Справа № 576/77/21
Провадження № 2/576/89/21
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

26 березня 2021 року м. Глухів

Глухівський міськрайонний суд Сумської області у складі

головуючого суддіУсенко Л.М.

секретар судового засіданняБірюк О.І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження справу№ 576/77/21
за позовомОСОБА_1
доОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4
простягнення моральної шкоди
учасники справи та представники: позивача представник позивача ОСОБА_1 ОСОБА_5
відповідачів представника відповідачів ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4 ОСОБА_6

В С Т А Н О В И В:

12 січня 2021 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом в інтересах неповнолітнього ОСОБА_7 до відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про стягнення моральної шкоди.

Позов мотивований тим, що однокласники ОСОБА_7 та відповідно діти відповідачів тривалий час систематично знущались з останнього. Факти такого знущання підтверджені рішеннями судів про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 за правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 173-4, які набрали законної сили

Посилаючись на висновок Сумського відділення Харківського НДІСЕ ім. засл. Проф. М.С. Бокаріуса, яким констатовано заподіяння суттєвих моральних страждань ОСОБА_7 та визначено орієнтовний розмір відшкодування моральної шкоди, просить стягнути з відповідачів в солідарному порядку 500 000 грн. моральної шкоди.

Не погодившись із позовними вимогами, відповідачі направили відзив, в якому вказували, що суть адміністративного правопорушення в протоколах про адміністративне правопорушення за ч. 4 ст. 173-4 КупАП викладена без конкретизації об`єктивних ознак складу адміністративного правопорушення, до протоколів не додані беззаперечні докази систематичності вчинення дій, які можна розцінювати як правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 173-4 КупАП. Висновок експерта за результатами проведення психологічної експертизи підготовлений за заявою адвоката Борсука С.В. в інтересах ОСОБА_7 та наданий суду разом з позовом. Тому може бути розцінений судом лише як письмовий доказ, який підлягає дослідженню в судовому засіданні та відповідній оцінці (а.с. 78-82).

У відповіді на відзив позивач додатково підтвердив свою позицію, що викладена в позові, додатково деталізував нормативне обґрунтування стосовно висновку експерта на замовлення учасника справи (а.с. 111-113).

В судовому засіданні позивач та його представник адвокат Борсук С.В. позовні вимоги підтримали з підстав, що викладені в позові.

Представник відповідача адвокат Марінченко В.К. проти задоволення позову заперечував, посилаючись на викладене у відзиві. Додатково вважав сумнівним висновок експерта за результатами проведення судової психологічної експертизи ОСОБА_7 , позаяк його складено судовим експертом Бабич С.Л., яка декілька років назад працювала в Глухівському національному педагогічному університеті одночасно з матір`ю ОСОБА_7 .

Відповідачі підтримали представника.

Заслухавши пояснення учасників справи та представників, свідків, дослідивши письмові докази, суд встановив наступе.

Відповідно до ч. 4 ст. 82 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою (ч. 6 ст. 82 ЦПК України).

Постановою Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 21 квітня 2020 року по справі № 576/522/20, яка залишена без змін постановою Сумського апеляційного суду від 22 травня 2020 року, на ОСОБА_2 накладено адміністративне стягнення за ч. 4 ст. 173-4 КупАП у виді штрафу.

Зазначеним рішенням встановлено, що в період часу з лютого 2019 року по 17 січня 2020 року, учень 9-го класу ЗОШ № 3 неповнолітній ОСОБА_8 , спільно з однокласниками ОСОБА_9 та ОСОБА_10 в приміщені навчального закладу м. Глухів вул. Києво-Московській, 45, вчиняв булінг, тобто дії психологічного та фізичного насильства, що виразились у систематичних образливих висловлюваннях, псуванні та забрудненні особистих речей, завданні копняків відносно учня 9 класу ОСОБА_7 , 2005 р.н., внаслідок чого йому могла бути заподіяна шкода психологічному здоров`ю. Оскільки вказані дії були вчинені ОСОБА_8 у віці 14 років, до відповідальності притягається його матір ОСОБА_2 (а.с. 11-12, 13-15).

Постановою Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 16 квітня 2020 року по справі № 576/524/20, яка залишена без змін постановою Сумського апеляційного суду від 10 серпня 2020 року, на ОСОБА_3 накладено адміністративне стягнення за ч. 4 ст. 173-4 КупАП у виді штрафу.

Зазначеним рішенням встановлено, що в період часу з лютого 2019 року до 17 січня 2020 року, учень 9-го класу Глухівської загальноосвітньої школи № 3 ОСОБА_9 , спільно із іншими двома неповнолітніми учнями цієї школи, в приміщені Глухівської загальноосвітньої школи № 3, що по вул. Києво-Московській, 45 у м. Глухові, вчиняли дії психологічного та фізичного насильства щодо учня 9-го класу цієї школи ОСОБА_7 , які виражались у систематичних образливих висловлюваннях на адресу ОСОБА_7 , забрудненні і псуванні його особистих речей, завданні йому ляпасів та ударів, внаслідок чого ОСОБА_7 могла бути заподіяна шкода психічному здоров`ю. Оскільки вказані дії були вчинені ОСОБА_9 у віці 14 років, до відповідальності притягається його матір ОСОБА_3 (а.с. 9-10, 16-18).

Постановою Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 15 квітня 2020 року по справі № 576/523/20, яка залишена без змін постановою Сумського апеляційного суду від 22 травня 2020 року, на ОСОБА_4 накладено адміністративне стягнення за ч. 4 ст. 173-4 КупАП у виді штрафу.

Зазначеним рішенням встановлено, що в період часу з лютого 2019 р. до 17.01.2020 р. учень 9-го класу Глухівської загальноосвітньої школи № 3 ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , спільно із іншими двома неповнолітніми учнями цієї школи, матеріали відносно яких складені окремо, в приміщені Глухівської загальноосвітньої школи № 3, що по вул. Києво-Московській, 45 у м. Глухові, вчиняли дії психологічного та фізичного насильства щодо учня 9-го класу цієї школи ОСОБА_7 , які виражались у систематичних образливих висловлюваннях на адресу ОСОБА_7 , забрудненні і псуванні його особистих речей, завданні йому ляпасів та ударів, внаслідок чого ОСОБА_7 могла бути заподіяна шкода психічному здоров`ю. Оскільки вказані дії були вчинені ОСОБА_10 у віці 14 років, до відповідальності притягається його матір ОСОБА_4 (а.с. 19-20, 21-22).

В силу вимог ч. 6 ст. 82 ЦПК України обов`язковими для суду в даній справі є правові наслідки вищевказаних постанов Глухівського міськрайонного суду Сумської області та Сумського апеляційного суду у справах № 576/522/20, 576/523/20 та 576/524/20 про адміністративне правопорушення за ч. 4 ст. 173-4 КУпАП відносно відповідачів щодо доведеності факту булінгу відносно ОСОБА_7 в період часу із з лютого 2019 року до 17.01.2020 року, вчиненого неповнолітніми ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 .

Разом з цим за клопотанням представника позивача в судовому засіданні були допитані свідки.

Так, свідок ОСОБА_11 повідомила, що з 2005 року працює в Глухівській ЗОШ № 3 соціальним педагогом. Ніхто з батьків із жодного боку до як спеціаліста не звертався. Хлопці гарні всі. Діти не конфліктні.

Свідок ОСОБА_12 повідомила, що в Глухівській ЗОШ № 3 працює з 1986 року, була класним керівником в класі, де навчались ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 . У січні 2020 року була у відрядженні, тому при спірній події присутня не була. Зі слів дітей знає, що на перерві хлопці грались у м`ячик, вимазаний у крейду, попали в ОСОБА_13 , і стався конфлікт. Після розмови з учителем хлопці вибачились, але ОСОБА_13 їх не простив. Дітей характеризує позитивно. З приводу цькування батько ОСОБА_14 до неї не звертався, а завжди вирішував з дітьми або міг піти до директора школи.

Свідок ОСОБА_15 пояснила, що її дитина навчалась в одному класі з ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 . На батьківських зборах класний керівник часто готувала лекції про життя дітей поза місцем проживання. Із початкових класів ОСОБА_16 дружив із ОСОБА_17 . Пізніше у неї змінились інтереси, і ОСОБА_13 обрав цих хлопців щоб дружити. Останні мали своє бачення дружби з ОСОБА_13 , вони не особливо її підтримували. Діти не раз готували різні танцювальні номери до свят, колись навіть футболку для танцю подарували ОСОБА_13 . Сказане відоме свідку зі слів дитини, інколи могла щось бачити, коли була у школі.

Свідок ОСОБА_18 повідомила, що працює педагогом організатором в Глухівській ЗОШ № 3. Усіх хлопців може характеризувати лише позитивно, ходили до неї на танцювальний гурток, також задіювала їх в інших заходах. Донька свідка також навчалася з ними в одному класі, але нічого такого не розказувала. Факт булінгу на засіданні комісії в школі визнали.

Свідок ОСОБА_19 пояснив, що працює директором ЗОШ № 3 з 2011 року. У лютому 2020 року відбулося засідання комісії, на якому визнано факт булінгу та вирішено звернутись до правоохоронних органів. Батько ОСОБА_7 раніше, приблизно у шостому класі, також звертався особисто до свідка з цього питання. Не вважає події, що відбулися між дітьми булінгом, але комісія вирішила інакше. Своєї думки в протоколі не відобразив, бо в школі немає юриста.

З показів свідків судом не встановлено інших обставин, ніж викладені в постановах про притягнення відповідачів до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст. 23 Цивільного кодексу України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, моральна шкода серед іншого полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів, а також у приниженні честі та гідності фізичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяній фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

За змістом ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями відшкодовується особою яка її завдала, за наявності її вини.

За заявою адвоката Борсука С.В. в інтересах ОСОБА_7 . Сумським відділенням Харківського НДІСЕ ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса 17.11.2020 проведено судово-психологічну експертизу для звернення до суду із позовом про відшкодування моральної шкоди (а.с. 23-46).

У висновку експерта зазначено, що його підготовлено для подання до суду, та що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок. Порушення порядку проведення експертизи та складення висновку експерта судом не встановлено.

В судовому засіданні представник відповідачів стверджував, що є підстави для недовіри старшому судовому експерту Бабич С.Л., яка проводила експертизу, по причині спільної праці останньої в одному навчальному закладі із матір`ю ОСОБА_7 .

Позивач підтвердив, що його дружина та ОСОБА_20 працювали в Глухівському національному педагогічному університеті в один час, але то було багато років тому, мали різні напрямки діяльності, їх спілкування обмежувалося вітаннями при зустрічі в коридорі.

Враховуючи те, що будь-яких доказів упередженості судового експерта ОСОБА_20 суду не надано, підстави не приймати до уваги складений нею висновок відсутні.

Так, судовий експерт прийшла до висновку, що ОСОБА_7 має зміни в емоційному стані, індивідуально психологічних проявах, які перешкоджають активному соціальному функціонуванню його як особистості і виникли внаслідок впливу булінгу (катування) відносно нього, які виразилися в діях психологічного та фізичного насильства, і у нього була порушена нормативність розвитку, він розвивається як акцентуйована особистість, у нього уражені базові вітальні та психологічні потреби та спостерігається соматизованість.

Для ОСОБА_7 ситуація, що досліджувалась, є психотравмувальною, оскільки спричинення відносно нього булінгу призвело до виникнення негативних переживань посттравматичного стресового розвитку і в результаті психотравми він переживає деструктивні відчуття тривоги, напруженості, боязкості, симптоми гострої та хронічної психічної травми, які викликають посттравматичний стресовий розлад. За своєю силою, інтенсивністю і тотальністю впливу вказане є суттєвим і спричиняє підекспертному глибокі психологічні (не майнові) моральні страждання.

Орієнтовний розмір відшкодування моральної шкоди експерт визначила на рівні 136,6 мінімальних заробітних плат.

Разом з цим, Велика Палата Верховного Суду в постанові від 15.12.2020 року по справі № 752/17832/14-ц вказала, що, визначаючи розмір відшкодування, суд має керуватися принципами розумності, справедливості та співмірності. Розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більшим, ніж достатньо для розумного задоволення потреб потерпілої особи, і не повинен приводити до її безпідставного збагачення.

Керуючись принципами розумності, справедливості та співмірності, приймаючи до уваги характер та обсяг страждань, що спричинені ОСОБА_7 , орієнтовний розмір відшкодування моральної шкоди, який визначила експерт, майновий стан відповідачів, суд вважає, що сума відшкодування моральної шкоди є значно завищеною, тому підлягає відшкодуванню на користь позивача в інтересах ОСОБА_7 частково, в розмірі 30 000 грн.

При зверненні до суду позивачем сплачено 7 500 грн. судового збору.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. За подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 4 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Статтею 7 Закону України «Про державний бюджет на 2021 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2021 року встановлений на рівні 2270 гривень.

Сума позовних вимог до відповідачів становить 500 000 грн. Отже, сума судового збору мала складати 5 000 грн.

На час вирішення спору позивач не звертався із клопотанням про повернення зайво внесеного судового збору, однак, не позбавлений скористатись цим правом у майбутньому.

Тому, вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить із суми судового збору в розмірі 5 000 грн. Зважаючи на те, що позовні вимоги задоволено частково (30 000х100 : 500 000 = 6), то з відповідачів необхідно стягнути на користь позивача 300 грн. судових витрат по оплаті судового збору (5 000 х 6 : 100 = 300).

Положення ч. 6 статті 139 ЦПК України передбачають, що судом встановлюється розмір витрат на підготовку експертного висновку на замовлення сторони, проведення експертизи, залучення спеціаліста, оплати перекладача на підставі договорів, рахунків та інших доказів.

Учасниками справи у справах позовного провадження є сторони, треті особи (ч. 1 ст. 42 ЦПК України).

Сторонами в цивільному процесі є позивач та відповідач (ч. 1 ст. 48 ЦПК України).

Отже, Цивільний процесуальний кодекс встановлює порядок проведення експертизи за заявою учасника справи та порядок відшкодування витрат на підготовку експертного висновку на замовлення сторони. Це означає, що для відшкодування витрат, пов`язаних з призначенням та проведенням експертизи як певної процесуальної дії, призначення та проведення експертизи має відбуватися в межах виключно судового процесу, оскільки статус учасника справи, зокрема сторони у справі, особа набуває після звернення до суду з позовом та відкриття провадження у справі.

Висновок експерта виготовлений на замовлення позивача до звернення до суду з позовом, тобто до набуття ним статусу позивача, Тому підстави для відшкодування витрат на підготовку експертного висновку відсутні.

Керуючись статтями 12, 13, 83, 89, 133, 258, 259, 265 Цивільного процесуального кодексу України, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , АДРЕСА_1 , номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 )до ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , АДРЕСА_1 ), ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , АДРЕСА_2 )та ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , АДРЕСА_3 )про стягнення моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 30 000 грн. моральної шкоди.

В задоволенні решти позову відмовити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 300 грн. сплаченого судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржене до Сумського апеляційного суду через Глухівський міськрайонний суд Сумської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне судове рішення складене 05 квітня 2021 року.

Суддя Л.М. Усенко