Справа № 545/3499/20
Провадження № 2/545/340/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" квітня 2021 р. Полтавський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді Путрі О.Г.,

при секретарі Розсоха Я.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Полтаві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів за договором позики, -

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що відповідно до розписки від 18 березня 2020 року між ним та ОСОБА_2 року був укладений договір позики, згідно з яким останній отримав у борг 450 000 гривень з кінцевим терміном повернення до 30 квітня 2020 року, про що надав відповідну розписку, проте у встановлений строк борг не повернув.

Від представника позивача - адвоката Полив`яної Ю.М. до суду надійшла заява про розгляд справи за її відсутності , позов підтримує, прохає задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, направивши на адресу суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав в повному обсязі, не заперечував проти їх задоволення.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом , звернутися до суду за захистом своїх порушених , невизнаних або оспорюваних прав , свобод чи законних інтересів .

Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. 1 , ч.6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази не можуть грунтуватися на припущеннях.

Встановлено, що 18 березня 2020 року між позивачем та відповідачем був укладений договір позики, згідно з яким останній отримав у борг 450 000 гривень з кінцевим терміном повернення до 30 квітня 2020 року, про що відповідач надав відповідну розписку ( а.с. 5 ), проте у встановлений строк борг не повернув.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно зі ст. 1047 ЦК України, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Згідно із частиною другою статті 1047 ЦК України, на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей.

Верховний Суд України, який у своїй Постанові від 18 вересня 2013 року у справі №6-63цс13, предметом якої був спір про стягнення боргу за договором позики зазначив, що письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику.

Оскільки відповідачем ОСОБА_2 позивачу ОСОБА_1 грошові кошти за укладеним договором позики не повернуто, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Витрати по сплаті судового збору підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, згідно ст. 141 ЦПК України .

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 12,13,81,141,259,263-265,352 ЦПК України , суд, -

ВИРІШИВ:

Цивільний позов ОСОБА_1 - задовольнити .

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ( місце проживання : АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ( місце проживання : АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) заборгованість за договором позики у розмірі 450 000 ( чотириста п`ятдесят тисяч ) гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 4500 ( чотири тисячі п`ятсот ) гривень.

Рішення може бути оскаржене до Полтавського апеляційного суду на протязі тридцяти днів з моменту проголошення, а учасниками, що не були присутні при його оголошенні у той же строк з моменту отримання копії рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: О. Г. Путря