Справа № 697/859/21
Провадження № 2/697/416/2021
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 серпня 2021 року

Канівський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді - Колісник Л.О.

за участю секретаря судового засідання - Титар Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Канів, Черкаської області в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "ОРАНЖГАЗ" про стягнення заборгованості по заробітній платі, компенсації заборгованості середнього заробітку за час затримки заробітної плати та компенсації за невикористану відпустку,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 через свого представника адвоката Бовшик М.Ю. звернувся до суду з позовною заявою до ТОВ «ОРАНЖГАЗ» про стягнення заборгованості по заробітній платі, компенсації заборгованості середнього заробітку за час затримки заробітної плати та компенсації за невикористану відпустку. В обґрунтування позову зазначив, що 06.05.2019 ОСОБА_1 був прийнятий на посаду оператора заправочних станції в ТОВ «Оранжгаз». 01.02.2021 у відповідності до наказу № 13-вк від 01.02.2021 його було звільнено із займаної посади за п.1 ст. 36 КЗпП України. За весь час роботи в ТОВ «Оранжгаз» ОСОБА_1 не виплачувалася заробітна плата, індексація та компенсація за невикористану відпустку. Просить стягнути з ТОВ «Оранжгаз» на користь ОСОБА_1 нараховану але не виплачену заробітну плату в розмірі 164 613,30 грн., індексацію заробітної плати в розмірі 2479,00 грн., компенсацію за невикористану відпустку у розмірі 6856,64 грн. та середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні, що складає 20242,56 грн.

Ухвалою Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 30.04.2021 позовна заява залишена без руху.

Ухвалою Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 11.05.2021 після усунення позивачем недоліків позовної заяви відкрито спрощене позовне провадження у справі.

Позивач та представник позивача в судове засідання не з`явилися. Від представника позивача надійшло клопотання, в якому він підтримав заявлені вимоги, просив розглянути справу без його участі.

Відповідач, який неодноразово повідомлявся належним чином шляхом надіслання поштової кореспонденції та повідомленням на офіційному сайті судової влади України про час, дату та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, відзив на позовну заяву до суду не надіслав.

У відповідності з ч.8, 10 ст. 128 ЦПК України судова повістка юридичній особі направляється за її місцезнаходженням або за місцезнаходженням її представництва, філії, якщо позов виник у зв`язку з їхньою діяльністю. Днем вручення судової повістки є день вручення судової повістки під розписку; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Оскільки судові повістки, які направлялися відповідачу за його зареєстрованим місцем знаходження, не були вручені та повернулися з поштовою відміткою про причини невручення - відсутність особи за адресою місцезнаходження, днем вручення судової повістки відповідно до ч.8 ст. 128 ЦПК України є день проставлення такої відмітки.

Відповідно до ст. 280 ЦПК України суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів.

Суд, дослідивши письмові докази, встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини.

У відповідності з вимогами ст. 94 КЗпП України, заробітна плата це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Розмір заробітної плати залежить від складності та умов виконуваної роботи, професійно-ділових якостей працівника, результатів його праці та господарської діяльності підприємства, установи, організації і максимальним розміром не обмежується.

Відповідно до ч.5 ст. 95 КЗпП України заробітна плата підлягає індексації у встановленому законодавством порядку.

Згідно зі ст. 74 КЗпП України громадянам, які перебувають у трудових відносинах з підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності, виду діяльності та галузевої належності, а також працюють за трудовим договором у фізичної особи, надаються щорічні (основна та додаткові) відпустки із збереженням на їх період місця роботи (посади) і заробітної плати.

Відповідно до ч.1 ст. 83 КЗпП України у разі звільнення працівника йому виплачується грошова компенсація за всі не використані ним дні щорічної відпустки, а також додаткової відпустки працівникам, які мають дітей або повнолітню дитину з інвалідністю з дитинства підгрупи А I групи.

Згідно із ч.1 ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок.

Відповідно до ч.1 ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Згідно із записами № № 24, 25 в трудовій книжці серії НОМЕР_1 , ОСОБА_1 06.05.2019 був прийнятий на роботу на посаду оператора заправних станцій, наказ № 11-вк від 03.05.2019, звільнений 01.02.2021 за угодою сторін відповідно до п. 1 ст. 36 КЗпП України, наказ № 3-вк від 01.02.2021.

Як вбачається із довідок форми ОК-5 від 22.02.2021 та ОК-7 від 09.03.2021 - індивідуальні відомості про застраховану особу - страхувальником застрахованої особи - ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) з травня 2019 до грудня 2020 є ТОВ «Оранжгаз», яким сплачені страхові внески в ПФУ за цей період.

Відповідно до довідки ТОВ «Оранжгаз» від 25.03.2021 № ОГ000000003 ОСОБА_1 працював в ТОВ «Оранжгаз» з 06.05.2019 по 01.02.2021 на посаді оператора заправних станцій. За період з травня 2019 по лютий 2021 нарахований йому дохід всього становить 122582,58 грн., сума ПДФО 22064,89 грн., військовий збір 1838,73 грн., утримання по виконавчих листах з квітня 2020 до лютого 2021 - 10754,79 грн.

У відповідності до вимог ч.1-3 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Оцінюючи докази, надані позивачем, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч.1 , абз.1-4. ч.2 ст. ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно зі ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

В матеріалах справи містяться довідки форми ОК-5 від 22.02.2021 та ОК-7 від 09.03.2021, які підтверджують сплату страхових внесків страхувальником ТОВ «Оранжгаз» за застраховану особу ОСОБА_1 за період з травня 2019 до грудня 2020, однак не підтверджують заборгованість із заробітної плати та не містять її розміру.

Як вбачається з довідки від 25.03.2021 № ОГ000000003, дані, що містяться в ній, підтверджують тільки розмір нарахування доходу ОСОБА_1 за період з 01.05.2019 до 01.02.2021, утримання із заробітної плати, проте в ній відсутні відомості про заборгованість із виплати заробітної плати, суму такої заборгованості та період, за який виникла заборгованість із виплати заробітної плати. З відомостей, які наявні у довідці про доходи, також неможливо встановити чи входить сума індексації доходів у загальну суму заробітної плати щомісячно чи нарахування доходу щомісячно проведено без такої індексації. За таких обставин, вказана довідка про доходи не є належним доказом для підтвердження доводів позивача, оскільки не містить інформації, що входить до предмету доказування.

Відсутні також докази про кількість невикористаних позивачем календарних днів щорічних відпусток в період його роботи в ТОВ «Оранжгаз». Застосування ж для цього даних наданих позивачем у власному розрахунку, індивідуальних відомостях застрахованої особи, довідці про доходи є неможливим, оскільки вони не містять необхідної інформації.

Суд також зауважує, що відповідно до записів у трудовій книжці серії НОМЕР_1 ОСОБА_1 звільнений з роботи у відповідності п.1 ст. 36 КЗпП України за угодою сторін, що підтверджує згоду сторін при визначенні підстави припинення трудових відносин та не свідчить про порушення роботодавцем трудового законодавства в частині невиплати заробітної плати.

Суд зауважує, що відповідно до принципу диспозитивності цивільного судочинства, визначеного ч.1-3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Відповідно до ч.ч. 1, 5 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Доказів, які містять інформацію про заборгованість із заробітної плати, кількість невикористаних днів відпусток, сторонами надано не було.

Відповідно до ч.7 ст. 81 ЦПК України суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Клопотання про витребування доказів щодо такої заборгованості відповідача перед позивачем у контролюючих органах, в тому числі тих, які здійснюють нагляд за дотриманням трудового законодавства, до суду не надходили.

Суд зазначає, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ст. 78 ЦПК).

Відповідно до ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Належних та допустимих доказів наявності заборгованості ТОВ «Оранжгаз» перед ОСОБА_1 суду надано не було. З огляду на викладене, суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог про стягнення з відповідача заробітної плати та компенсації за невикористані дні відпустки.

Оскільки суд не знаходить підстав для задоволення основної вимоги про стягнення заробітної плати, компенсації за невикористані дні відпустки, не підлягають до задоволення також похідні вимоги щодо стягнення індексації за втрачену частину доходу та середнього заробітку за час затримки заробітної плати.

Керуючись статтями 4, 12-13, 19, 81, 247, 258, 259, 265, 268, 273, 279, 354, 355 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

УХВАЛИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "ОРАНЖГАЗ" про стягнення заборгованості по заробітній платі, компенсації заборгованості середнього заробітку за час затримки заробітної плати та компенсації за невикористану відпустку - відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених законом строків, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення суду складений 16.08.2021.

Головуючий Л . О . Колісник