КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
провадження 22-з/824/384/2021 доповідач: Сліпченко О.І.
ПОСТАНОВА

Іменем України

(додаткова)

05 квітня 2021 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах: Сліпченка О.І. (суддя-доповідач), Іванової І.В., Мостової Г.І.

за участю секретаря: Пітенко І.Ю.

розглянувши заяву ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення матеріальних збитків,-

ВСТАНОВИВ:

Постановою Київського апеляційного суду від 23 березня 2021 рокуапеляційну скаргу ОСОБА_3 залишено без задоволення, рішення Дарницького районного суду міста Києва від 18 листопада 2020 року, яким відмовлено в задоволенні позову, та додаткове рішення Дарницького районного суду міста Києва від 26 листопада 2020 року залишено без змін.

26 березня 2021 року на електронну адресу Київського апеляційного суду надійшла заява від представника ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - адвоката Луєнка А.М. про ухвалення додаткового рішення, оскільки апеляційним судом не вирішено питання про судові витрати, а саме витрати на правничу допомогу.

Оригінал вищевказаної заяви в друкованому вигляді надійшов засобами поштового зв`язку на адресу суду 30 березня 2021 року.

Враховуючи, що вищевказані заяви є ідентичні за змістом та те, що заявник при направленні заяви електронною поштою вказував, що оригінал буде направлено поштою, вказані заяви розглядаються, як одна.

Відповідно до ч.3 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, судова колегія прийшла до висновку про часткове задоволення вимог заяви.

Судом встановлено, що в провадженні Київського апеляційного суду перебувала дана справа.

Відповідно до ч.1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до п.1 ч.3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч.1 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави

Відповідно до ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до п.2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача.

Відповідно до п.п. 1-2 ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Справа розглядалась в порядку письмового провадження, представник відповідачів у відзиві на апеляційну скаргу зробив відповідну заяву про те, що ним будуть надані докази на підтвердження понесення витрат на правничу допомогу та в передбачений п`ятиденний строк після ухвалення рішення суду подав відповідні докази.

Відповідно до наданих відповідачами доказів, розмір витрат на правничу допомогу становить 17 000 грн.

Відповідно до вимог п.2 ч.2 ст.141 ЦПК України вказані витрати мають бути покладені на позивача.

На підтвердження вищевказаної суми витрат стороною надано додаткову угоду №2 про погодження розміру гонорару до договору про надання правової допомоги №20/03/2 від 17 березня 2020 року, наявного в матеріалах справи, акт про надану правничу допомогу від 05 лютого 2021 року, детальний опис робіт до акту, квитанції до прибуткового касового ордеру від 05 лютого 2021 року на суму 17000 грн. - 8500 грн. кожним із відповідачів.

Відповідно до висновку Верховного Суду у постанові від 31 жовтня 2018 року (справа № 335/9780/15-ц) апеляційний суд зобов`язаний з урахуванням обставин і складності справи надати оцінку поданим заявником доказам на підтвердження понесених витрат на правову допомогу, визначити необхідний фактичний обсяг правової допомоги, співмірність витрат на правничу допомогу, за результатами чого, надати обґрунтований висновок про наявність/відсутність підстав для відшкодування таких витрат і їх розмір.

Колегія суддів зазначає, що відповідно до закріпленого на законодавчому рівні принципу співмірності, розмір витрат на послуги адвоката при їхньому розподілі визначається з урахуванням складності справи, часу, витраченого адвокатом на надання правничої допомоги, обсягу наданих послуг та виконаних робіт, ціни позову, а також значення справи для сторони.

Верховний Суд неодноразово вказував на необхідність врахування реальності та співмірності до обставин справи розміру витрат понесених на правничу допомогу, зокрема вказане підтверджується висновками Верховного Суду в постанові від 14 листопада 2018 року (справа № 753/15687/15-ц).

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

З огляду на незначну складність справи, порядок її розгляду, колегія суддів вважає, що розмір витрат на правничу допомогу є неспівмірним із обставинами справи.

Враховуючи складність справи та виконані роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, колегія суддів прийшла до висновку про необхідність зменшення їх розміру та стягнути з позивача на користь відповідачів 5 000 грн. витрат на професійну правничу допомогу, а саме 2500 грн. на користь кожного.

Керуючись ст.ст. 141, 270 ЦПК України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Заяву ОСОБА_1 та ОСОБА_2 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) понесені витрати на правничу допомогу в розмірі 2500 (дві тисячі п`ятсот) грн.

Стягнути з ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_3 ) понесені витрати на правничу допомогу в розмірі 2500 (дві тисячі п`ятсот) грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, визначених ч.3 ст.389 ЦПК України.

Сліпченко О.І.

Іванова І.В.

Мостова Г.І.