Ухвала

12 серпня 2021 року

м. Київ

справа №415/5417/19

провадження №61-11508ск21

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Висоцької В. С. (суддя-доповідач), Грушицького А. І., Литвиненко І. В., розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Лисичанського міського суду Луганської області від 16 лютого 2021 року та постанову Луганського апеляційного суду

від 07 червня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Луганського обласного бюро судово-медичної експертизи про стягнення ненарахованої заробітної плати у вигляді премій та доплати за інтенсивну працю; визнання неправомірним наказу про звільнення

та поновлення на роботі, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу; визнання неправомірною відмови у прийнятті на посаду

та зобов`язання працевлаштувати на посаді за внутрішнім сумісництвом, стягнення неправомірно ненарахованої заробітної плати на посаді

за сумісництвом,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом

до Луганського обласного бюро судово-медичної експертизи

про стягнення ненарахованої заробітної плати у вигляді премій та доплати за інтенсивну працю; визнання неправомірним наказу про звільнення

та поновлення на роботі, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу; визнання неправомірною відмови у прийнятті на посаду

та зобов`язання працевлаштувати на посаді за внутрішнім сумісництвом, стягнення неправомірно ненарахованої заробітної плати на посаді

за сумісництвом.

Рішенням Лисичанського міського суду Луганської області від 16 лютого 2021 року позов ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано незаконною відмову начальника Луганського обласного бюро судово-медичної експертизи у прийнятті Кузьменка О. В. на посаду лікаря судово-медичного експерта відділу комісійних судово-медичних експертиз

за внутрішнім сумісництвом та зобов`язано розглянути заяву

ОСОБА_1 від 09 грудня 2019 року про надання йому з 01 січня

2020 року роботи за сумісництвом на 0,5 ставки лікаря судово-медичного експерта відділу комісійних експертиз. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Додатковим рішенням Лисичанського міського суду Луганської області від 24 березня 2021 року стягнуто з Луганського обласного бюро судово-медичної експертизи на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 840,80 грн.

Постановою Луганського апеляційного суду від 07 червня 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Рішення Лисичанського міського суду Луганської області від 16 лютого 2021 року скасовано в частині зобов`язання начальника Луганського обласного бюро судово-медичної експертизи розглянути заяву ОСОБА_1

від 09 грудня 2019 року про надання йому з 01 січня 2020 року роботи

за сумісництвом на 0,5 ставки лікаря судово-медичного експерта відділу комісійних експертиз, прийнято постанову про відмову у задоволенні даних вимог. В іншій частині рішення суду залишено без змін.

06 липня 2021 року ОСОБА_1 звернувся із касаційною скаргою

на рішення Лисичанського міського суду Луганської області від 16 лютого 2021 року та постанову Луганського апеляційного суду від 07 червня

2021 року в указаній вище справі.

Ухвалою Верховного Суду від 28 липня 2021 року вказану касаційну скаргу залишено без руху для усунення недоліків, а саме, для уточнення щодо якої саме норми права у подібних правовідносинах відсутній висновок Верховного Суду та надання документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону, а також роз`яснено про наслідки її невиконання.

Заявником вимоги ухвали суду касаційної інстанції виконано.

Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Підстави касаційного оскарження судових рішень визначені у частині другій статті 389 ЦПК України.

Частиною восьмою статті 394 ЦПК України передбачено, що в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу.

Підставою касаційного оскарження вказаних судових рішень заявник зазначає неправильне застосування судами норм матеріального права,

а саме застосування норми права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постановах Верховного Суду (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України).

Крім того, заявник указує, на відсутність висновку Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах (пункт 3 частини другої статті 389 ЦПК України).

Також заявник указує на порушення норм процесуального права, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, оскільки суди не дослідили зібрані

у справі докази, не надали їм належної оцінки та встановили обставини, що мають суттєве значення на підставі недопустимих доказів (пункт 4 частини другої статті 389 ЦПК України).

Касаційна скарга подана з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України.

Наведені в касаційній скарзі доводи містять підстави, передбачені пунктом 1 частини другої статті 389 ЦПК України, для відкриття касаційного провадження у справі.

Керуючись статтями 389, 392, 394 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Відкрити касаційне провадження у даній справі.

Витребувати із Лисичанського міського суду Луганської області цивільну справу № 415/5417/19 за позовом ОСОБА_1

до Луганського обласного бюро судово-медичної експертизи про стягнення ненарахованої заробітної плати у вигляді премій та доплати за інтенсивну працю; визнання неправомірним наказу про звільнення та поновлення на роботі, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу; визнання неправомірною відмови у прийнятті на посаду та зобов`язання працевлаштувати на посаді за внутрішнім сумісництвом, стягнення неправомірно ненарахованої заробітної плати на посаді за сумісництвом.

Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу,

який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В. С. Висоцька

А. І. Грушицький

І. В. Литвиненко