Справа № 459/2722/19 Головуючий у 1 інстанції: Дем"яновська Ю.Д.
Провадження № 22-ц/811/1159/21 Доповідач в 2 інстанції: Шеремета Н.О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 серпня 2021 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Шеремети Н.О.

суддів: Ванівського О.М., Цяцяка Р.П.

секретаря: Івасюти М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою Червоноградського міського відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) на ухвалу Червоноградського міського суду Львівської області від 04 березня 2021 року, -

ВСТАНОВИВ:

у лютому 2021 року головний державний виконавець Червоноградського міського відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Кузьмів Х.В. звернулася до суду з поданням про тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа.

Ухвалою Червоноградського міського суду Львівської області від 04 березня 2021 року подання головного державного виконавця Червоноградського міського відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Кузьмів Х.В. повернуто без розгляду.

Ухвалу суду оскаржив Червоноградський міський відділ державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), в апеляційній скарзі покликається на те, що ухвала суду є незаконною та необґрунтованою, постановлена з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, з невідповідністю висновків суду обставинам справи.

Апелянт стверджує, що подання державного виконавця не є заявою, клопотанням чи запереченням та не розглядається судом, як позовне провадження, а є заходом забезпечення виконання судового рішення, який є завершальною стадією судового провадження. Зазначає, що подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України врегульовано ст. 441 ЦПК України, яка міститься у главі VI ЦПК України «Процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у цивільних справах та рішень інших органів (посадових осіб)», а тому на нього не розповсюджуються вимоги ст. 183 ЦПК України, якою визначені загальні вимоги щодо форми і змісту письмової заяви, клопотання, заперечення, в тому числі і необхідності подання доказів їх надсилання іншим учасникам справи. Вказує, що державним виконавцем Червоноградського міського відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) не допущено жодних порушень чинного законодавства та всі дії вчинено відповідно до вимог закону, а тому відсутні підстави для повернення подання без розгляду. З наведених підстав просить ухвалу суду скасувати.

В судове засідання не з`явилися сторони, хоча були належним чином повідомлені про розгляд справи в суді апеляційної інстанції, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень, тому відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксація судового засідання з допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Частиною 4 ст. 268 ЦПК України передбачено, що у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Оскільки текст постанови складено 17 серпня 2021 року, то датою ухвалення постанови є саме 17 серпня 2021 року.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з огляду на таке.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно зі ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Повертаючи подання головного державного виконавця Червоноградського міського відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Кузьмів Х.В. без розгляду, суд першої інстанції виходив з того, що до подання не долучено доказів надсилання такого іншим учасникам справи, відтак головним державним виконавцем не дотримано вимог ст. 183 ЦПК України, що є підставою для повернення подання без розгляду.

Колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на таке.

Відповідно до абз. 2 ч. 2 ст. 183 ЦПК України до заяви, скарги, клопотання чи заперечення, які подаються на стадії виконання судового рішення, в тому числі в процесі здійснення судового контролю за виконанням судових рішень, додаються докази їх надіслання (надання) іншим учасникам справи (провадження).

Суд, встановивши, що письмову заяву (клопотання, заперечення) подано без додержання вимог частини першої або другої цієї статті, повертає її заявнику без розгляду (ч. 4 ст. 183 ЦПК України).

Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови виконання процесуальних дій, сукупність цивільних процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та гарантій їх реалізації.

Розділ VI ЦПК України «Процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у судових справах та рішень інших органів (посадових осіб)» передбачає можливість звернення державного або приватного виконавця до суду з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду боржника за межі України у разі, якщо такий ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього відповідним рішенням, на строк до виконання зобов`язань за рішенням, що виконується у виконавчому провадженні.

З матеріалів справи вбачається, що головний державний виконавець Червоноградського міського відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Кузьмів Х.В. звернулася до суду з поданням про тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа.

До подання долучено копії матеріалів виконавчого провадження № 62177408 з виконання виконавчого листа № 459/2722/19, виданого 09 квітня 2020 року Червоноградським міським судом Львівської області, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 заборгованості за договором позики від 01.08.2017 року в розмірі 46 542,32 доларів США, з яких 45 000 доларів США сума позики, 1542,32 доларів США 3% річних.

Відповідно до ч. 2 ст. 441 ЦПК України тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України застосовується в порядку, визначеному цим Кодексом для забезпечення позову, із особливостями, визначеними цією статтею.

Частиною 4 ст. 441 ЦПК України передбачено, що ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена судом за місцем виконання відповідного рішення за поданням державного або приватного виконавця. Суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця.

Отже, зі змісту ч. 2, 4 ст. 441 ЦПК України можна зробити висновок, що вказане подання розглядається без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного або приватного виконавця в порядку визначеному для забезпечення позову.

Норми ст.ст.149-159 ЦПК України, які регулюють забезпечення позову, не покладають обов`язок надсилання заяви про забезпечення позову іншим учасникам справи.

Таким чином розділ VI ЦПК України «Процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у судових справах та рішень інших органів (посадових осіб)» це окремий вид судового провадження, який містить у собі окремий процесуальний режим розгляду справ.

Крім того, виконання судових рішень є завершальною стадією судового процесу. Саме такий принцип застосовує Європейський суд з прав людини у своїй сталій практиці, зазначаючи, що виконання судових рішень є невід`ємною частиною судового процесу, оскільки без цієї стадії судового процесу сам факт прийняття будь якого рішення суду втрачає сенс. Саме на цій стадії судового процесу завершується відновлення порушених прав особи.

Отже, суд першої інстанції в порушення вищезазначених вимог процесуального законодавства не звернув уваги на те, що вимоги частини 2 статті 183 Розділу III ЦПК України «Позовне провадження» не регулюють спірні процесуальні правовідносини, тому не підлягають застосуванню у даній справі, оскільки вказана норма процесуального права поширюється виключно на заяви (клопотання, заперечення), подані до суду без дотримання вимог частин першої або другої цієї статті.

Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 27 січня 2021 року у справі № 569/13154/20.

Враховуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції не врахував вищенаведені обставини, порушив норми процесуального права, застосувавши ст. 183 ЦПК України, яка в даному випадку застосуванню не підлягає, у зв`язку з чим зробив помилковий висновок про повернення подання без розгляду, що призвело до неправильного вирішення питання та постановлення ухвали, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 367, 368, п. 6 ч. 1 ст. 374, ст.ст. 379, 381-384 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

апеляційну скаргу Червоноградського міського відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) задовольнити.

Ухвалу Червоноградського міського суду Львівської області від 04 березня 2021 року скасувати, направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення постанови.

Постанова складена 17 серпня 2021 року.

Головуючий: Шеремета Н. О.

Судді: Ванівський О.М.

Цяцяк Р.П.