справа №176/1440/21
провадження №2-з/176/13/21
у х в а л а

17 серпня 2021 р. Суддя Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області Крамар О.М. розглянувши заяву ОСОБА_1 (зареєстрована та проживає АДРЕСА_1 ) про забезпечення позову до подання позовної заяви,-

ВСТАНОВИВ:

16 серпня 2021 року на адресу Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області надійшла заява ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позовної заяви.

Заява підписана та подана представником заявника ОСОБА_1 - адвокатом Лапшиним В.В.

Заява обґрунтована тим, що 21 серпня 2006 року між АКБ «ТАС-Комерцбанк» правонаступником якого є ПАТ «Сведбанк» та ОСОБА_2 , укладено кредитний договір № 315/0806/88-108, згідно умов якого останній отримав від банку кредит в сумі 9900,00 доларів СІЛА строком до 20.08.2016 року на умовах передбачених цим договором зі сплатою 14% річних.

З метою забезпечення виконання зобов`язань за зазначеним кредитним договором того ж дня 21.08.2006 року між АКБ «ТАС-Комерцбанк» правонаступник якого є ПАТ «Сведбанк» та ОСОБА_1 укладено іпотечний договір №315/0806/88-108-2-1, згідно умов якого остання надала в іпотеку Банку нерухоме майно, а саме: квартиру АДРЕСА_2 , що належить Іпотекодавцю на праві приватної власності і підставі Договору купівлі-продажу квартири, посвідченого 19 квітня 2004 року приватним нотаріусом Жовтоводського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Дудник Т.В., р-р №1390 та зареєстрованого Жовтоводським БТІ 23 квітня 2004 року в книзі №53-114, номер запису 24, реєстраційний номер 4676631.

Таким чином квартира АДРЕСА_2 належала мені, що також підтверджується витягом про реєстрацію прав власності на нерухоме майно від 26.04.2004р.

Їй випадково стало відомо, що Державний реєстратор обласного комунального підприємства «Софіївське бюро технічної інвентаризації» здійснив в тайні від неї перереєстрацію прав власності на зазначену вище квартиру на нового власника, а саме: Товариство з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» і таким чином право власності на її квартиру перейшло до іншої особи.

Здійснення реєстрації прав власності на спірну квартиру на інших осіб, вважає протиправним і незаконним, а тому має наміри у найближчий час оскаржити в судовому порядку де предметом позову буде скасування вищезазначеної реєстрації прав власності на спірну квартиру на ТОВ «Кредитні ініціативи» і поновлення стану, який передував порушення її прав та інтересів, що фактично поверне її майновий стан.

Останнім часом від представників ТОВ «Кредитні ініціативи» в телефонному режимі надходять погрози і вимоги, щодо виселення зі спірної квартири, з метою подальшої передачі її іншим особам.

Таким чином, вона небезпідставно вважає, що передача квартири у будь-який спосіб невідомим особам призведе до ускладнення або навіть зробить неможливим виконання рішення суду, щодо поновлення її порушеного права і вона буду позбавлена можливості вільно володіти, розпоряджатися, користуватися власним і до того ж єдиним житлом.

Звертаючись до суду зі заявою про забезпечення позову, вона намагається не допустити передачу квартири невідомим особам, і якщо суд скасує у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис про право власності, то не вжиття заходів щодо забезпечення позову може істотно ускладнити повернення майнових прав на єдине житло, а відповідно не буде забезпечений ефективний захист порушених прав та інтересів позивача.

Окрім того, представник заявника ОСОБА_1 - адвокат Лапшин В.В. зазначив, що потреби у застосуванні зустрічного забезпечення не має.

Суддя, дослідивши матеріали справи, перевіривши додержання заявником вимогстатті 151 ЦПК України, вважає, що заяву слід повернути заявнику, з наступних підстав.

Згідно з частиною 1 статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно ч. 1 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 151 ЦПК України заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити: 1) найменування суду, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку та адресу електронної пошти, за наявності; 3) предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; 4) захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; 5) ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; 6) пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення; 7) інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 151 ЦПК України заява про забезпечення позову повинна містити, зокрема, пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення.

Натомість, заява про забезпечення позову не містить пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення.

Так, відповідно ч. ч. 1-5 ст. 154 ЦПК України суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення). Зустрічне забезпечення застосовується тільки у випадку забезпечення позову. Зустрічне забезпечення, як правило, здійснюється шляхом внесення на депозитний рахунок суду грошових коштів у розмірі, визначеному судом. Якщо позивач з поважних причин не має можливості внести відповідну суму, зустрічне забезпечення також може бути здійснено шляхом: 1) надання гарантії банку, поруки або іншого фінансового забезпечення на визначену судом суму та від погодженої судом особи, щодо фінансової спроможності якої суд не має сумнівів; 2) вчинення інших визначених судом дій для усунення потенційних збитків та інших ризиків відповідача, пов`язаних із забезпеченням позову. Розмір зустрічного забезпечення визначається судом з урахуванням обставин справи. Заходи зустрічного забезпечення позову мають бути співмірними із заходами забезпечення позову, застосованими судом, та розміром збитків, яких може зазнати відповідач у зв`язку із забезпеченням позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 22 ЦК України збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

З аналізу вищенаведених норм закону слідує, що метою застосування заходів зустрічного забезпечення є забезпечення відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову.

Питання вжиття заходів зустрічного забезпечення вирішуються судом, який остаточно і визначає захід зустрічного забезпечення, який має бути вжитий в кожному конкретному випадку з урахуванням обставин справи.

Позивач не наділений правом на вирішення доцільності застосування зустрічного забезпечення, тобто вказані заходи застосовуються не за ініціативою позивача.

Позивач має лише зазначити в заяві про забезпечення позову пропозицію щодо зустрічного забезпечення, зокрема, щодо розміру грошової суми, яку він може внести на депозитний рахунок суду. Дана пропозиція враховується судом при визначенні остаточного розміру зустрічного забезпечення. У разі якщо позивач не має можливості внести відповідну суму, він має повідомити суду поважні причини відсутності такої можливості.

Таким чином, суд приходить до висновку, що заява про забезпечення позову не відповідає вимогам ст. 151 ЦПК України в частині її змісту, оскільки не містить пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення, а фактично містить лише його позицію щодо відсутності необхідності застосування зустрічного забезпечення, що не звільняє його від обов`язку зазначити в заяві про забезпечення позову конкретну пропозицію /захід зустрічного забезпечення, який може бути застосований судом.

Суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Керуючись ст.ст.151,153,154 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позовної заяви - повернути.

Ухвала апеляційному оскарженню не підлягає.

Ухвала суду складена 17.08.2021 року.

Суддя