Провадження №2/225/818/2021
Справа №225/4242/21
РІШЕННЯ

іменем України

(повне)

11 серпня 2021 року м. Торецьк

Дзержинський міський суд Донецької області у складі головуючої судді Соляник А.В., за участю секретаря судового засідання Андрієвої Т.О., представника позивача: Саєнко О.М., представника відповідача: Горбунової М.В. , представника відповідача: Абрамович Н.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Дзержинського міського суду Донецької області цивільну справу за позовною заявою представника позивача - адвоката Саєнко Олександра Миколайовича, який діє в інтересах ОСОБА_2 до Торецького виробничого управління водопровідно-каналізаційного господарства Комунального підприємства «Компанія «Вода Донбасу» про відшкодування моральної шкоди, заподіяної ушкодженням здоров`я,-

ВСТАНОВИВ:

У липні 2021 року позивач через представника звернулася до суду з позовом про відшкодування моральної шкоди, заподіяної ушкодженням здоров`я у розмірі 1000000 грн.

В обґрунтування зазначив наступне.

З 03 червня 2013 року по 29 грудня 2020 року ОСОБА_2 перебував у трудових правовідносинах з Торецьким виробничим управлінням водопровідно - каналізаційного господарства Комунального підприємства «Компанія «Вода Донбасу» де працював слюсарем ремонтником 4 розряду.

04 вересня 2020 року під час виконання своїх трудових обов`язків ОСОБА_2 отримав травму очей - хімічний опік кон`юктиви, рогівки обох очей, зліва III - Б ст. у стадії трофічних розладів. По даному факту наказом по підприємству № 229 від 18 грудня 2020 року для проведення розслідування нещасного випадку, що стався з позивачем 04.09.2020 року була призначена комісія, яка провівши розслідування, визначила, що даний нещасний випадок пов`язаний з виробництвом. По наслідках проведеного розслідування комісією складено акт по формі Н-1/П від 29 січня 2021 року.

13 травня 2021 року за результатами проведеного Міжрайонною офтальмолого-кардіологічною медико-соціальною експертною комісією огляду позивачу в зв`язку з отриманою ним на виробництві травмою було встановлено 50 % стійкої втрати професійної працездатності безстроково та третя група інвалідності по зору, що підтверджується відповідною довідкою.

ОСОБА_2 вважає, що внаслідок отримання ним травми пов`язаної з виробництвом та стійкої втрати 50 % професійної працездатності йому завдано моральних страждань, які полягають в фізичних болях, фізичних та моральних стражданнях, у постійному фізичному нездужанні та болях в очах, частої втомленості і роздратованості. Після отримання травми на виробництві його постійно переслідують біль в очах та голові, який особливо відчутний при зміні погодних умов. В зв`язку з цим йому необхідно докладати додаткових зусиль для організації свого життя та побуту, він вимушений нести додаткові витрати на лікування та медичні препарати необхідні йому для підтримання нормального фізичного стану та життєвого тонусу, що значно скорочує бюджет родини. Маючи постійні фізичні болі позивач не може в повній мірі займатись домашнім господарством і вимушений ці обов`язки перекладати на свою родину. Всі ці фактори призводять до порушення його звичайних життєвих зв`язків та звичок, відображаються на його особистому житті, унеможливлюють продовження активної життєвої діяльності, приводять до сварок у родині та з оточуючими людьми, в очах яких він бачить себе не повноцінною людиною. Крім того, на теперішній час ОСОБА_2 вимушений був звільнитись і не може продовжувати роботу за професією та заробляти кошти, які для його родини були єдиним джерелом до існування.

У судовому засіданні позивач та представник позивача підтримали свої позовні вимоги в повному обсязі, на підставах зазначених у позові.

Представники відповідача у судовому засіданні заперечували проти позову, на підставах, викладених у відзиві на позовну заяву.

Суд, вислухавши пояснення позивача та його представника, представників відповідача, з`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, приходить до висновку щодо обґрунтованості позову та необхідності його часткового задоволення з наступних підстав.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, позивач з 03 червня 2013 року по 29 грудня 2020 року перебував у трудових правовідносинах з Торецьким виробничим управлінням водопровідно - каналізаційного господарства Комунального підприємства «Компанія «Вода Донбасу» де працював слюсарем ремонтником 4 розряду, що підтверджено копією трудової книжки серії НОМЕР_1 , а також копією наказу №37-ок від 03.06.2013 (а.с.5-8, 45-46)

Відповідно до копії медичної довідки про проходження періодичного медичного огляду ОСОБА_2 , останній придатний для роботи за професією слюсар-ремонтник (а.с.47-48)

Відповідно до копії робочої інструкції слюсаря-ремонтника ВНС від 21.05.2018, а також копії інструкції з охорони праці №13 для слюсаря-ремонтника, ОСОБА_2 ознайомлений з їх змістом, що підтверджено його підписом (а.с.75-79,8 80-84)

Відповідно до копії протоколу №1 засідання комісії з перевірки знань з питань охорони праці від 21.02.2020, ОСОБА_2 , слюсар-ремонтник, знає вимоги, пов`язані з технікою безпеки на виробництві (а.с.49-50)

04 вересня 2020 року під час виконання своїх трудових обов`язків ОСОБА_2 отримав травму очей - хімічний опік кон`юктиви, рогівки обох очей, зліва III - Б ст. у стадії трофічних розладів, що підтверджено копією виписки із медичної карти амбулаторного хворого №16753, копією медичного висновку, копією епікризу, копією довідки ЛКК №01-449 від 25.06.2021 (а.с.18, 19,20,21)

По даному факту наказом по підприємству № 229 від 18 грудня 2020 року для проведення розслідування нещасного випадку, що стався з позивачем 04.09.2020 року була призначена комісія, яка провівши розслідування, визначила, що даний нещасний випадок пов`язаний з виробництвом. По наслідках проведеного розслідування комісією складено акт по формі Н-1/П від 29 січня 2021 року (а.с.№ 9-15)

13 травня 2021 року за результатами проведеного Міжрайонною офтальмолого-кардіологічною медико-соціальною експертною комісією огляду позивачу в зв`язку з отриманою ним на виробництві травмою було встановлено 50 % стійкої втрати професійної працездатності безстроково та третя група інвалідності по зору, що підтверджується копією виписки з акту огляду МСЕК про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках, потреби в наданні медичної та соціальної допомоги серії 12ААА №098815, а також копією довідки серії 12 ААА №098815 (а.с.16,17)

У період з 07.09.2020 по 28.12.2020 ОСОБА_2 перебував на амбулаторному та стаціонарному лікуванні в КІП І «Центральна міська лікарня» та здавав роботодавцю для оплати лікарняні листи №№ 028614, 638.4Н), 0933022. 928942, 929122, 929322 з діагнозом «Хімічний опік (рогівки, кон`юктиви обох очей» - невиробнича травма (а.с.36-41)

Відповідно до копій службових записок ОСОБА_3 від 27.10.2020, а також ОСОБА_4 від 20.10.2020, щодо принесеного слюсарем водопровідного вузла ОСОБА_2 листа непрацездатності щодо нещасного випадку, який стався у побуті, та відмовився від створення комісії з розслідування нещасного випадку та не дав пояснення щодо обставин нещасного випадку (а.с.42,43)

26.11.2020 ОСОБА_2 було здійснено запит щодо мотивів невиплати лікарняних листів (а.с.73)

Відповідно до копії акту від 02.12.2020, складеного представниками Торецького ВУВКГ про оплату лікарняних, наданих слюсарем-ремонтником ВНС «Водопровідний вузол» ОСОБА_2 , відповідно до якого останньому було запропоновано дати пояснення з обставин нещасного випадку, але він від пояснень вимовився. За цим фактом було складено службові записки в о. майстра ВНС та КНС ОСОБА_4 віл 2020р. та майстра ВНС та КНС ОСОБА_3 від 2020. На підставі постанови КМУ №270 від 22.03.2001 прийнято рішення про виплату лікарняних без пояснень (а.с.44)

09.12.2020директором ВУВКГ Шупровим А.В. було надано відповідь №2248 на запит, відповідно до якої необхідно було провести розслідування та скласти акт за формою НТ, однак через відсутність заяви ОСОБА_2 на створення комісії та пояснювальної записки ОСОБА_2 , потрібен був час на розглядання листів непрацездатності. На момент підготування даної відповіді на запит, листи непрацездатності розглянуті та прийнято рішення про їх виплату (а.с.74)

Відповідно до копії заяви ОСОБА_2 від 16.12.2020, останній просив створити комісію зі службового розслідування нещасного випадку, який відбувся з ним 04.09.2020 на ділянці водопровідного вузла в хлораторній, який потяг за собою хімічний опік рогівки ока ІІІ ступені (а.с.51)

Відповідно до копії наказу № 229 від 18 грудня 2020 року для проведення розслідування нещасного випадку, що стався з позивачем 04.09.2020 року, була призначена комісія (а.с.52)

В рамках розслідування нещасного випадку, що стався з ОСОБА_2 04.09.2020 року, було здійснено:

1.)взято пояснювальну записку з ОСОБА_6 , причетного до нещасного випадку, що стався 04.09.2020 з потерпілим ОСОБА_2 (а.с.54-55);

2.)підготовлено протокол опитування свідка ОСОБА_6 , причетного до нещасного випадку, що стався 04.09.2020 з потерпілим ОСОБА_2 (а.с. 56-57);

3.)взято пояснювальну записку з ОСОБА_6 причетного до нещасного випадку, що стався 04.09.2020 з потерпілим ОСОБА_2 (а.с.56-57);

4.)взято пояснювальну записку з ОСОБА_3 причетного до нещасного випадку, що стався 04.09.2020 з потерпілим ОСОБА_2 (а.с. 58-59);

5.)підготовлено протокол опитування свідка ОСОБА_3 , причетного до нещасного випадку, що стався 04.09.2020 з потерпілим ОСОБА_2 (а.с. 60-61);

6.)взято пояснювальну записку з ОСОБА_7 , причетного до нещасного випадку, що стався 04.09.2020 з потерпілим ОСОБА_2 (а.с. 62-63);

7.)підготовлено протокол опитування свідка ОСОБА_8 , причетного до нещасного випадку, що стався 04.09.2020 з потерпілим ОСОБА_2 (а.с.64-65);

8.)16.12.2020 ОСОБА_2 надано пояснювальну записку з приводу нещасного випадку, що стався з ним 04.09.2020 (а.с.66, 67);

9.)взято пояснювальну записку з потерпілого ОСОБА_2 , причетного до нещасного випадку, що стався з ним 04.09.2020 (а.с. 68-69);

10.) підготовлено протокол опитування потерпілого ОСОБА_2 , причетного до нещасного випадку, що стався з ним 04.09.2020 (а.с. 70-72)

11.) направлено запит до КНП «Центральної міської лікарні» м. Торецьк №2285 від 15.12.2020 про надання інформації про ступінь тяжкості шкоди, заподіяної здоров`ю ОСОБА_2 (а.с.85)

12.) на вищевказаний запит отримано відповідь №2933 від 15.12.2020, відповідно до якої 04.09.2020 в 14:40 він звернувся за медичною допомогою до лікаря-офтальнмолога ( ОСОБА_9 ), зі слів постраждалого травму отримав 04.09.2020 вдома - в очі потрапила рідина «Білизна». При огляді лікарем у ОСОБА_2 ознак алкогольного, наркотичного сп`яніння не виявлено, дослідження біосередовищ на алкоголь та наркотичні сполуки не проводилось. Після огляду, надання невідкладної допомоги лікарем-офтальмологом виставлений діагноз: хімічний опік кон`юнктиви, рогівки обох очей. Направлений на лікування до денного стаціонару КНП "ЦМЛ". Від листка непрацездатності з 04.09.2020 ОСОБА_2 відмовився, у подальшому виданий ЛН АДТ №928614 з 07.09.2020. (а.с.86)

13.) направлено запит до КНП «Центральної міської лікарні» м. Торецьк №2306 від 18.12.2020 про надання медичного висновку про наявність алкоголю, наркотичних речовин в організмі потерпілого на момент госпіталізації, довідку із зазначенням діагнозу та його коду згідно з Міжнародною статистичною класифікацією хвороб і споріднених проблем охорони здоров`я і висновок про ступінь тяжкості травми згідно з Класифікатором розподілу травм за ступенем тяжкості )а.жс.87)

14.) Отримано копію висновку ЛКК №1828/7 від 18.12.2020 про отримання ОСОБА_2 травми 04.09.2020: хімічного опіку кон`юктиви, рогівки обох очей, зліва ІІІ Б ст. у стадії трофічних розладів. Згідно наказу №370 від 04.07.2007 дана травма відноситься до категорії тяжких.

Таким чином, в ході розслідування нещасного випадку відповідною комісією проведено опитування очевидців та отримано пояснення, встановлено факт прихованого нещасного випадку на виробництві (акт Н-1/П від 29.01.2021).

Згідно пояснень ОСОБА_2 та інших слюсарів-ремонтників 04.09.2020 після обіду ОСОБА_2 вирішивши, що у бочці, яка стоїть в хлораторній, недостатньо гіпохлориту, за допомогою слюсарів-ремонтників зробив додаткову підготовку для перекачки. Не попередивши оператора хлораторної установки та майстра ВНС та КНС, о 13 годині 00 хвилин, розподіливши обов`язки між собою, слюсарі-ремонтники почали перекачувати гіпохлорит. Під час перекачування трубу зірвало з насосу, гіпохлорит приснув струменем в обличчя ОСОБА_2 . В цей момент ОСОБА_2 був без окуляр. ОСОБА_2 стверджує, що мав захисні окуляри, але вони були забруднені, тому він їх то знімав, то одягав.

Відповідно до відзиву на позовну заяву, наданого представником відповідача, сторона відповідача вважає, що причиною настання нещасного випадку, що стався з ОСОБА_2 04.09.2020, стало порушення трудової і виробничої дисципліни, невиконання вимог інструкцій з охорони праці, що полягає в самовільному, без доручення майстра, виконанні робіт з перекачки гіпохлориду, без використання засобів індивідуального захисту (захисних окулярів)за їх наявності.

При цьому, в судовому засіданні суду було надано копію вироку Дзержинського міського суду донецької області від 15 липня 2021 року, відповідно до якого ОСОБА_3 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 272 КК України, що стосується нещасного випадку, який стався з ОСОБА_2 04.09.2020 (а.с.96-99)

Відповідно до ст.43 Конституції України держава створює умови для повного здійснення громадянами права на працю, гарантує рівні можливості у виборі професії та роду трудової діяльності, реалізовує програми професійно-технічного навчання, підготовки і перепідготовки кадрів відповідно до суспільних потреб. Кожний має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом.

Відшкодування шкоди, заподіяної працівникові ушкодженням його здоров`я від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, провадиться згідно з законодавством про страхування від нещасного випадку. Це законодавство складається з Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, Закону України від 23 вересня 1999 року № 1105-ХІУ «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинила втрату працездатності», Закону України від 14 жовтня 1992 року № 2694-ХІІ «Про охорону праці» (в редакції Закону від 21 листопада 2002 року № 229-ІУ із наступними змінами), КЗпП та інших законодавчих і нормативно-правових актів у тій частині, що не суперечить Закону № 1105-ХІУ.

Переліченими законодавчими актами, і зокрема Законом України від 23 вересня 1999 року № 1105-ХІУ «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинила втрату працездатності», Законом України від 14 жовтня 1992 року № 2694-ХІІ «Про охорону праці» передбачена можливість відшкодування моральної шкоди, заподіяної працівнику профзахворюванням або нещасним випадком на виробництві.

За змістом статей 21, 30, 34, 35 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинила втрату працездатності», право на отримання потерпілим у разі настання стійкої втрати працездатності, у тому числі виплати за моральну шкоду, виникає в особи з дня встановлення їй такої стійкої втрати працездатності вперше висновком МСЕК.

Відповідно до ч.2 ст.153 КЗпП України забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган.

Частиною 1 ст.237-1 КЗпП України передбачено, що відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

У п.13 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» роз`яснено, що відповідно до ст.237-1 КЗпП України за наявності порушення прав працівника у сфері трудових правовідносин, зокрема, виконання робіт у небезпечних для життя і здоров`я умовах, яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов`язок по відшкодуванню моральної (немайнової) шкоди покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої діяльності.

До юридичного складу, що є підставою відповідальності по відшкодуванню моральної шкоди роботодавцем, є моральні страждання робітника, втрата нормальних життєвих зв`язків та необхідність для працівника докладання додаткових зусиль для організації свого життя.

Вина роботодавця не відноситься до обов`язкових умов для настання відповідальності за спричинення працівнику моральних страждань під час виконання своїх трудових обов`язків.

Рішенням Конституційного Суду України № 20-пр/2008 від 08.10.2008 року обов`язок по відшкодуванню моральної шкоди громадянам, які постраждали на підприємствах внаслідок виробничої травми чи професійного захворювання, було покладено на підприємства, з чиєї вини відбулися відповідні події.

Таким чином, саме на підприємство покладено обов`язок відшкодувати працівнику моральну шкоду за наявності факту заподіяння йому цієї шкоди. Зазначені норми не містять будь-яких інших додаткових умов щодо відшкодування моральної шкоди.

Судом встановлено, що позивачу було встановлено 50% втрати професійної працездатності та ІІІ групу інвалідності, що підтверджується відповідним висновком МСЕК. Згідно акту про нещасний випадок на виробництві, зазначене підприємство, де позивачем було отримане каліцтво, - Торецьке виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства Комунального підприємства «Компанія «Вода Донбасу», тобто під час роботи у відповідача через небезпечні умови праці.

В результаті отриманого каліцтва позивач несе моральні страждання, які полягають в тому, що через трудове каліцтво він змушений докладати додаткові зусилля для утримання себе та своєї родини, одержання повноцінного та своєчасного лікування. Його втрати носять безстроковий характер. Втрата працездатності призвела до порушення звичайного ритму життя, через відсутність можливості реалізації своїх потреб і здібностей у повному обсязі. Він продовжує відчувати дискомфорт, потребує лікування. Зазначені обставини свідчать про те, що моральна шкода позивачу дійсно заподіяна, а також про наявність у нього моральних страждань.

У відповідності до ст. 23 ЦК України та п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом, залежно від характеру заподіяних фізичних та душевних страждань, їх глибини та погіршення здібностей потерпілого або позбавлення можливості їх реалізації, а також інших негативних наслідків, з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення, при визначені розміру відшкодування враховуються вимоги розумності та справедливості.

Визначаючи розмір моральної шкоди, суд враховує роз`яснення п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 №4, відповідно до якого розмір відшкодування моральної шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням в кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховується характер і тривалість страждань, стан здоров`я потерпілого, тяжкість отриманого захворювання, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, конкретних обставин по справі, характер моральних страждань і наслідків, що наступили.

Суд вважає неможливим задовольнити вимоги позивача про стягнення 1000000 гривень на відшкодування моральної шкоди, оскільки, на думку суду, така сума є завищеною та не відповідає глибині моральних та фізичних страждань позивача, ступеню втрати ним професійної працездатності у зв`язку з трудовим каліцтвом.

Тому суд, враховуючи вимоги розумності, справедливості та виваженості завданої моральної шкоди, з огляду на наслідки профзахворювання, постійний характер негативних наслідків, обмеження життєдіяльності, порушення та зміну звичайного укладу життя і особистих зв`язків, вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача на відшкодування моральної шкоди 150000,00 грн., що буде еквівалентом завданим моральним стражданням, оскільки саме ця сума відповідає всім обставинам справи, а також вищезазначеним принципам.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» позивач при зверненні до суду був звільнений від сплати судового збору.

Згідно ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

Враховуючи вказані положення Закону, з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 136 грн. 20 коп.

Керуючись ст.ст.12, 13, 81, 89, 259, 263, 265 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Позовну заяву представника позивача - адвоката Саєнко Олександра Миколайовича (адреса робочого місця: вул. Центральна, буд. 1а, м. Торецьк, Донецька область), який діє в інтересах ОСОБА_2 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до Торецького виробничого управління водопровідно-каналізаційного господарства Комунального підприємства «Компанія «Вода Донбасу» (юридична адреса: вул. Центральна, буд. 65, м. Торецьк, Донецька область, ) про відшкодування моральної шкоди, заподіяної ушкодженням здоров`я,- задовольнити частково.

Стягнути з Торецького виробничого управління водопровідно-каналізаційного господарства Комунального підприємства «Компанія «Вода Донбасу» (юридична адреса: вул. Центральна, буд. 65, м. Торецьк, Донецька область, ) на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , моральну шкоду в розмірі 150000 (сто п`ятдесят тисяч) гривень 00 копійок.

В іншій частині вимог - відмовити.

Стягнути з Торецького виробничого управління водопровідно-каналізаційного господарства Комунального підприємства «Компанія «Вода Донбасу» (юридична адреса: вул. Центральна, буд. 65, м. Торецьк, Донецька область, ) на користь держави судовий збір в розмірі 136 (cто тридцять шість) гривень 20 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене безпосе5редньо до Донецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Повний текст судового рішення виготовлений у встановлений ч. 6 ст. 259 ЦПК України строк.

Суддя А.В.Соляник