Справа №490/9589/18
Провадження № 22-ц/812/1477/21
№ 22-ц/812/1527/21
Доповідач в апеляційній інстанції Яворська Ж.М.
П О С Т А Н О В А

Іменем України

10 серпня 2021 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

головуючого - Яворської Ж.М.,

суддів: Базовкіної Т.М., Царюк Л.М.,

при секретарі судового засідання - Богуславської О.М.

за участі скаржника - ОСОБА_1 ,

представника боржника - ОСОБА_2 ,

представника ДВС - Суслової М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження

апеляційні скарги

ОСОБА_3 та

Інгульського відділу державної виконавчої служби у м. Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса)

на ухвалу Центрального районного суду м. Миколаєва від 07 червня 2021 року, постановлену у приміщенні цього ж суду головуючим суддею Саламатіним О.В., дата складання повного тексту незазначена, за скаргою ОСОБА_1 на дії (бездіяльність) головного державного виконавця Інгульського відділу ДВС у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Пєрєвєрзєвої Н.М. вчинені в межах виконавчого провадження ВП №60919470,-

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2020 року ОСОБА_1 звернулась до суду із скаргою на дії та бездіяльність головного державного виконавця Інгульського відділу ДВС у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) (далі - Інгульський ВДВС) Пєрєвєрзєвої Н.М. вчинені в межах виконавчого провадження ВП №60919470.

Обґрунтовуючи скаргу вказувала, що на примусовому виконанні в Інгульському ВДВС перебуває зведене виконавче провадження з виконання виконавчого листа №2/490/3051 від 10 грудня 2019 року виданого Центральним районним судом м. Миколаєва про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/10 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 19 листопада 2018 року і до закінчення нею навчання, але не більше ніж до 23 років та з виконання судового наказу №2-н/490/1057/2018 від 11 грудня 2018 року виданого Центральним районним судом м. Миколаєва про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання доньки ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 , сина ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_8, сина ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_3 , сина ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/2 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 19 листопада 2018 року і до досягнення ними повноліття.

Зазначає, що боржник ОСОБА_3 не бажає виконувати свої обов`язки, як батько, та сплачувати аліменти, всіляко приховуючи розмір свого доходу та належне йому майно.

При цьому, державний виконавець Пєрєвєрзєва Н.М. не звертає на відповідні обставини жодної уваги та повністю ігнорує вимоги Закону України «Про виконавче провадження» щодо умов здійснення виконавчих дій, не бажає сумлінно виконувати покладені на неї обов`язки та у зв`язку з чим допустила бездіяльність у межах даного виконавчого провадження.

На її думку, державний виконавець Пєрєвєрзєва Н.М. навіть не намагалась з`ясувати повну інформацію про належне боржнику нерухоме майно та розмір отриманого ним доходу. Зокрема це стосується бездіяльності виконавця щодо з`ясування повної інформації про належні боржнику земельні ділянки для ведення особистого селянського господарства, та отримані ним прибутки від їх передачі в оренду. Також державним виконавцем допущено бездіяльність щодо виявлення розміру прибутків боржника за результатами господарської діяльності юридичних осіб, засновником яких він є.

Станом на березень 2020 року сукупний розмір заборгованості по сплаті аліментів на утримання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з виконання виконавчого листа № 2/490/3051 від 10 грудня 2019 року виданого Центральним районним судом м. Миколаєва становив 18 958 грн.63 коп.

Вказує, що на її неодноразові звернення щодо встановлення тимчасових обмежень боржника у належних йому прав, державний виконавець Пєрєвєрзєва Н.М. лише 21 квітня 2020 року винесла постанови: про тимчасове обмеження боржника у праві керування транспортними засобами; тимчасове обмеження боржника у праві користування зброєю; тимчасове обмеження боржнику у праві полювання та тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України.

Проте, вже 20 липня 2020 року вищенаведені державним виконавцем було скасовано попередні виконавчі заходи та вищезазначені постанови про тимчасові обмеження прав боржника, припинення розшуку його майна та зняття арешту з коштів. Підставою для цього зазначено відсутність заборгованості по сплаті аліментів.

На її думку, під час вчинення вищезазначених виконавчих дій державний виконавець не пересвідчилась у надходженні на рахунок органу державної виконавчої служби коштів, та не пересвідчилась у відсутності заборгованості по сплаті аліментів.

Крім того, вказувала, що підтвердженням свавільної поведінки боржника ОСОБА_3 та бездіяльності державного виконавця Пєрєвєрзєвої Н.М. слугує та обставина, що 16 липня 2020 року в Єдиний державний реєстр юридичних осіб, фізичних осіб- підприємців та громадських формувань було внесена інформацію про реєстрацію ТОВ «ОДЕСЬКИЙ ВУЗОЛ», одним із співзасновників якого є боржник ОСОБА_3 . Розмір внеску до статутного фонду якого становить 323 000 гривень.

Відтак, розмір заборгованості по аліментам було здійснено не у відповідності із вимогами Закону та без врахування всіх сум доходів, з яких вони мають бути вираховуванні. Отже, дії виконавця щодо винесення постанов від 20 липня 2020 року є передчасними та необґрунтованими.

Враховуючи вищевикладене просила:

визнати протиправною бездіяльність головного державного виконавця Інгульського відділу ДВС у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Пєрєвєрзєвої Н.М. щодо не встановлення всіх джерел прибутку (доходу) боржника та належного останньому майна, в межах виконавчого провадження №60919470 з виконання виконавчого листа №2/490/3051 від 10.12.2019 року виданого Центральним районним судом м. Миколаєва про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у розмірі 1/10 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 19 листопада 2018 року і до закінчення нею навчання, але не більше ніж до 23 років;

визнати протиправною та скасувати постанову головного державного виконавця Інгульського відділу ДВС у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Пєрєвєрзєвої Н.М. про скасування заходів примусового виконання від 20.07.2020 року, винесеної в межах виконавчого провадження №60919470 з виконання виконавчого листа № 2/490/3051 від 10.12.201 року виданого Центральним районним судом м. Миколаєва про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у розмірі 1/10 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 19 листопада 2018 року і до закінчення нею навчання, але не більше ніж до 23 років;

визнати протиправною та скасувати постанову головного державного виконавця Інгульського відділу ДВС у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Пєрєвєрзєвої Н.М. про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду особи з України від 20.07.2020 року винесеної в межах виконавчого провадження №60919470 з виконання виконавчого листа №2/490/3051 від 10.12.2019 року виданого Центральним районним судом м. Миколаєва про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у розмірі 1/10 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 19 листопада 2018 року і до закінчення нею навчання, але не більше ніж до 23 років;

визнати протиправною та скасувати постанову головного державного виконавця Інгульського відділу ДВС у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Пєрєвєрзєвої Н.М. про скасування тимчасового обмеження боржника у праві полювання від 20.07.2020 року винесеної в межах виконавчого провадження №60919470 з виконання виконавчого листа №2/490/3051 від 10.12.2019 року виданого Центральним районним судом м. Миколаєва про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у розмірі 1/10 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 19 листопада 2018 року і до закінчення нею навчання, але не більше ніж до 23 років;

визнати протиправною та скасувати постанову головного державного виконавця Інгульського відділу ДВС у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Пєрєвєрзєвої Н.М. про скасування тимчасового обмеження боржника у праві користування вогнепальною мисливською. пневматичною та охолощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії від 20.07.2020 року, винесеної в межах виконавчого провадження №60919470 з виконання виконавчого листа №2/490/3051 від 10.12.2019 року виданого Центральним районним судом м. Миколаєва про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у розмірі 1/10 частини з усіх нидів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 19 листопада 2018 року і до закінчення нею навчання, але не більше ніж до 23 років;

визнати протиправною та скасувати постанову головного державного виконавця Інгульського відділу ДВС у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Пєрєвєрзєвої Н.М. про скасування тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами від 20.07.2020 року, винесеної в межах виконавчого провадження №60919470 з виконання виконавчого листа №2/490/3051 від 10.12.2019 року виданого Центральним районним судом м. Миколаєві про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 елюенти на утримання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у розмірі 1/10 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 19 листопада 2018 року і до закінчення нею навчання, але не більше ніж до 23 років;

визнати протиправною та скасувати постанову головного державного виконавця Інгульського відділу ДВС у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Пєрєвєрзєвої Н.М. про припинення розшуку майна боржника від 20.07.2020 року, внесеної в межах виконавчого провадження №60919470 з виконання виконавчого листа №2/490/3051 від 10.12.2019 року виданого Центральним районним судом м.Миколаєва про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у розмірі 1/10 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 19 листопада 2018 року і до закінчення нею навчання, але не більше ніж до 23 років;

визнати протиправною та скасувати постанову головного державного виконавця Інгульського відділу ДВС у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Пєрєвєрзєвої Н.М. про зняття арешту з коштів від 20.07.2020 року, внесеної в межах виконавчого провадження №60919470 з виконання виконавчого листа №2/490/3051 від 10.12.2019 року виданого Центральним районним судом м.Миколаєва про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у розмірі 1/10 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 19 листопада 2018 року і до закінчення нею навчання, але не більше ніж до 23 років.

Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 07 червня 2021 року скаргу ОСОБА_1 задоволено.

Мотивуючи ухвалу суд першої інстанції зазначив, що визначення державним виконавцем розміру заборгованості по аліментам з боку боржника ОСОБА_3 , було здійснено без встановлення та врахування всіх сум доходів, з яких вони мають бути обчислені. Тому, вимоги скарги ОСОБА_1 є обґрунтованими, що є підставою для її задоволення та визнання протиправною бездіяльність головного державного виконавця Інгульського відділу ДВС у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Пєрєвєрзєвої Н.М. щодо не встановлення всіх джерел прибутку (доходу) боржника та належного останньому майна, в межах виконавчого провадження № 60919470.

Крім того, суд першої інстанції вказував, що державним виконавцем розмір заборгованості по аліментам з боку ОСОБА_3 було здійснено без встановлення та врахування всіх сум доходів, з яких вони мають бути обчислені.

Оскільки дії державного виконавця щодо не встановлення всіх джерел прибутку боржника та належного останньому майна визнання протиправними, за такого винесені ним постанови від 20 липня 2020 року у цьому виконавчому проваджені про тимчасове обмеження боржника у правах є передчасними та підлягають скасуваню.

Не погоджуючись з такою ухвалою суду першої інстанції ОСОБА_3 , діючи через свого представника - адвоката Мотельчук Ю.І., подав на неї апеляційну скаргу.

Мотивуючи доводи апеляційної скарги представник боржника вказував, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права, є необґрунтованою, тому просив про її скасування та постановити нове судове рішення, яким у задоволенні скарги відмовити.

Так зокрема вказувала, що оскаржувана ухвала постановлена судом першої інстанції без належного повідомлення всіх учасників справи про розгляд скарги, що в свою чергу позбавило таких надавати пояснення щодо суті скарги, яку ними також не отримано та доказів направлення в установленому законом порядку матеріали справи не містять.

Щодо суті скарги зазначав, що державним виконавцем обґрунтовано скасовано всі обмежувальні заходи відносно боржника ОСОБА_3 , оскільки сума заборгованості за аліментами була погашена в повному обсязі.

Крім того, судом не проаналізовано матеріали виконавчого провадження та не дослідив, які дії були здійсненні державним виконавцем для встановлення доходу боржника, що не дає можливості встановити обсяг роботи державного виконавця та прийти до висновку щодо його бездіяльності.

На його думку, висновок суду щодо передчасності винесення вказаних у скарзі постанов та наявності підстав для їх скасування також є помилковим, оскільки такі висновки жодним чином не підтверджені матеріалами справи,

Тому, у суду першої інстанції були відсутні підстави для задоволення скарги ОСОБА_1 .

В апеляційні скарзі Інгульський ВДВС вказував, що судом першої інстанції не було досліджено обставини справи, що призвело до ухвалення необґрунтованого судового рішення, яке на їх думку прийнято з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, тому просили про скасування оскаржуваної ухвали та ухвалення нового судового рішення, яким у задоволенні скарги відмовити.

Вказували про неповідомлення їх належним чином щодо розгляду скарги та таку вони не отримували.

Крім того, судом першої інстанції в оскаржувані ухвалі не зазначено, які норми ЗУ «Про виконавче провадження» порушено державним виконавцем при винесенні оскаржуваних постанов.

На їх думку, проведені державним виконавцем дії відповідають вимогам ЗУ «Про виконавче провадження» та вчинені у межах повноважень та у спосіб передбачений чиним законодавством, а тому висновки суду першої інстанції щодо їх неправомірності не ґрунтується на дійсних обставинах справи.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_3 - Інгульський відділ ДВС вважав, що наявні підстави для скасування ухвали суду першої інстанції, оскільки її постановлено з порушенням норм матеріального та процесуального права.

У суді апеляційної інстанції представник боржника ОСОБА_3 адвокат Мотильчук Ю.І., підтримала подану апеляційну скаргу, просила про її задоволення та не заперечувала проти задоволення апеляційної скарги Інгульського відділ ВС,

Представник відділу ДВС подану ними апеляційну скаргу підтримали, просили про її задоволення та не заперечували проти задоволення апеляційної скарги ОСОБА_3

ОСОБА_1 у судовому засіданні апеляційні скарги не визнала, просила залишити їх без задоволення, а судове рішення без змін.

Боржник ОСОБА_3 у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, направив до суду свого представника, що в силу ч.2 ст.372 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи за його відсутності.

Заслухавши доповідь судді, осіб, які з`явилися у судове засідання, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційних скарг, колегія суддів дійшла висновку про їх часткове задоволення.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч. 1 ст. 2 ЦПК України).

Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій (ч. 5 ст. 12 ЦПК України).

Відповідно до положень частин 1, 2, 3, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно із вимогами ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Ухвала суду вказаним положенням закону в повній мірі не відповідає.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 376 ЦПК України порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо справу (питання) розглянуто судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце засідання суду (у разі якщо таке повідомлення є обов`язковим), якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою.

Згідно зі ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Отже, рівність сторін передбачає, що кожній стороні має бути надана можливість представляти справу та докази в умовах, що не є суттєво гіршими за умови опонента.

За приписами ч.5 ст.128 ЦПК України, судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання, а судова повістка-повідомлення - завчасно. Положення цієї частини не поширюються на випадки, передбачені абзацом другим частини третьої статті 191 цього Кодексу.

За приписами ч.7 цієї статті, у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається:

1) юридичним особам та фізичним особам - підприємцям - за адресою місцезнаходження (місця проживання), що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Днем вручення судової повістки є:

1) день вручення судової повістки під розписку;

2) день отримання судом повідомлення про доставлення судової повістки на офіційну електронну адресу особи;

3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду;

4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси( ч.8 ст.128 ЦПК України).

Європейський суд з прав людини вказав, що принцип рівності сторін - один із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду - передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом (GUREPKA v. UKRAINE (No. 2), № 38789/04, § 23, ЄСПЛ, від 08 квітня 2010 року).

Європейський суд з прав людини зауважив, що право на публічний розгляд, передбачене пунктом 1 статті 6 Конвенції, має на увазі право на «усне слухання». Право на публічний судовий розгляд становить фундаментальний принцип. Право на публічний розгляд було б позбавлене смислу, якщо сторона в справі не була повідомлена про слухання таким чином, щоб мати можливість приймати участь в ньому, якщо вона вирішила здійснити своє право на явку до суду, встановлене національним законом. В інтересах здійснення правосуддя сторона спору повинна бути викликана в суд таким чином, щоб знати не тільки про дату і місце проведення засідання, але й мати достатньо часу, щоб встигнути підготуватися до справи (TRUDOV v. RUSSIA, № 43330/09, § 25, 27, ЄСПЛ, від 13 грудня 2011 року).

Відповідно до приписів ч.ч.1,2,5, 13 ст.128 ЦПК України суд викликає учасників справи у судове засідання або для участі у вчиненні процесуальної дії, якщо визнає їх явку обов`язковою. Судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик. Судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання, а судова повістка-повідомлення - завчасно.

За наявності відповідної письмової заяви учасника справи, який не має офіційної електронної адреси, та технічної можливості, повідомлення про призначення справи до розгляду та про дату, час і місце проведення судового засідання чи проведення відповідної процесуальної дії може здійснюватися судом з використанням засобів мобільного зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, шляхом надсилання такому учаснику справи текстових повідомлень із зазначенням веб-адреси відповідної ухвали в Єдиному державному реєстрі судових рішень, в порядку, визначеному Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів).

За приписами ч.ч.1.2 ст.450 ЦПК України скарга розглядається у десятиденний строк у судовому засіданні за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржуються.

Неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

З матеріалів справи вбачається, що ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 21 квітня 2021 року скаргу ОСОБА_1 прийнято до розгляду суддею Саламатіним О.В. та призначено судове засідання на 12 травня 2021 року о 14-30 год.( а.с.142-144).

Згідно супровідних листів, вказана ухвала суду першої інстанції, разом із скаргою та додатками до неї направлялась боржнику ОСОБА_3 та Інгульському ВДВС ( а.с.147,148).

Зазначена вище ухвала та скарга з додатками, отримана ОСОБА_3 лише 11 червня 2021 року (а.с. 209).

12 травня 2021 року розгляд скарги, у зв`язку з неявкою у судове засідання учасників справи було відкладено на 07 червня 2021 року на 15.00 год.

З наявної в матеріалах справи розписки вбачається, що про вищезазначене судове засідання повідомлена лише ОСОБА_1 ( а.с.153).

ОСОБА_3 було повідомлено у телефонному режимі, про що секретарем судового засідання Ковальовою Л.В. складено телефонограму та надано скриншот вихідного дзвінка (а.с.154), а Інгульському відділу ДВС направлено судову повістку-повідомлення ( а.с.156).

Відомості про направлення боржнику судової повістки у відповідності до вимог ст.128 ЦПК України матеріали справи не містять.

За нормами діючого цивільного процесуального законодавства виклик учасників справи у судове засідання телефонограмою визначено ч.9 ст.128 ЦПК України, а саме, суд викликає або повідомляє свідка, експерта, перекладача, спеціаліста, а у випадках термінової необхідності, передбачених цим Кодексом, зокрема у справах про видачу обмежувального припису - також учасників справи телефонограмою, телеграмою, засобами факсимільного зв`язку, електронною поштою або повідомленням через інші засоби зв`язку (зокрема мобільного), які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику.

Отже, за загальним правилом повідомлення ОСОБА_3 телефонограмою не відповідає встановленому порядку повідомлених про дату, час і місце розгляду справи. Тому відсутні визначені процесуальним законом докази належного повідомлення боржника ОСОБА_3 про дату, час та місце розгляду справи.

Судова повістка про розгляд справи судом 07 червня 2021 року Інгульським ВДВС отримана 25 червня 2021 року( т.4 а.с.62).

За таких обставин, неможливо вважати повідомленими належним чином про дату, час та місце розгляду справи і боржника, і відділ ДВС .

Відповідно до п.3 ч.3 ст.376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є порушення норм процесуального права, що є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення, якщо справу ( питання) розглянуто судом за відсутності будь - якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце засідання суду ( у разі якщо таке повідомлення є обов`язковим), якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою.

Враховуючи, що розгляд справи відбувався за відсутності боржника ті Інгульського відділу ДВС, які не були належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, на що вони посилаються у своїх апеляційних скаргах, то прийнята судом ухвала підлягає скасуванню з підстав визначених п.3 ч. 3 ст. 376 ЦПК з постановленням нового судового рішення.

Щодо вимог скарги про визнання протиправною бездіяльність головного державного виконавця Інгульського відділу ДВС у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Пєрєвєрзєвої Н.М. по не встановленню всіх джерел прибутку (доходу) боржника та належного останньому майна.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги (ч.3 ст. 451 ЦПК України).

Згідно зі ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» ( далі - Закон 1404-VIII) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом (ч.1 ст. 74 Закону № 1404-VIII).

Право сторони виконавчого провадження на звернення зі скаргою до суду на підставі ст.447 ЦПК України пов`язане з порушенням прав такої сторони під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця.

У постанові Верховного Суду від 22 квітня 2020 року в справі № 641/7824/18 (зазначено, що «завданням цивільного судочинства є саме ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. В порядку судового контролю за виконанням судових рішень такий захист можливий за умови, що права, свободи чи інтереси сторони виконавчого провадження порушені, а скаржник використовує цивільне судочинство для такого захисту. По своїй суті ініціювання справи щодо судового контролю за виконанням судових рішень не для захисту прав та інтересів є недопустимим».

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 16 жовтня 2019 року стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/10 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 19 листопада 2018 року і до закінчення нею навчання, але не більше ніж до 23 років (провадження №2/490/3051/2019).

10 грудня 2019 року Центральним районним судом м. Миколаєва видано виконавчий лист №2/490/3051/2019, який 19 грудня 2019 року ОСОБА_1 пред`явила до виконання до Інгульського ВДВС( т.4 а.с.13-14).

На підставі зазначеного виконавчого листа постановою головного державного виконавця Пєрєвєрзєвої Н.М. від 20 грудня 2019 року було відкрите виконавче провадження №60919470. Копію цієї постанови було направлено сторонам (т.4 а.с.15) .

Крім того, у провадженні Інгульського ВДВС перебуває на примусовому виконанні судовий наказ виданий Центральним районним судом м. Миколаєва №2-н/490/1057/2018 від 11 грудня 2018 року про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та синів: ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , у розмірі Ѕ частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 19 листопада 2018 року і до досягнення ними повноліття.

Постановою державного виконавця від 01 червня 2020 року вказані виконавчі провадження об`єднані у зведене виконавче провадження №62224130.

Згідно з ч.1 ст.18 Закону № 1404-УІІІ виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно з ч.1 ст.200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з врахуванням обставин, зазначених у ст.182 СК України.

Відповідно до ст. 81 СК України перелік видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб, затверджується Кабінетом Міністрів України. Зокрема, постановою Кабінету Міністрів України від 26 лютого 1993 року № 146 затверджено Перелік видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб (далі - Перелік).

Відповідно до п.1 цього Переліку утримання аліментів з працівників провадиться з усіх видів заробітку і додаткової винагороди як за основною роботою, так і за роботою за сумісництвом, в тому числі з: 1) основної заробітної плати за посадовим окладом, тарифною ставкою, відрядними розцінками тощо; 2) усіх видів доплат і надбавок до заробітної плати; 3) грошових і натуральних премій; 4) оплати за надурочну роботу, за роботу в святкові, неробочі та вихідні дні; 5) заробітної плати, що зберігається під час відпустки, а також з одержуваної при звільненні компенсації за невикористану протягом кількох років відпустку; 6) заробітної плати, що зберігається під час виконання державних і громадських обов`язків, та в інших випадках збереження середньої заробітної плати; 7) винагороди за загальні річні підсумки роботи підприємств та організацій; 8) винагороди, що виплачується штатним літературним працівникам газет, журналів, агентств друку, радіо, телебачення із фонду літературного гонорару, а також нештатним літературним працівникам, що підлягають державному соціальному страхуванню; 9) одноразової винагороди (відсоткових надбавок) за вислугу років; 10) допомоги по державному соціальному страхуванню, а також з допомоги по тимчасовій непрацездатності, що встановлені в колективних сільськогосподарських підприємствах; 11) доплат до допомоги по державному соціальному страхуванню, виплачуваних за рахунок підприємств, установ, організацій; 12) сум, виплачуваних для відшкодування збитків у зв`язку з втратою працездатності внаслідок каліцтва або іншого пошкодження здоров`я, за винятком сум для відшкодування витрат на догляд за ними, на додаткове харчування, санаторно-курортне лікування (включаючи оплату проїзду) і протезування потерпілих; 13) допомоги по безробіттю; 14) одержуваної пенсії, за винятком надбавок до пенсії, що виплачуються інвалідам першої групи на догляд за ними; 14-1) державної соціальної допомоги інвалідам з дитинства, призначеної відповідно до Закону України "Про державну соціальну допомогу інвалідам з дитинства та дітям-інвалідам; 15) стипендій, виплачуваних студентам в період навчання у вищих навчальних закладах, учням професійних навчально-виховних закладів та слухачам навчальних закладів підвищення кваліфікації та перепідготовки кадрів; 16) доходів від підприємницької діяльності, селянських (фермерських) господарств, кооперативів, об`єднань громадян, а також доходів, що припадають на частку платника аліментів від присадибної ділянки або підсобного господарства; 17) усіх видів заробітку, одержуваного адвокатами за роботу в юридичних консультаціях; 18) плати, отриманої за передачу в оренду земельної ділянки або земельної частки (паю); 19) інших видів заробітку.

У пункті 12 Переліку видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26 лютого 1993 року № 146 визначені види доходів, з яких не провадиться утримання аліментів, перелік яких є вичерпним.

Утримання аліментів провадиться з суми заробітку (доходу), що належить особі, яка сплачує аліменти, після утримання з цього заробітку (доходу) податків (пункт 13 Переліку видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26 лютого 1993 року № 146).

Системний аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що аліментні платежі стягуються з певних видів заробітку (доходу), які отримує боржник.

Названий перелік як підзаконний нормативно-правовий акт не містить протиріч із СК України, який регулює питання утримання дитини батьками, у тому числі, сплати аліментів. Наведені правові акти є спеціальними до спірних правовідносин, а тому їм надається перевага поряд із загальними нормативно-правовими актами.

Так, із матеріалів справи вбачається та таке встановлено судом, що державним виконавцем під час виконання вищезазначених виконавчих документів вчинено ряд виконавчих дій щодо з`ясування належності боржнику ОСОБА_3 майна та отримання від такого заробітку (доходу), які б могли впливати на визначення розміру аліментів, а саме: направлено запит про отримання прибутків діяльності юридичних осіб де засновником або учасником є боржник; зроблено запит до державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру іпотек, єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, щодо суб`єкта; запит до Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку та запити до відповідних органів щодо встановлення доходу боржника.

Із відповіді Миколаївського управління Головного управління ДФС у Миколаївській області від 17 травня 2019 року вбачається, що ОСОБА_3 перебуває на спрощеній системі оподаткування.

За відповіддю із Пенсійного фонду України про осіб-боржників, які працюють за трудовими та цивільно-правовими договорами, про останнє місце роботи від 20 грудня 2019 року, 17 квітня та 21 травня 2020 року інформацію стосовно ОСОБА_3 не знайдено.

Державним виконавцем, в межах наданих йому повноважень, перевірено отримання прибутків діяльності товариств засновником яких є ОСОБА_3 (т.3 а.с.80-118, 138-142,т.4 а.с.24-25).

Згідно відповіді Миколаївського управління Головного управління ДФС у Миколаївській області від 05 червня 2019 року встановлено, що :

Товариства з обмеженою відповідальністю «МИР» () - застосовує спрощену систему оподаткування. Згідно податкової звітності з єдиного податку платником задекларовано відсутність доходів за 4 квартал 2018 та 1 квартал 2019 року;

Товариства з обмеженою відповідальністю «АКВАПАРК-ЦУНАМИ» () - застосовує спрощену систему оподаткування. Згідно податкової звітності з єдиного податку платником задекларовано відсутність доходів за 4 квартал 2018 та; 1 квартал 2019 року;

Товариства з обмеженою відповідальністю НИИ «НАНОТЕХНОЛОГИИ» () - застосовує спрощену систему оподаткування. Згідно податкової звітності з єдиного податку платником задекларовано відсутність доходів за 4 квартал 2018 та 1 квартал 2019 року;

Товариства з обмеженою відповідальністю «АРХІВ» () - застосовує спрощену систему оподаткування. Згідно податкової звітності з єдиного податку платником задекларовано відсутність доходів за 4 квартал 2018 та 1 квартал 20 І 9 року;

Товариства з обмеженою відповідальністю «СТРУКТУРРЕСУРС» () - з 2018 року знаходиться на загальній системі оподаткування, податкова звітність з податку на прибуток за податкові періоди 2018 та 2019 до контролюючих органів не надана;

Товариства з обмеженою відповідальністю «Южний офтальмологический центр» () застосовує спрощену систему оподаткування. Згідно податкової звітності з єдиного податку платником задекларовано відсутність доходів за 4 квартал 2018 та 1 квартал 2019 року;

Товариства з обмеженою відповідальністю «ЦЕНТР ЛАЗЕРНОЙ МИКРОХИРУРГИИ ГЛАЗА» () застосовує спрощену систему оподаткування. Згідно податкової звітності з єдиного податку платником задекларовано відсутність доходів за 4 квартал 2018 та 1 квартал 2019 року;

Товариства з обмеженою відповідальністю «Венчурная компания «Космические биотехнологии» () застосовує спрощену систему оподаткування. Згідно податкової звітності з єдиного податку платником задекларовано відсутність доходів за 4 квартал 2018 та 1 квартал 2019 року;

Товариства з обмеженою відповідальністю Українсько-німецька будівельна компанія «УКРТЕРМОСТРОЙ» (ЄДРГІОУ 34510644) застосовує спрощену систему оподаткування. Згідно податкової звітності з єдиного податку платником задекларовано відсутність доходів за 4 квартал 2018 та 1 квартал 2019 року;

Товариства з обмеженою відповідальністю «ЦУНАМИ» () застосовує спрощену систему оподаткування. Згідно податкової звітності з єдиного податку платником задекларовано відсутність доходів за 4 квартал 2018 та 1 квартал 2019 року; І

Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕЛІТКЛУБ «ЗДОРОВЬЕ» () застосовує спрощену систему оподаткування. Згідно податкової звітності) з єдиного податку платником задекларовано відсутність доходів за 4 квартал 2018 та 1 квартал 2019 року;

Товариства з обмеженою відповідальністю «МИКОЛАЇВ-ДІПРОМІСТ» () застосовує спрощену систему оподаткування. Згідно податкової звітності з єдиного податку платником задекларовано відсутність доходів за 4 квартал 2018 та* 1 квартал 2019 року;

Товариства з обмеженою відповідальністю «ГИІІРОГРАД» () знаходиться на загальній системі оподаткування, податкова звітність з податку на прибуток за податкові періоди 2018 та 2019 до контролюючих органів не надана;

Товариства з обмеженою відповідальністю «Космічний фільтр» (ЄДРПОУ 364862С5) застосовує спрощену систему оподаткування. Згідно податкової звітності з єдиного податку платником задекларовано відсутність доходів за 4 квартал 2018 та 1 квартал 2019 року;

Товариства з обмеженою відповідальністю «КОСМИЧНА ВОДА» () застосовує спрощену систему оподаткування. Згідно податкової звітності' з єдиного податку платником задекларовано відсутність доходів за 4 квартал 2018 та' 1 квартал 2019 року;

Товариства з обмеженою відповідальністю «С.О.Т.А.» () застосовує спрощену систему оподаткування. Згідно податкової звітності з єдиного податку платником задекларовано відсутність доходів за 4 квартал 2018 та 1 квартал 2019 року;

Товариства з обмеженою відповідальністю «КАТРАН» () застосовує спрощену систему оподаткування. Згідно податкової звітності з єдиного податку платником задекларовано відсутність доходів за 4 квартал 2018 та 1 квартал 2019 року;

Товариства з обмеженою відповідальністю «Садовий центр «ПЕРЕМОГА» () знаходиться на загальній системі оподаткування, податкова звітність з податку на прибуток за податкові періоди 2018 та 2019 до контролюючих органів не надана;

Товариства з обмеженою відповідальністю ФІРМА «ТЕРМОПРОЕКТБУД» () застосовує спрощену систему оподаткування. Згідно податкової звітності з єдиного податку платником задекларовано відсутність доходів за 4 квартал 2018 та 1 квартал 2019 року;

Товариства з обмеженою відповідальністю БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ "ПІВДЕННИЙ ЦЕНТР" () застосовує спрощену систему оподаткування. Згідно податкової звітності з єдиного податку платником задекларовано відсутність доходів за 4 квартал 2018 та 1 квартал 2019 року;

Товариства з обмеженою відповідальністю «Биосинтез» () застосовує спрощену систему оподаткування. Згідно податкової звітності з єдиного податку платником задекларовано відсутність доходів за 4 квартал 2018 та 1 квартал 2019 року;

Товариства з обмеженою відповідальністю «МИКОЛАЇВОБЛВОДОКАНАЛ» () застосовує спрощену систему оподаткування. Згідно податкової звітності з єдиного податку платником задекларовано відсутність доходів за 4 квартал 2018 та 1 квартал 2019 року;

Товариства з обмеженою відповідальністю «Музей «Городище Дикий Сад» (ЄДРПОУ 3589047) застосовує спрощену систему оподаткування. Згідно податкової Звітності з єдиного податку платником задекларовано відсутність доходів за 4 квартал 2018 та 1 квартал 2019 року;

Товариства з обмеженою відповідальністю «КОО» () застосовує спрощену систему оподаткування. Згідно податкової звітності з єдиного податку платником задекларовано відсутність доходів за 4 квартал 2018 та 1 квартал 2019 року;

Товариства з обмеженою відповідальністю «СУДОХІДНА КОМПАНІЯ УКРСПЕЦФЛОТ» () застосовує спрощену систему оподаткування. Згідно податкової звітності з єдиного податку платником задекларовано відсутність доходів за 4 квартал 2018 та 1 квартал 2019 року;

Товариства з обмеженою відповідальністю «ГИПРОГРАД-МУЛЬТИМЕДИА» () застосовує спрощену систему оподаткування. Згідно податкової звітності з єдиного податку платником задекларовано відсутність доходів за 4 квартал 2018 та 1 квартал 2019 року.

Зважаючи на таке, встановити розмір прибутку боржника за результатами господарської діяльності юридичних осіб, засновником або учасником яких він є, за відсутності відомостей у податковій звітності, є неможливим.

Відповідно до витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру іпотек, єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, щодо суб`єкта БІД 11 червня 2020 року за боржником земельні ділянки та договори оренди земельних ділянок боржником не реєструвалися.

В той же час відповідно до інформації з Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку з`ясовано, що за ОСОБА_3 зареєстровано 42 земельні ділянки для ведення особистого селянського господарства, проте відомості щодо оренди, суборенди, земельного сервітуту, суперфіцій, емфітевзису відсутні ( т.4 а.с.26-59):

земельна ділянка площею 1,998 га кадастровий номер :01:000:0093 (Державний акт від 25.04.2008 року ЯЕ 924254); земельна ділянка площею 1,998 га кадастровий номер :01:000:0094 (Державний акт від 25.04.2008 року ЯЕ 924255); земельна ділянка площею 1,998 га кадастровий номер :01:000:0097 (Державний акт від 25.04.2008 року ЯЕ 924253); земельна ділянка площею 1,9972 га кадастровий номер :01:000:0098 (Державний акт від 25.04.2008 року ЯЕ 924252); земельна ділянка площею 1,9991 га кадастровий номер :01:000:0099 (Державний акт гід 25.04.2008 року ЯЕ 924251); земельна ділянка площею 1,9989 га кадастровий номер :01:000:0101 (Державний акт від 16.07.2008 року ЯЕ 930563); земельна ділянка площею 1,9989 га кадастровий номер :01:000:0105 (Державний акт від 26.08.2008 року ЯЗ 130424); земельна ділянка площею 1,999 га кадастровий номер :01:000:0106 (Державний акт від 25.04.2008 року ЯЕ 924248); земельна ділянка площею 1,7762 га кадастровий номер :01:000:0107 (Державний акт від 07.10.2009 року ЯЕ 503990); земельна ділянка площею 1,999 га кадастровий номер :01:000:0108 (Державний акт від 25.04.2008 року ЯЕ 924250); земельна ділянка площею 1,9991 га кадастровий номер :01:000:0111 (Державний акт від 17.07.2008 року ЯЗ 125226); земельна ділянка площею 1,9991 га кадастровий номер :01:000:0112 (Державний акт від 16.07.2008 року ЯЕ 930564); земельна ділянка площею 1,9989 га кадастровий номер :01:000:0113 (Державний акт від 16.07.2008 року ЯЕ 930565); земельна ділянка площею 1,999 га кадастровий номер :01:000:0114 (Державний акт від 17.07.2008 року ЯЗ 125227); земельна ділянка площею 1,9989 га кадастровий номер :01:000:0115 (Державний акт від 17.07.2008 року ЯЗ 125228); земельна ділянка площею 1,9991 га кадастровий номер :01:000:0116 (Державний акт від 17.07.2008 року ЯЗ125229); земельна ділянка площею 1,9989 га кадастровий номер :01:000:0117 (Державний акт від 01.08.2008 року ЯЕ 930570); земельна ділянка площею 1,9991 та кадастровий номер :01:000:0118 (Державний акт від 17.07.2008 року ЯЗ125230); земельна ділянка площею 1,9989 га кадастровий номер :01:000:0119 (Державний акт від 16.07.2008 року ЯЕ 930566); земельна ділянка площею 1,999 га кадастровий номер :01:000:0120 (Державний акт від 25.06.2008 року ЯЕ924121); земельна ділянка площею 1,9989 га кадастровий номер :01:000:0121 (Державний акт від 17.07.2008 року ЯЗ 125231); земельна ділянка площею 1,9991 га кадастровий номер :01:000:0122 (Державний акт від 25.08.2008 року ЯЕ924122); земельна ділянка площею 1,999 га кадастровий номер :01:000:0123 (Державний акт від 01.09.2008 року ЯЗ 130575); земельна ділянка площею 1,9991 га кадастровий номер :01:000:0124 (Державний акт від 17.07.2008 року ЯЗ 125232); земельна ділянка площею 1,999 га кадастровий номер :01:000:0125 (Державний акт від 17.07.2008 року ЯЗ 125233); земельна ділянка площею 1,9991 га кадастровий номер :01:000:0128 (Державний акт від 25.04.2008 року ЯЕ 924256); земельна ділянка площею 1,9989 га кадастровий номер :01:000:0129 (Державний акт від 16.07.2008 року ЯЕ 930567) та земельна ділянка площею 1,9985 га кадастровий номер :01:000:0130 (Державний акт від 01.08.2008 року ЯЕ 930569) зареєстровані за боржником, однак відсутня будь-яка інформація про отримання прибутку від їх передачі в оренду ( т.3 а.с.169-176).

Цільове призначення і вид використання цих земельних ділянок - для ведення особистого селянського господарства. Місце розташування земельних ділянок Веснянська сільська рада Миколаївського району та Мішково-Погорілівська сільська рада Вітовського району ( на теперішній час Миколаївського району) Миколаївської області ( т.4 а.с. 26-59)

А земельна ділянка площею 2 га кадастровий номер :08:000:0153(Державний акт від 10.04.2008 року ЯЕ 915509); земельна ділянка площею 2 га кадастровий номер :08:000:0154 (Державний акт від 10.04.2038 року ЯЕ 915510); земельна ділянка площею 2 га кадастровий номер :08:000:0155 (Державний акт від 10.04.2008 року ЯЕ 915511); земельна ділянка площею 2 га кадастровий номер :08:000:0156 (Державний акт від 10.04.2008 року ЯЕ 915512); земельна ділянка площею 2 га кадастровий номер :08:000:0157 (Державний акт від 10.04.2008 року ЯЕ 915513) та земельна ділянка площею 2 га кадастровий номер :08:000:0158 (відповідно до витягу НВ-020 від 14 квітня 2020 року не зазначено Державний акт) взагалі за боржником не зареєстровані.

З метою отримання інформації щодо можливості отримання боржником доходів за користування належними йому ділянками, 30 червня 2020 року державним виконавцем зроблено запит до Мішкового-Погорілівської сільської ради (8 земельних ділянок), Коларівської сільської ради( 5 земельних ділянок) та Веснянської сільської ради Миколаївської області ( 29 земельних ділянок) ( т.3 а.с.161,162).

За повідомленнями Мішкового-Погорілівської сільської ради та Веснянської сільської ради Миколаївської області інформація про оренду зареєстрованих за боржником земельних ділянок відсутня.

Відповідно до відомостей Коларівської сільської ради інформацією про оренду належних боржнику земельних ділянок не володіють. Проте при обстеженні земельних ділянок :21:000:0516, :21:000:0517, :21:000:0600, :21:000:0601, :21:000:0602 було виявлено, що вищевказані земельні ділянки засіяні ячменем ( площа 5.65 га), ділянка площею 2.35 га під паром ( т.4 а.с.162).

У постанові Верховного Суду в складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 25 січня 2021 року в справі № 758/10761/13-ц (провадження № 61-19815сво19) зроблено висновок, що «загальні засади (принципи) приватного права мають фундаментальний характер й інші джерела правового регулювання, у першу чергу, акти сімейного законодавства, мають відповідати змісту загальних засад. Це, зокрема, проявляється в тому, що загальні засади (принципи) є по своїй суті нормами прямої дії. З урахуванням вимог справедливості та розумності будь-який суб`єкт приватного права безумовно спрямовує на споживання лише такі доходи, які становлять безумовний приріст його майна (заробітна плата, гонорари, плата за надання послуг, доходи від процентів по депозитам, орендна плата тощо). Саме тому лише той дохід, який збільшує майно платника аліментів, якщо тільки він прямо не звільнений від цього Переліком видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів, має враховуватись під час визначення розміру аліментів. Натомість, грошовий дохід, який є просто еквівалентом відчуженого платником аліментів майна, не повинен враховуватись під час визначення розміру аліментів.

Отже, не зважаючи на відсутність реєстрації права власності у державному реєстрі речових прав, іншого права користування (оренди) на належні боржнику земельні ділянки, останній отримує дохід від користування цими ділянками, який збільшує його майна як платника аліментів, але останній ухиляється від надання достовірної інформації щодо цих доходів.

Обсяги виробництва сільськогосподарських культур у господарствах населення, виходячи із розміру посівної площі сільськогосподарської культури; розміру зібраної площі сільськогосподарської культури; частки (%) зібраної площі у загальній площі посіву; урожайності, визначаються органами Держкомстату на підстав затверджених цим комітетом Методики. А відтак, маючи дані щодо засіяної площі земельних ділянок належних боржнику відповідними сільськогосподарськими культами та даних Держкомстату щодо обсягів виробництва цих культур в цій місцевості, ціни на таку сільськогосподарську продукцію( з вирахуванням необхідності сплати обов`язкових платежів та витрат на його вирощування) можна вирахувати загальний розмір отриманого боржником доходу у грошовому виразі.

Відповідно до ч.3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Положеннями статей 77-80 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Згідно ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Встановивши, що матеріалами виконавчого провадження підтверджена наявність у боржника майна, з якого він отримує щорічний дохід, проте ухиляється від надання державному виконавцеві відповідних відомостей, колегія суддів приходить до висновку, що державним виконавцем не у повній мірі прийнято заходи для з`ясування джерел доходу боржника ОСОБА_3 від користування належними йому на праві власності земельними ділянками. А тому вимоги стягувача ОСОБА_1 в цій частині є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Аргументи представника боржника у судовому засіданні проте, що їм не відомо хто обробляє належні ОСОБА_3 земельні ділянки та збирає врожай не заслуговують на увагу, оскільки не спростовують користування землею її власником та отримання ним доходу, адже відповідно до ст.ст.319, 322 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд та зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Належних, допустимих та достовірних доказів, які під підтверджувати зазначені обставини на час перегляду справи в апеляційному суді, боржником не надано.

Колегія суддів частково погоджується з доводи апеляційних скарг щодо вчинення державних виконавцем дій направлених на виконання судового рішення, проте вважає, що такі дії вчинено не у повному обсязі.

Відтак, колегія суддів приходить до висновку, що державним виконавцем під час виконання виконавчого листа в повній мірі не було прийнято заходів по встановленню доходу боржника, який він отримує він користування належними йому земельними, що свідчить про неправомірну бездіяльність державного виконавця.

Посилання у скарзі ОСОБА_1 про те, що заходи тимчасового обмеження було вчинено державним виконавцем лише після її звернення до відділу ДВС не заслуговують на увагу, оскільки такі заходи можуть бути застосовані лише за певних обставин визначених законодавством ст.71 Закону України «Про виконавче провадження», а не за бажанням стягувача.

Не врахування державним виконавцем реєстрації у державному реєстрі юридичних, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань інформації щодо реєстрації ТОВ «Одеський вузол», одним із співзасновників якого є ОСОБА_3 , розмір внеску до статутного фонду якого склав 323 000 грн., оскільки таке впливає на розміру доходу з якого має вираховуватися аліменти, колегія суддів відхиляє, тому що внесення коштів до статутного фонду товариства не належить до переліку видів доходу, визначеному у Постанові Кабінету Міністрів України від 26 лютого 1993 року № 146.

Скаргу ОСОБА_1 в цій частині не містить інших доводів проте, яке саме майно, що належить боржнику не було встановлено державним виконавцем і доходи від якого не враховано при визначені розміру аліментів.

Щодо вимог про визнання неправомірними та скасування постанов державного виконавця від 20 липня 2020 року.

Згідно ч.1 ст. 449 ЦПК України, скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналась або повинна була дізнатися про порушення її права або свобод.

Суд вважає за можливе поновити ОСОБА_1 строк звернення до суду зі скаргою на дії державного виконавця по скасуванню постав від 20 липня 2020 року неправомірними, визнавши причини його пропуску поважними, оскільки хоча оскаржувані постанови і були винесені державним виконавцем 20 липня 2020 року, а скарга подана до суду 04 серпня 2020 року, однак про порушення її прав заявниці стало відомо лише 28 липня 2020 року, після отримання в поштовому відділенні листа з Інгульського ВДВС у м. Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), в якому заявниці були направлені оскаржувані постанови.

Відповідно до ч. 9 ст.71 Закону України «Про виконавче провадження» за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за чотири місяці, державний виконавець виносить вмотивовані постанови:

1) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі;

2) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі;

3) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та охолощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі;

4) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві полювання - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі.

За приписами ч.14 ст.71 Закону України «Про виконавче провадження» за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за один рік, виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу у розмірі 20 відсотків суми заборгованості зі сплати аліментів.

Положеннями ч.4 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що строк обчислення заборгованості зі сплати аліментів для застосування заходів, передбачених п.п.1-4 ч.9,14 ст. 71 цього Закону, обчислюється з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання.

Згідно розрахунку заборгованості від 07 лютого 2020 року за період з 19 листопада 2018 року до 01 лютого 2020 року сума заборгованості складає 16951 грн.18 коп., що перевищує суму відповідних платежів за гри місяці.

Відповідно до ч.2 ст.71 Закону України «Про виконавче провадження» за наявності заборгованості із сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму платежів за три місяці, стягнення може бути звернено на майно боржника. Звернення стягнення на заробітну плату не перешкоджає зверненню стягнення на майно боржника, якщо існує непогашена заборгованість, сукупний розмір якої перевищує суму платежів за три місяці.

07 лютого 2020 року державним виконавцем винесено постанову про арешт коштів боржника, яку за вих. № 30980 від 07 лютого 2020 року направлено до банківських установ, того ж дня державним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника та постанову про розшук майна боржника, яку за вих. № 30990 направлено до Управління інформаційно-аналітичної підтримки ГУ НП у Миколаївській області.

Згідно розрахунку заборгованості від 21 квітня 2020 року за період з 19 листопада 2018 року по 21 квітня 2020 року сума заборгованості складає 18958 грн.63 коп., що перевищує суму відповідних платежів за чотири місяці.

21 квітня 2021 року державним виконавцем було винесено та направлено сторонам виконавчого провадження постанови про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України; про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві полювання; про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керувати транспортними засобами, про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та охолощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії. Вказані постанови були винесені до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі.

Відповідно до довідки Інгульського ВДВС від 20 липня 2020 року, за ОСОБА_3 станом на червень 2020 року ( включно) числиться заборгованість у розмірі 21999 грн.13 коп.( т.4 а.с.16), яка була боржником погашена у розмірі 22000 грн. та згідно платіжного доручення № 6620 від 23 липня 2020 року перерахована стягувачу. Станом на 01 липня 2020 року заборгованість відсутня.

Відповідно до ч. 6 Розділу XVI Інструкції з організації примусового виконання рішення тимчасові заходи, передбачені пунктами 1-4 частини дев`ятої статті 71 Закону, припиняються у разі погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі на підставі постанов державного виконавця про скасування таких заходів або закінчення виконавчого провадження на підставі пунктів 1, 2, 5, 7, 9, 10, 12, 14 частини першої статті 39 Закону.

Зважаючи на вищенаведені обставини та норми діючого законодавства державним виконавцем постановами від 20 липня 2020 року було скасовано постанови застосування заходів примусового виконання, про тимчасове обмеження у праві виїзду особи з України, про тимчасове обмеження боржника у праві полювання, про тимчасове обмеження боржника у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та охолощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, про тимчасове обмеження боржника у праві керування транспортними засобами, в межах виконавчого провадження №60919470 з виконання виконавчого листа №2/490/3051 від 10 грудня 2019 року виданого Центральним районним судом м. Миколаєва про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у розмірі 1/10 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 19 листопада 2018 року і до закінчення нею навчання, але не більше ніж до 23 років.

Частинами четвертою, п`ятою статті 59 Закону №1404-VIII передбачено, що підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є, крім іншого, погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника.

Відповідно до зазначеної норми підставою для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є погашення заборгованості зі сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника.

За змістом цієї норми права таке забезпечення виконання рішення, яким передбачено стягнення періодичних платежів, зокрема аліментів, має бути реальним, а не декларативним.

У зв`язку з тим, що на рахунок відділу надійшли кошти для задоволення вимог стягувача, 20 липня 2020 року державним виконавцем винесено постанову про зняття арешту з коштів, яку направлено для виконання до банківських установ та постанову про припинення розшуку майна боржника.

Враховуючи вищевикладене 20 липня 2020 року тимчасові заходи, передбачені пунктами 1-4 частини дев`ятої статті 71 Закону були припинені на підставі постанов державного виконавця про скасування таких заходів, у зв`язку з відсутністю заборгованості за аліментами.

Отже, колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги знайшли своє підтвердження в матеріалах справи, а державний виконавець Інгульського ВДВС при винесенні оскаржуваних постанов діяв у межах закону та наданих йому повноважень, що свідчить про відсутність підстав для визнання протиправними та скасування таких.

В свою чергу, суд першої інстанції при винесенні оскаржуваної ухвали був іншої думки, яка ґрунтувалась на неповно встановлених обставинах справи.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку про відмову у задоволені скарги щодо визнання неправомірними та скасування постанов головного державного виконавця Інгульського ВДВС у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Пєрєвєрзєвої Н.М. від 20 липня 2020 року, вчинені в межах виконавчого провадження ВП №60919470 відсутні підстави для задоволення вимог скарги в цій частині, позаяк державним виконавцем не було порушено вимог Закону України «Про виконавче провадження», дії державного виконавця були законними, правомірними та такими, що не порушують прав стягувача, у зв`язку із чим у задоволені вимог ОСОБА_1 в цій частині слід відмовити.

Оскільки рішення суду ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права, висновки суду не відповідають встановленим обставинам справи, воно в силу п.п.1,4 ч.1, п.3 ч.3 ст.376 ЦПК України підлягає скасуванню з ухваленням нової постанови про часткове задоволення скарги ОСОБА_1 .

Відповідно до ч.1 ст. 452 ЦПК України, передбачено, що судові витрати, пов`язані з розглядом скарги, покладаються судом на заявника, якщо було постановлено рішення про відмову в задоволенні його скарги, або на орган державної виконавчої служби чи приватного виконавця, якщо було постановлено ухвалу про задоволення скарги заявника.

Згідно п.3 ч.1 ЗУ «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів.

Оскільки виконавче провадження є завершальною стадією судового провадження, та скарга була подана в межах виконання судових рішень про стягнення аліментів, то при зверненні з такою позивачка звільнена від сплати судового збору.

Пунктом 6 частини 3 статті 141 ЦПК України передбачено, що якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Зважаючи на наведене та часткове задоволення апеляційних скарг, сплачений ОСОБА_3 та Інгульським відділ ДВС судовий збір за подання апеляційної скарги слід компенсувати за рахунок держави: ОСОБА_3 - 227 грн. 00 коп., Інгульському відділу ДВС - 1135 грн.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 376, 381,382 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційні скарги ОСОБА_3 та Інгульського відділу державної виконавчої служби у м. Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) задовольнити частково.

Ухвалу Центрального районного суду м. Миколаєва від 07 червня 2021 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Скаргу ОСОБА_1 на неправомірну бездіяльність головного державного виконавця Інгульського відділу ДВС у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Пєрєвєрзєвої Н.М. вчинені в межах виконавчого провадження ВП №60919470 - задовольнити частково.

Визнати неправомірною бездіяльність головного державного виконавця Інгульського відділу ДВС у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Пєрєвєрзєвої Н.М. щодо не встановлення всіх джерел доходу боржник, в межах виконавчого провадження №60919470 з виконання виконавчого листа №2/490/3051 від 10 грудня 2019 року, виданого Центральним районним судом м. Миколаєва про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В іншій частині вимог скарги відмовити.

Компенсувати за рахунок держави судові витрати по сплаті судового збору ОСОБА_3 - 227 грн. 00 коп., Інгульському відділу ДВС у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) - 1135 грн.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду за наявності передбачених статтею 389 ЦПК України підстав протягом тридцяти днів з дня складення її повного тексту.

Головуючий Ж.М. Яворська

Судді Т.М. Базовкіна

Л.М. Царюк

Повний текст постанови складено 16 серпня 2021 року.