КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
номер апеляційного провадження: 22-ц/824/314/2021
У Х В А Л А

01 квітня 2021 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді доповідача Білич І.М.

суддів Коцюрби О.П., Слюсар Т.А.

при секретарі Кемському В.В.

за участі: представника позивача - Дугінова Д.А.

вирішуючи питання про зупинення апеляційного провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» на рішення Печерського районного суду м. Києва від 26 серпня 2020 року, ухвалене під головуванням судді Печерського районного суду м. Києва Литвинової І.В.,

у цивільній справі № 757/12156/19 за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» про захист прав споживача та стягнення пені.

в с т а н о в и л а:

У березні 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до АТ КБ «ПриватБанк», в якому просила стягнути з відповідача на свою користь пеню у розмірі 3 % за кожен день прострочення на підставі ч.5 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів», зокрема:

- 11 140, 27 доларів США за договором № SAMDNWFD200 від 06 лютого 2014 року (рахунок № НОМЕР_1 );

- 14 853, 70 доларів США за договором № SAMDNWFD400 від 06 лютого 2014 року (рахунок № НОМЕР_2 );

- 48 613, 36 доларів США за договором № SAMDNWFD800 від 06 лютого 2014 року (рахунок № НОМЕР_3 ).

Обґрунтовуючи позов тим, що банк не повертає суми депозитних вкладів позивача, не виконує судове рішення, у зв`язку з чим має виплатити пеню на підставі ч. 5 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів» за період з 16 листопада 2019 року по 16 березня 2020 pоку.

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 26 серпня 2020 року позов ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк» про стягнення пені задоволено частково.

Стягнуто з Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» на користь ОСОБА_1 :

- 80 000, 00 грн., за договором № SAMDNWFD200 від 06 лютого 2014 року;

- 110 000, 00 грн., за договором № SAMDNWFD400 від 06 лютого 2014 року;

- 360 000, 00 грн., за договором № SAMDNWFD800 від 06 лютого 2014 року.

Стягнуто з Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» в дохід держави судовий збір у розмірі 5 500, 00 грн.

Не погоджуючись з рішенням суду, АТ КБ «ПриватБанк» подав апеляційну скаргу, за результатами розгляду якої просив рішення змінити, зменшивши розмір пені на підставі ст. 551 ЦК України. Посилаючись на порушення судомнорм процесуального права, неправильним застосуванням норм матеріального права та неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи.

У ході розгляду справи, до суду апеляційної інстанції АТ КБ «ПриватБанк» було подано клопотання про зупинення провадження у справі, з посиланням на те, що на розгляді Великої Палати Верховного Суду перебуває цивільна справа №320/5115/17, в якій розглядаються подібні правовідносини та аналогічні вимоги в частині стягнення з банку неустойки (пені), нарахованої на підставі ч. 5 ст. 10 ЗУ «Про захист прав споживачів».

У судовому засіданні представник позивача - адвокат Дугінов Д.А., вказував на те, що клопотання не підлягає до задоволення з урахуванням того, що питання зупинення провадження у справі є правом, а не обов`язком суду. А також просив суд взяти до уваги тривалість розгляду Верховним Судом даного питання, а відтак неможливість позивача отримати завдані відповідачем збитки.

Перевіривши матеріали справи та доводи клопотання, колегія апеляційного суду дійшла висновку про наявність підстав для задоволення клопотання про зупинення апеляційного провадження у справі виходячи з наступного.

Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 19 серпня 2020 року справу № 320/5115/17 (провадження № 61-38234св18) за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 до ПАТ КБ «ПриватБанк» про стягнення відсотків, трьох відсотків річних та неустойки (пені) за договорами банківських вкладів, за касаційною скаргою ПАТ КБ «ПриватБанк» на рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 18 жовтня 2017 року та постанову Апеляційного суду Запорізької області від 07 червня 2018 року передано на розгляд Великої Палати Верховного Суду.

Постановляючи ухвалу про передачу справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду виходив із того, що необхідно відступити від висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 березня 2019 року у справі № 761/26293/16-ц (провадження № 6-64цс19), а також для вирішення виключної правової проблеми, що є необхідним для забезпечення розвитку права та формування єдиної правозастосовчої практики. Обґрунтовуючи необхідність відступу від висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду виходив з такого.

За змістом наведеної постанови Великої Палати Верховного Суду вартість послуги, на яку нараховується пеня у розмірі трьох відсотків за кожен день прострочення, співпадає з розміром утримуваних банком коштів (у контексті вирішуваної справи - сума неповернутого банківського вкладу з нарахованими на нього відсотками, який після закінчення строку дії відповідного договору трансформувався у банківський рахунок).

Цей висновок не ґрунтується на положеннях ч. 5 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів» та не відповідає нормам Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», Закону України «Про банки і банківську діяльність», Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг».

Визначення вартості вказаних послуг банку є ключовим для вирішення питання про розмір відповідальності банку.

Колегія суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду вважає за необхідне відступити від висновків Великої Палати Верховного Суду, викладених в постанові від 20 березня 2019 року у справі № 761/26293/16-ц (провадження № 14-64цс19), щодо застосування у подібних правовідносинах ч.3 ст. 551 ЦК України, відповідно до якої розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

За змістом цієї правової норми розмір неустойки може бути зменшений рішенням суду за обов`язкової наявності кількох умов: а) якщо розмір неустойки перевищує розмір заподіяних невиконанням зобов'язання збитків; б) таке перевищення є значним; в) за наявності інших обставин, що мають істотне значення.

Тобто сам факт перевищення розміру неустойки над розміром збитків не є достатньою підставою для застосування цієї статті.

На думку Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду, вирішення наведених вище правових питань містить виключну правову проблему, а передача справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду необхідна для забезпечення розвитку права та формування єдиної правозастосовчої практики.

Ухвалою Великої Палати Верховного Суду від 15 вересня 2020 року справу № 320/5115/17 (провадження № 14-133цс20) прийнято та призначено до розгляду.

Відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 252 ЦПК України, у випадку перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (у іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду, суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі.

На підставі п. 14 ч. 1 ст. 253 ЦПК України провадження у справі зупиняється у випадку, встановленому п. 10 ч. 1 ст. 252 ЦПК України до закінчення перегляду в касаційному порядку.

Оскільки правовідносини у справі № 757/12156/20(22-ц/824/314/2021) подібні з правовідносинами у справі № 320/5115/17, яка передана на розгляд Великої Палати Верховного Суду, колегія суддів вважає за необхідне зупинити апеляційне провадження у справі № 757/12156/20 (22-ц/824/314/2021) до завершення розгляду справи № 320/5115/17 Великою Палатою Верховного Суду.

Разом з цим, колегія апеляційного суду вважає за необхідне роз`яснити, що відповідно до ст. 254 ЦПК провадження у справі поновлюється за клопотанням учасників справи або за ініціативою суду не пізніше десяти днів з дня отримання судом повідомлення про усунення обставин, що викликали його зупинення.

У зв`язку з цим, учасникам справи необхідно повідомити суд про усунення обставин, що викликали зупинення у цій справі.

Керуючись ст.ст. 252, 253,368, ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Заяву Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» задовольнити.

Зупинити провадження у справі № 757/12156/20(22-ц/824/314/2021) за апеляційною скаргою Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» на рішення Печерського районного суду м. Києва від 26 серпня 2020 року, у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» про захист прав споживача та стягнення пені до закінчення перегляду судового рішення у подібних правовідносинах у іншій справі №320/5115/17 у касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду.

Ухвала набирає чинності з моменту оголошення, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту ухвали.

Повний текст ухвали складено 02 квітня 2021 року.

Суддя - доповідач:

Судді: