ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/69/21 Справа № 179/809/19 Суддя у 1-й інстанції - Ковальчук Т.А. Суддя у 2-й інстанції - Свистунова О. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 серпня 2021 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді Свистунової О.В.,

суддів Красвітної Т.П., Єлізаренко І.А.,

за участю секретаря Гулієва М.І.о.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро

апеляційну скаргу Приватного підприємства Юніон Трейд Плюс

на рішення Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 23 жовтня 2019 року

по цивільній справі за позовом Приватного підприємства Юніон Трейд Плюс до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики,

В С Т А Н О В И Л А:

У травні 2019 року Приватне підприємство Юніон Трейд Плюс (далі ПП Юніон Трейд Плюс) звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики.

Позовна заява мотивована тим, що 07 грудня 2018 року між сторонами було укладено договір безпроцентної позики № 5.

Відповідно до умов договору, позивач передав відповідачу у власність грошові кошти в сумі 170 000,00 грн. Надана позика є безпроцентною.

Зазначені грошові кошти були отримані відповідачем за видатковими касовими ордерами: № 1814 від 11 грудня 2018 року на суму 50 000,00 грн., № 1792 від 10 грудня 2018 року на суму 50 000,00 грн., № 1835 від 12 грудня 2018 року на суму 20 000,00 грн., № 1766 від 07 грудня 2018 року на суму 50 000,00 грн.

Відповідач зобов`язався повернути позивачу отримані грошові кошти до 06 лютого 2019 року.

Станом на 07 травня 2019 року заборгованість відповідача перед позивачем складає 170 000,00 грн. Добровільно сплатити борг у встановлений договором строк відповідач відмовився.

Крім того, пунктами 4, 5 договору від 07 грудня 2018 року передбачено, що при порушенні відповідачем строку, встановленого для повернення позики, він сплачує позивачеві пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від неповернутої суми позики за кожен день прострочення, а пунктом 6 договору передбачено, що у разі прострочення повернення суми більш ніж на 5 календарних днів, окрім пені відповідач виплачує позивачу штраф в розмірі 20 % від суми позики.

Таким чином, станом на 07 травня 2019 року сума пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від неповернутої суми за кожен день прострочення становить 10 877,02 грн., сума штрафу за прострочення повернення 34 000,00 грн., а також три проценти річних від простроченої суми позики в розмірі 1 244,00 грн.

Таким чином, загальна сума заборгованості відповідача перед позивачем, станом на 07 травня 2019 року складає 216 121,02 грн.

Ураховуючи викладене, позивач просив суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за договором безпроцентної позики № 5 від 07 грудня 2018 року станом на 07 травня 2019 року в розмірі 216 121,02 грн.

Рішенням Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 23 жовтня 2019 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ПП Юніон Трейд Плюс, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи та висновки суду не відповідають встановленим обставинам.

У відзиві на апеляційну скаргу, відповідач просить рішення суду першої інстанції залишити без змін, а скаргу відповідача без задоволення.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з положенням частини другої статті 374 ЦПК України підставами апеляційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог частини першої статті 367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку суд переглядає справу за наявними і ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом першої інстанції установлено, що у відповідності до пункту 1 договору безпроцентної позики № 5 (далі Договір) укладеної 07 грудня 2018 року, ПП Юніон Трейд Плюс передало ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 170 000,00 грн.

Позикодавець має право за вимогою позичальника видавати позику частинами (пункт 2 Договору).

Згідно пункту 3 Договору позичальник зобов`язується повернути грошові кошти в розмірі визначеному у пункті 1 Договору в термін до 06 лютого 2019 року.

В підтвердження надання ОСОБА_1 грошових коштів ПП Юніон Трейд Плюс було видано видаткові касові ордери: № 1814 від 11 грудня 2018 року на суму 50 000,00 грн., № 1792 від 10 грудня 2018 року на суму 50 000,00 грн., № 1835 від 12 грудня 2018 року на суму 20 000,00 грн., № 1766 від 07 грудня 2018 року на суму 50 000,00 грн. (а.с.10-13).

В судовому засіданні були допитані свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які пояснили, що вони разом із відповідачем працювали в ПП Юніон Трейд Плюс, в якому була виявлена нестача матеріальних цінностей. У зв`язку із тим, що керівництвом підприємства на них було покладено обов`язок щодо повернення матеріальних цінностей, тому їм надали аналогічні договори позики для підписання. Однак, свідки зазначили, що ні відповідач, ні вони будь-яких коштів за договором позики від позивача не отримували.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що договір позики було укладено під впливом тяжкої обставини. Крім того, видаткові касові ордери, які видані на підтвердження видачі коштів за договором позики, складені в порушення вимог законодавства, а саме не містять підпису головного бухгалтера. Тому, вказані видаткові касові ордери не можуть вважатися доказом у розумінні статті 76 ЦПК України. Саме підписання стороною тексту договору позики без передання грошей не породжує у майбутнього обов`язку позичальника повернути обумовлену угодою суму грошей.

Однак, колегія суддів не може погодитися з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Статтею 1046 ЦК України передбачено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей (стаття 1047 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно з частиною першою статті 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Отже, за своїми правовими ознаками договір позики є реальним, одностороннім (оскільки, укладаючи договір, лише одна сторона позичальник зобов`язується до здійснення дії (до повернення позики), а інша сторона позикодавець стає кредитором, набуваючи тільки право вимоги), оплатним або безоплатним правочином, на підтвердження якого може бути надана розписка позичальника, яка є доказом не лише укладення договору, але й посвідчує факт передання грошової суми позичальнику.

Вказані висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі № 464/3790/16-ц (провадження № 14-465цс18).

За загальними правилами доказування, визначеними статтями 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Предметом доказування під час судового розгляду є факти, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Метою доказування є з`ясування дійсних обставин справи. Обов`язок доказування покладається на сторін, суд не може збирати докази за власною ініціативою.

Матеріально-правовий зміст обов`язку подавати докази полягає в тому, що у випадку його невиконання суб`єктом доказування і неможливості отримання доказів суд має право визнати факт, на який посилалася заінтересована сторона, неіснуючим, чи навпаки, як це має місце при використанні презумпції, існуючим, якщо інше не доказано другою стороною.

Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Апеляційним судом встановлено, що між ПП Юніон Трейд Плюс та ОСОБА_1 було укладено договір позики, за яким ОСОБА_1 отримав грошові кошти в розмірі 170 000,00 грн. строком до 06 лютого 2019 року, грошові кошти ОСОБА_1 не повернув.

Факт укладення Договору позики від 07 грудня 2018 року, його підписання та підписання ОСОБА_1 видатково касових ордерів на отримання коштів сторонами не заперечується. В суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 особисто підтвердив, що підписи на договорі здійснені саме ним.

Як убачається з матеріалів справи, грошові кошти за Договором позики від 07 грудня 2018 року були отримані відповідачем за видатковими касовими ордерами: № 1814 від 11 грудня 2018 року на суму 50 000,00 грн., № 1792 від 10 грудня 2018 року на суму 50 000,00 грн., № 1835 від 12 грудня 2018 року на суму 20 000,00 грн., № 1766 від 07 грудня 2018 року на суму 50 000,00 грн.

Доводи відповідача про те, що він не отримував у позику грошові кошти від відповідача, колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки не підтверджені належними доказами.

Натомість в судовому засіданні суду апеляційної інстанції відповідач підтвердив, що він підписував договір позики від 07 грудня 2018 року.

Також особисто підтвердив, що підписи на видаткових касових ордерах, що підтверджують видачу та отримання грошових коштів відповідач робив самостійно та власноруч, а також власноручно вказував свої паспортні дані.

У постанові Верховного Суду України від 11 листопада 2015 року у справі № 6-1967цс15 викладено правовий висновок, що на підтвердження укладення договору позики та його умов, згідно із частиною другою статті 1047 ЦК України, може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Крім того, частиною першою статті 1049 ЦК України встановлено, що за договором позики позичальник зобов`язаний повернути суму позики у строк та в порядку, що передбачені договором. Отже, розписка як документ, що підтверджує боргове зобов`язання, має містити умови отримання позичальником в борг грошей із зобов`язанням їх повернення та дати отримання коштів.

Відповідно до статті 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

За правилом статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Частиною першою статті 612 ЦК України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Доказів оскарження в суді Договору позики від 07 грудня 2018 року суду апеляційної інстанції не надано.

Аналізуючи надані сторонами докази у їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку, що відповідач не виконав зобов`язання щодо повернення грошових коштів у строк, визначений договором позики від 07 грудня 2018 року, а тому вимоги ПП Юніон Трейд Плюс про стягнення заборгованості за указаним договором є частково обґрунтованими.

Пунктами 4, 5 договору від 07 грудня 2018 року передбачено, що при порушенні відповідачем строку, встановленого для повернення позики, він сплачує позивачеві пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від неповернутої суми позики за кожен день прострочення, а пунктом 6 договору передбачено, що у разі прострочення повернення суми більш ніж на 5 календарних днів, окрім пені відповідач виплачує позивачу штраф в розмірі 20 % від суми позики.

Згідно розрахунку заборгованості наданому позивачем до позовної заяви, станом на 07 травня 2019 року загальна сума заборгованості відповідача перед позивачем, станом на 07 травня 2019 року складає 216 121,02 грн., яка складається із: 170 000,00 грн. сума основного боргу; 10 877,02 грн. пеня в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від неповернутої суми за кожен день прострочення; 34 000,00 грн. штраф; 1 244,00 грн. 3 % річних від простроченої суми.

Пеня в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від неповернутої суми за кожен день прострочення, яка складає 10 877,02 грн., розрахована наступним чином.

Сума боргу (грн)Період простроченняКількість днів простроченняРозмір облікової ставки НБУРозмір подвійної облікової ставки НБУ в деньСума пені за період прострочення (грн)
17000007.02.2019-07.05.20198918,0000%0,049%10877,02

За положеннями частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно із позовною заявою та розрахунком, зазначеним у ній, три відсотки річних за період із 16 травня 2015 року до 07 липня 2017 року становлять 1 244,00 грн., з наступного розрахунку.

Сума боргу (грн)Період простроченняКількість днів простроченняРозмір процентів річнихЗагальна сума процентів (грн)
17000007.02.2019-07.05.2019893%1244

Разом з тим, колегія суддів приходить до висновку про те, що не підлягають до задоволення вимоги ПП Юніон Трейд Плюс про стягнення штрафу в розмірі 34 000,00 грн. з огляду на таке.

Цивільно-правова відповідальність це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов`язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов`язку нового додаткового.

Покладення на боржника нових додаткових обов`язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу).

Відповідно до положень статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно зі статтею 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобов`язань за кредитним договором, свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України, щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення.

Подібний правовий висновок висловлено Верховним Судом України у постанові від 21 жовтня 2015 року № 6-2003цс15.

Отже, законодавством не передбачено подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення, а тому у задоволенні позовних вимог ПП Юніон Трейд Плюс про стягнення штрафу в розмірі 34 000,00 грн. слід відмовити.

Відповідно до частини першої статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Ураховуючи викладене, колегія суддів проходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду першої інстанції скасуванню з ухваленням нового про часткове задоволення позовних вимог, стягнувши з відповідача на користь позивача заборгованість за договором безпроцентної позики № 5 від 07 грудня 2018 року станом на 07 травня 2019 року в розмірі 182 121,02 грн., яка складається із: 170 000,00 грн. сума основного боргу; 10 877,02 грн. пеня в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від неповернутої суми за кожен день прострочення; 1 244,00 грн. 3 % річних від простроченої суми. У задоволенні позовних вимог про стягнення штрафу слід відмовити.

На підставі статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, що складаються із судового збору, сплачених останнім за подачу позовної заяви та апеляційної скарги пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в розмірі 6 829,52 грн.

Керуючись ст. 259,268,374,376,381,382,383,384 ЦПК України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Приватного підприємства Юніон Трейд Плюс задовольнити частково.

Рішення Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 23 жовтня 2019 року скасувати та ухвалити нове.

Позовні вимоги Приватного підприємства Юніон Трейд Плюс до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного підприємства Юніон Трейд Плюс заборгованість за договором безпроцентної позики № 5 від 07 грудня 2018 року станом на 07 травня 2019 року в розмірі 182 121,02 грн., яка складається із: 170 000,00 грн. сума основного боргу; 10 877,02 грн. пеня в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від неповернутої суми за кожен день прострочення; 1 244,00 грн. 3 % річних від простроченої суми.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного підприємства Юніон Трейд Плюс судові витрати, що складаються із судового збору в розмірі 6 829,52 грн.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та протягом тридцяти днів з дня проголошення може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий О.В. Свистунова

Судді: Т.П. Красвітна

І.А. Єлізаренко