Справа № 206/5003/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 серпня 2021 року Київський районний суд м. Харкова у складі: головуючого - судді Лях М.Ю., при секретарі Хомінської Т.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дітей та додаткових витрат на дитину, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача, в якому просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/3 частини усіх видів його заробітку (доходу)щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з дня пред`явлення позову та до досягнення повноліття дітей. Допустити негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць. Стягнути з відповідача на її користь додаткові витрати на сина ОСОБА_4 у розмірі 3 816,50 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що сторони перебувають в шлюбі, який зареєстровано 29.03.2003 р. відділом реєстрації актів громадянського стану Амур-Нижньодніпровського районного управління юстиції м. Дніпропетровська. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які мешкають разом з позивачем та її матір`ю в м. Дніпро. Як зазначено позивачем, відповідач не в повному обсязі виконує покладені на нього обов`язки щодо утримувати своїх дітей. Як зазначає ОСОБА_1 , відповідача не надає в достатньому розмірі кошти на їх утримання, а саме: на придбання одягу, продуктів харчування, медикаментів тощо. Інтересами сім`ї не цікавиться. Згоди між сторонами з приводу матеріального забезпечення дітей не досягнуто. Забезпечити матеріально дітей самостійно позивач не взмозі, оскільки на сьогоднійшій день не має доходів, у зв`язку зі звільненням з роботи за необхідністю догляду за дитиною, матеріальної допомоги відповідача, критично не вистачає на належне утримання дітей, на придбання повноцінного харчування, необхідного одягу, взуття, ліків. Відповідач є працездатним та може надавати матеріальну допомогу, у зв`язку з чим позивач просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму дла дитини відповідного віку. Крім того, позивачем понесено додаткові витрати на дитину ОСОБА_4 у звязку з відвідуванням лікаря стоматолога та проходженням курсу лікування в медичній кліниці «Олександр», де за період з 16.09.2019 р. по 16.01.2020 р. було виитрачено суму у розмірі 7633,00 грн., половину з яких в розмірі 3816,50 грн. зобов`язаний компенсувати відповідач, як батько дитини, в зв`язку з чим, позивач просить стягнути з відповідача додаткові витрати в розмірі 3816,50 грн. У зв`язку з вищевикладеним позивач змушена звернутися до суду.

Представником відповідача ОСОБА_2 адвокатом Печерицею В.Г. надано відзив на позовну заяву, в якому він просить позов задовольнити частково. В обгрунтування заперечень зазначає, що шлюб між сторонами було розірвано 15.10.2020. Відповідач ніколи не відмовлявся від матеріальної допомоги, добровільно здійснював грошові перекази на дітей на банківську карту АТ КБ «ПриватБанк», якою користується ОСОБА_1 , щомісяця він перераховував грошові кошти у розмірі 4000-4500 грн. Крім того, відповідач здійснював й інші грошові перекази для потреб своїх дітей та забезпечував літній відпочинок у дитячих таборах, що підтверджується наданими ним довідками та роздруківкою переказів з карти. Всього з травня 2019 р. по березень 2021 р. сплачено позивачу на утримання неповнолітніх дітей 105 600,00 грн. Що стосується стягнення додаткових витрат на сина ОСОБА_5 , відповідач вважає, що надана довідка ТОВ «Медична Клініка «Олександр» є неналежним доказом, оскільки в ній тільки вказана вартість робіт, не зазначений діагноз, якою хворобою страждає і яка саме медична допомога була надана, вищезазначена довідка не може свідчити про необхідність додаткових витрат на лікування. Також, відповідач просить суд врахувати, що з 2014 року по теперішній час він проживає з ОСОБА_6 в фактичних шлюбних відносинах без реєстрації шлюбу. У них народилась спільна дитина - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , також відповідач має на утриманні неповнолітню доньку від першого шлюбу ОСОБА_6 ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , проживає у зйомній квартирі за яку сплачує арендну плату. Крім того, за рішенням суду з нього стягуються аліменти на утримання сина ОСОБА_9 в розмірі ј частини з усміх видів заробітку.

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 03.03.2021 р. у справі відкрито спрощене позовне провадження, з повідомленням (викликом) сторін.

Сторони в судове засідання не з`явились, заяв про відкладення судового засідання не надали. Враховуючи, що в справі є достатні докази про права і взаємовідносини сторін, суд розглядає справу у відсутності сторін.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, перевіривши доводи, викладені позивачем в обґрунтування заявлених позовних вимог, дослідивши матеріали справи в їх системному взаємозв`язку приходить до наступного.

Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Статтею 15 ЦК України визначено право кожної особи та захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства. Отже, об`єктом захисту є порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес і саме воно є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту. Такі способи захисту передбачені статтею 16 ЦК України.

Судом встановлено та підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Красногвардійського районного управління юстиції м. Дніпропетровська, актовий запис №697, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Також, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 мають спільну дитину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого Красногвардійським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського муського управління юстиції, актовий запис №335).

Як зазначено позивачем, діти проживають разом з нею та її матір`ю ОСОБА_10 в належній останній на праві приватної власності відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 03.02.2009 р., виданого державним нотаріусом Восьмої дніпропетровської державної нотаріальної контори, реєстровий №2-275, квартирі, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Факт проживання дітей разом з позивачем відповідачем не оспорюється.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

За змістом ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Статтею 181 Сімейного кодексу України визначено способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину. Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Зі змісту позовної заяви вбачається, що позивач звернулась з вимогою про стягнення аліментів у частці від доходу батька.

Частиною 2 ст. 182 ЦПК України встановлено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч.1., 2 ст. 183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу ) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Відповідно до ч.1 ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.

Відповідно до ч.1,2 ст. 27 Конвенціїї ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789 та абула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

З наданих відповідачем довідок від 02.04.2021 р. за № 77, 78 вбачається, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 були направлені на оздоровлення комітетом у справах сім`ї, молоді та спорту Харківської муської ради до ТОВ «Курортне об`єднання «Перлина Чорномор`я» на ІІІ зміну 2019 року з 15.07.2019 р. по 04.08.2019 р.

Також, відповідачем на підтвердження свої доводів надано свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , виданого Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, актовий запис 4172, вбачається, що ОСОБА_2 та ОСОБА_6 є батьками ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . За рішенням Київського районного суду м.Харкова від 02.06.2021 р. з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_6 на утримання ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 стягнуто аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму дла дитини відповідного віку, починаючи з 18.05.2021 р. до досягнення сином повноліття.

Відповідач заперечє проти негайного виконання рішення суду щодо стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць, посилаючись на довідку, яку він надав, щодо проведених ним грошових переказів на платіжну карту позивача в рахунок сплати сум на утримання дітей за період з 04.05.2019 р. по 28.03.2021 р. на загальну суму 105600,40 грн.

Разом з цим, вказана довідка не містить даних щодо відправника та отримувача коштів (номери платіжнх карток), крім того, довідка не містить жодних реквізитів (відсутні дата, номер, підпис особи, що його склала, печатка банку або те, що документ було сформовано в електронному вигляді), у зв`язку з чим, суд не приймає до уваги вказаний документ в якості належного та допустимого доказу.

Визначаючи розмір аліментів, який підлягає стягненню з відповідача на утримання його неповнолітніх дітей, суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини та платника аліментів, працездатний вік відповідача, що відповідач має на утриманні неповнолітнього сина від фактичних шлюбних відносин, враховуючи закріплений на законодавчому рівні обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а також інші обставини, що мають істотне значення для вирішення справи.

Зі змісту вищенаведеного та аналізу зазначених статей слідує, що обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька. Розмір аліментів у разі спору у всіх випадках встановлюється судом, при цьому статтею 182 Сімейного кодексу України передбачений перелік найбільш вагомих обставин, які мають братися до уваги при визначенні розміру аліментів на дитину.

За таких обставин, виходячи з інтересів неповнолітніх дітей, приймаючи до уваги волевиявлення позивача, яка просить призначити стягнення аліментів саме у частці від заробітку, з урахуванням встановлених законодавцем гарантій, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, враховуючи, що мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, суд вважає за доцільним та можливим стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітніх дітей у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, починаючи з дати звернення позивача до суду та до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Вказаний розмір аліментів з урахуванням встановлених судом фактичних обставин, принципу співмірності та пропорційності справи є реальним, який відповідач здатен сплачувати позивачу на користь своїх неповнолітніх дітей, які дійсно їх потребують для забезпечення свого повноцінного розвитку, враховуючи задоволення першочергових потреб дитини.

Окрім цього, у відповідності до положень статті 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Що стосується стягнення додаткових витрат на утримання дитини, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст.ст. 180, 192 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними; за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі; за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Згідно із частиною першою статті 185 Сімейного кодексу України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Це положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається цією статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат, у тому числі у зв`язку з розвитком певних її здібностей. Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті).

Визначення таких особливих обставин відноситься до компетенції суду, і вони є індивідуальними у кожному конкретному випадку.

За частиною другою статті 185 Сімейного кодексу України розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення.

Відповідно до постанови Верховного Суду від 12 березня 2020 року у справі № 520/12681/17 «Вирішуючи питання щодо розміру коштів, які підлягають стягненню на додаткові витрати, суди повинні враховувати, в якій мірі кожен із батьків зобов`язаний брати участь у цих витратах з огляду на матеріальне та сімейне становище сторін та інші інтереси й обставини, що мають істотне значення. У випадку, коли матеріальне становище батьків не дозволяє забезпечити повну оплату додаткових витрат, вони можуть бути компенсовані лише частково».

Наявність додаткових витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про їх стягнення. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини.

У Постанові Верховного Суду від 8 травня 2018 року у справі № 272/118/17-ц висловлено наступну правову позицію: «В окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину вимагаються додаткові. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей чи то страждає на тяжку хворобу. Наявність таких особливих обставини підлягають доведенню в судовому засіданні. При цьому позивач повинна довести їх необхідність».

На підтвердження заявлених вимог щодо стягнення додаткових витрат на утримання дитини в розмірі 7633,00 грн. позивачем в якості доказів надано довідку ТОВ «Медична клініка «Олександр» № 5/20 від 19.10.2020 р. про те, що дитина відвідувала лікаря стоматолога та вартість послуг склала 7633,00 грн.

Однак, суд вважає, що позивачем не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження понесених нею додаткових витрат на дитину, виходячи з того, що в вищезазначеній довідці тільки зазначена вартість робіт та не зазначено з яким саме діагнозом звернулась дитина до лікаря та якою дитина страждає хворобою, в зв`язку з чим їй було призначене відповідне лікування у стоматолога, не зазначено, яке саме лікування призначене та яка медична допомога була дитині надана фактично.

Тобто, позивачем не доведено, що відвідування лікаря стоматолога було зумовлено саме виникненням особливих обставин у дитини, а не відносилось до повсякденних побутових потреб дитини, зумовлених профілактичними заходами з лікування зубів. Тому, надані позивачем доказі в розумінні сімейного законодавства України не є належними та допустимими, а відтак, в задоволенні позовних вимог в цій частині належить відмовити.

Згідно зі статтею 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Докази, надані суду мають бути належними, допустимими, достовірними і достатніми (статті 77-80 ЦПК України).

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на сторони пропорційно задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Позивач звільнений від сплати судового збору відповідно до вимог ст. 5 Закону України «Про судовий збір», тому судовий збір необхідно стягнути з відповідача в дохід держави пропорційно задоволеним вимогам.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10, 12, 13, 81, 141, 258, 259, 263-265, 268, 273, 352 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дітей та додаткових витрат на дитину задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП: НОМЕР_4 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП: НОМЕР_5 ) аліменти на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму дла дитини відповідного віку, починаючи з 05.11.2020 р. і до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП: НОМЕР_4 ) на користь держави судовий збір у розмірі 908,00 (дев`ятсот вісім гривень 00 копійок) грн.

Допустити негайне виконання рішення в межах суми платежу за один місяць.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Харківського апеляційного через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Відомості щодо учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП: НОМЕР_5 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 , адреса фактичного місця проживання: АДРЕСА_3 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП: НОМЕР_4 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 , адреса фактичного місця проживання: АДРЕСА_4 .

Суддя -