на користь позивача.
На підставі вищевикладеного та керуючись ст. 3, 15, 16, 141, 150, 155, 164, 165, 166, 169, 180, 181, 199 Сімейного кодексу України, ст. 55, 59, 60 ЦК України, ст. 4, 12, 13, 76-81, 89, 263-265, 273, 280-283, 354, 355 ЦПК України, суд -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав - задовольнити в повному обсязі.
Позбавити батьківських прав ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 відносно неповнолітньої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , судовий збір у розмірі 908 (дев`ятсот вісім) гривень 00 коп.
Рішення суду про позбавлення батьківських прав після набрання ним законної сили суд надсилає державному органу реєстрації актів цивільного стану за місцем народження дитини.

Учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності у особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення - якщо така адреса відсутня.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільним процесуальним кодексом України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України.

Рішення може бути оскаржено до Луганського апеляційного суду.

До дня початку функціонування єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Сватівський районний суд Луганської області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Заочне рішення ухвалено в нарадчій кімнаті 11 серпня 2021 року, проголошено його вступну та резолютивну частини. Повний текст рішення складено 16 серпня 2021 року.

Суддя Я.В.Просіна