Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

07 квітня 2021 року Черкаський районний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді Тептюка Є.П.

за участю секретаря Костроміної Л.В.

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

відповідача ОСОБА_4

представника відповідача ОСОБА_4 ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Черкаси в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визначення частки у праві спільної сумісної власності та визнання права власності в порядку спадкування за заповітом, -

в с т а н о в и в:

Стислий виклад позиції позивача:

16.11.2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визначення частки у праві спільної сумісної власності та визнання права власності в порядку спадкування за заповітом. Позов мотивувала тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько ОСОБА_6 . Після його смерті відкрилась спадщина у виді домоволодіння, що розташоване у АДРЕСА_1 , яке він заповів дочці ОСОБА_4 . Заповідаючи увесь будинок ОСОБА_4 , спадкодавець порушив право позивача на частку власності у даному майні, яка належить ОСОБА_1 за заповітом її матері ОСОБА_7 , оскільки спірне домоволодіння є спільним майном подружжя. Отже, спадкове майно, після смерті ОСОБА_7 складає в тому числі Ѕ частину домоволодіння, що розташоване у АДРЕСА_1 , з яких: 3/8 частини належить ОСОБА_1 , 1/16 частина ОСОБА_6 , 1/16 частина ОСОБА_3 та 0 частин ОСОБА_4 .

Оскільки позивач не може успадкувати майно, після смерті ОСОБА_7 , остання просила визначити, що частка померлої ОСОБА_7 у праві спільної сумісної власності на домоволодіння, що розташоване у АДРЕСА_1 , становила Ѕ її частку та просила суд визнати за позивачем право власності в порядку спадкування за заповітом, після смерті ОСОБА_7 на 3/8 частини домоволодіння, що розташоване у АДРЕСА_1 .

Стислий виклад відзиву:

29.12.2020 року від представника відповідача ОСОБА_4 адвоката Трюхан В.Г. надійшов відзив на позовну заяву в якому він просив відмовити у задоволенні позовних вимог і стягнути з позивача на користь відповідача ОСОБА_4 судовий збір. Відзив мотивовано тим, що позовна заява не містить доказів того, що померлій ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_7 на момент смерті належала Ѕ частина житлового будинку. Натомість останній належав на праві приватної власності ОСОБА_6 . Позовна заява також не містить документального підтвердження належного розрахунку часток спадкоємців в звязку з відсутністю матеріалів спадкової справи, відкритої після смерті ОСОБА_7 . Попередній розрахунок суми судових витрат складає 5000 грн. Вказані витрати будуть понесені відповідачем за надання правничої допомоги.

Стислий виклад відповіді на відзив:

18.01.2021 року від позивача надійшла відповідь на відзив у якій ОСОБА_1 зазначає, що спірний будинок належав подружжю ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , однак право власності було записано на титульного власника ОСОБА_6 . Частка ОСОБА_6 та ОСОБА_3 відповідно до вимог ч. 1 ст. 1241 ЦК України складає не 1, а 0,5 частки. Право ОСОБА_1 на частку не заперечується, спір існує тільки щодо її обрахунку.

Заяви та клопотання, інші процесуальні дії у справі:

Ухвалою Черкаського районного суду Черкаської області від 17.11.2020 року позовну заяву залишено без руху.

Ухвалою Черкаського районного суду Черкаської області від 26.11.2020 року позовна заява прийнята до розгляду з відкриттям провадження.

29.12.2020 року від представника відповідача ОСОБА_4 адвоката Трюхан В.Г. надійшло клопотання про витребування копій спадкових справ.

29.12.2020 року від представника відповідача ОСОБА_4 адвоката Трюхан В.Г. надійшла заява про застосування строку позовної давності, оскільки з моменту відкриття спадщини після смерті ОСОБА_7 - ІНФОРМАЦІЯ_2 до подання позивачем позовної заяви 12.11.2020 року минуло 3 роки 8 місяців.

25.02.2021 року ухвалою суду закрито підготовче провадження з призначенням справи до судового розгляду по суті. Клопотання представника відповідача про витребування доказів задоволено.

Пояснення сторін:

У судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали і просили їх задовольнити в повному обсязі. Щодо застосування строків позовної давності зазначили, що спадкове майно після смерті ОСОБА_7 не успадковано спадкоємцями, і не змінило свого статусу, тобто обраховується за спадкодавцем. Позивач тільки звернулася до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, однак свідоцтво про право на спадщину не отримала, а тому перебіг строку позовної давності ще не розпочався.

У судовому засіданні відповідач ОСОБА_3 позовні вимоги підтримала, просила виділити їй частку у спадковому майні, після смерті ОСОБА_7 , оскільки вона є пенсіонером, і має право на обовязкову частку у спадщині.

Відповідач ОСОБА_4 та її представник просили суд відмовити у задоволенні позовних вимог з підстав пропущення строків позовної давності. ОСОБА_4 підтвердила, що оригінал правовстановлюючого документу на спірне домоволодіння зберігається у неї.

Представник ОСОБА_4 зазначив, що вимога про відшкодування витрат, повязаних з наданням відповідачу правової допомоги буде заявлена після прийняття судом рішення по суті.

Сторони не заперечували, що домоволодіння, яке розташоване АДРЕСА_1 було набуте подружжям ОСОБА_6 та ОСОБА_7 за час їх перебування у шлюбі, і є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Встановлені судом обставини:

Виходячи з принципу процесуальної рівності сторін і враховуючи обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, в судовому засіданні досліджено кожний доказ, наданий сторонами на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів (п.27 Постанови ПВС України від 12.06.2009 року №2 "Про практику застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції").

Судом встановлено, що ОСОБА_6 та ОСОБА_7 з 09.02.1957 року перебували у зареєстрованому шлюбі. Так, згідно витягу з Державного реєстру цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу із зазначенням відомостей про другого з подружжя від 02.11.2017 року, 09.02.1957 року ОСОБА_6 уклав шлюб з ОСОБА_8 , яка змінила прізвище на « ОСОБА_9 ».

11.11.2015 року ОСОБА_7 склала заповіт, яким усе своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що на день її смерті буде належати їй за законом, заповіла ОСОБА_1 , 1962 р.н.

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_7 , що підтверджується даними свідоцтва про її смерть від 13.03.2017 року, Серії НОМЕР_1 .

Приватним нотаріусом Черкаського районного нотаріального округу Віріч Інною Петрівною листом від 10.03.2021 року №19/01-16 надано копію спадкової справи після смерті ОСОБА_7 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 . З заявами про прийняття спадщини звернулись: ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_6 , ОСОБА_1 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_6 , що підтверджується даними свідоцтва про його смерть від 27.05.2020 року, Серії НОМЕР_2 .

За життя, а саме: 12.05.2017 року ОСОБА_6 складено заповіт, яким він житловий будинок з надвірними спорудами та земельною ділянкою, власником якого він є, за адресою: АДРЕСА_1 , земельну ділянку, яка належить йому як працівнику соціальної сфери села, заповів дочці ОСОБА_4 , 1971 р.н.

Згідно листа з Черкаської районної державної нотаріальної контори від 12.03.2021 року №261/02-14, після смерті ОСОБА_6 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , заведено спадкову справу №91/2020. Свідоцтва про право на спадщину не видавались. З матеріалів спадкової справи, (наданої в копіях), вбачається, що з заявами про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_6 звернулись: ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 .

До спадкового майна, після смерті ОСОБА_6 , ввійшло в тому числі домоволодіння, що розташоване у АДРЕСА_1 .

Відповідно до свідоцтва № НОМЕР_3 від 10.06.1969 року про право приватної власності на житловий будинок, ОСОБА_6 належить домоволодіння у АДРЕСА_1 .

Згідно листа з КП «ЧООБТІ» від 18.11.2020 року №15611о, станом на 01.01.2013 року право власності на домоволодіння АДРЕСА_1 зареєстровано у КП «ЧООБТІ» за ОСОБА_6 на підставі свідоцтва про право власності, виданого Руськополянською сільською радою 10.06.1969 року. Згідно довідки Русько-Полянської сільської ради №865 від 23.09.2009 року, адреса змінилась з АДРЕСА_2 на АДРЕСА_1 .

Отже, право власності на домоволодіння АДРЕСА_1 виникло у ОСОБА_6 10.06.1969 року, тобто в період перебування у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_7 .

Постановою приватного нотаріуса Черкаського районного нотаріального округу Віріч Інни Петрівни від 05.06.2020 року, ОСОБА_1 відмовлено у видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку, після смерті ОСОБА_7 через відсутність оригіналів правовстановлюючих документів.

Однак, позивач звертається до суду з вимогами про визнання права власності в порядку спадкування на частину домоволодіння, а не на земельну ділянку, у звзяку з чим матеріалами справи не підтверджено відмову нотаріуса позивачу в оформленні права власності на спірне домоволодіння.

Ціна позову підтверджується висновком про вартість житлового будинку з надвірними спорудами, що розташований по АДРЕСА_1 , виготовленого 23.11.2020 року Товарна біржа «УНІВЕРСАЛЬНА», згідно якого вартість домоволодіння без врахування ПДВ складає 149500 грн.

Норми права, що підлягають застосуванню:

Приписами п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов`язків … має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Відповідно до Указу Президії Верховної Ради Української РСР «Про порядок введення в дію Кодексу про шлюб та сім`ю Української РСР» від 29.12.1969 року N 2476-VII, до приведення законодавства Української РСР у відповідність з Кодексом про шлюб та сім`ю Української РСР ( 2006-07 ) діючі акти шлюбно-сімейного законодавства Української РСР застосовуються, оскільки вони не суперечать Кодексу про шлюб та сім`ю Української РСР. Кодекс про шлюб та сім`ю Української РСР застосовується до шлюбно-сімейних правовідносин, що виникли після введення його в дію, тобто з 1 січня 1970 року. По шлюбно-сімейних правовідносинах, які виникли до 1 січня 1970 року, Кодекс застосовується до тих прав і обов`язків, що виникнуть після введення в дію Кодексу, за винятками, встановленими наступними статтями цього Указу. Правила статей 24, 25, 26 та 28 Кодексу щодо прав подружжя на майно та його розділу застосовуються у відношенні всього майна, яке є спільною сумісною власністю подружжя, в тому числі й набутого ним до 1 січня 1970 року.

Ст. 22 Кодексу про шлюб та сім`ю України визначено, що майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном. Подружжя користується рівними правами на майно і в тому разі, якщо один з них був зайнятий веденням домашнього господарства, доглядом за дітьми або з інших поважних причин не мав самостійного заробітку.

Згідно ст. 28 Кодексу про шлюб та сім`ю України, в разі поділу майна, яке є спільною сумісною власністю подружжя, їх частки визнаються рівними. В окремих випадках суд може відступити від начала рівності часток подружжя, враховуючи інтереси неповнолітніх дітей або інтереси одного з подружжя, що заслуговують на увагу.

Суд може визнати майно, нажите кожним із подружжя під час їх

роздільного проживання при фактичному припиненні шлюбу, власністю

кожного з них.

Відповідно до п. 23 Постанови № 7 Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Згідно ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

На підставі ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом та згідно до положень ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті.

Згідно ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Відповідно до ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Згідно ст. 1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Суб`єкт права спільної сумісної власності має право заповідати свою частку у праві спільної сумісної власності до її визначення та виділу в натурі.

У п. 3.4. листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» зазначено, що відповідно до ст. 1226 ЦК частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Суб`єкт права спільної сумісної власності має право заповідати свою частку у праві спільної сумісної власності до її визначення та виділу в натурі.

Частинами 1, 2 ст. 71 Закону України "Про нотаріат" встановлено, що у разі смерті одного з подружжя свідоцтво про право власності на частку в їх спільному майні видається нотаріусом на підставі письмової заяви другого з подружжя з наступним повідомленням спадкоємців померлого, які прийняли спадщину. Таке свідоцтво може бути видано на половину спільного майна.

На підставі письмової заяви спадкоємців, які прийняли спадщину, за згодою другого з подружжя, який є живим, у свідоцтві про право власності може бути визначена і частка померлого у спільній власності.

Розглядаючи спори, пов`язані із спадкуванням частки майна, що у спільній сумісній власності, судам слід звертати увагу на те, що згідно із ст. 368 ЦК спільною власністю є не лише майно, набуте подружжям за час шлюбу, якщо інше не встановлено договором або законом, а й майно, набуте в результаті спільної праці та за спільні грошові кошти членів сім`ї, якщо інше не встановлено договором, укладеним у письмовій формі.

У разі відмови нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину спадкоємці учасника спільної сумісної власності мають право звернутися з позовом про визначення частки майна, належної померлому на праві спільної сумісної власності.

Зі змісту ст. 357 ЦК вбачається, що під терміном "визначення часток" законодавець розуміє визначення (встановлення) розміру частки співвласника у спільному сумісному майні. Отже, резолютивну частину судового рішення в цій категорії справ має бути викладено наступним чином: "Визначити, що частка померлого (П.І.Б.) в праві спільної сумісної власності на квартиру (будинок, садибу) становила -1/2".

Визначення судами частки подружжя у праві спільної сумісної власності на нерухоме майно (квартиру) за померлими суперечить вимогам ст. 3 ЦПК, статей 27 - 31 ЦПК, оскільки судом вирішується питання про права осіб, які не є сторонами процесу та у зв`язку зі смертю не мають цивільної процесуальної правоздатності та дієздатності.

При розгляді справ про спадкування питання про частку у спільній сумісній власності подружжя вирішується із врахуванням офіційного тлумачення ч. 1 ст. 61 СК, наданого у Рішенні Конституційного Суду України у справі № 17-рп/2012 від 19 вересня 2012 року.

Позиція та висновки суду за результатами розгляду справи:

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі "Бочаров проти України" (остаточне рішення від 17 червня 2011 року) суд при оцінці доказів керується критерієм доведення "поза розумним сумнівом". Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи в їх сукупності та повноті, встановивши усі обставини по справі, суд приходить до висновку про необхідність часткового задоволення позовних вимог з наступних підстав.

Матеріалами справи підтверджується, що померлі ОСОБА_6 та ОСОБА_7 перебували у зареєстрованому шлюбі з 09.02.1957 року, до дня смерті першого з подружжя, а саме ОСОБА_7 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . 10.06.1969 року ОСОБА_6 , перебуваючи у шлюбі з ОСОБА_7 набув право власності на домоволодіння, яке розташоване у АДРЕСА_2 , на підставі свідоцтва № НОМЕР_3 від 10.06.1969 року про право приватної власності на житловий будинок. Згідно довідки Русько-Полянської сільської ради №865 від 23.09.2009 року, адреса змінилась з АДРЕСА_2 на АДРЕСА_1 .

Оскільки за життя ОСОБА_7 не виділила свою частку у спільному майні подружжя з ОСОБА_6 , і наразі обидва з подружжя померло, а спадкоємцями не оспорюється факт належності спірного домоволодіння подружжю ОСОБА_6 та ОСОБА_10 , фактично відсутній спір щодо рівності часток у майні, у зв`язку з чим у суду є всі підстави вважати, що частка ОСОБА_7 , у праві спільної сумісної власності на домоволодіння АДРЕСА_1 становила -1/2.

Вимога позивача про визнання за нею права власності в порядку спадкування за заповітом, після смерті ОСОБА_7 , на 3/8 частини домоволодіння АДРЕСА_1 є безпідставною та передчасною, оскільки нотаріусом було відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_7 виключно на земельну ділянку, з підстав відсутності правовстановлюючих документів. У матеріалах справи відсутня відмова нотаріуса у видачі ОСОБА_1 свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок із господарським спорудами, у зв`язку з чим не вбачається порушення права позивача на оформлення спадкових прав саме щодо спірного домоволодіння. Враховуючи, що домоволодіння, яке розташоване по АДРЕСА_1 є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, кожен з якого є померлим, останнє є предметом спадкування, однак без визначення часток кожного з подружжя, спадкоємці позбавлені можливості реалізувати свої спадкові права. Так як частки померлих ОСОБА_7 та ОСОБА_6 у праві спільної сумісної власності на домоволодіння судом встановлені, позивач має усі підстави для звернення з відповідним рішенням суду до нотаріуса і оформленням спадкових прав на загальних підставах.

Крім того суд зауважує, що оригінал правовстановлюючого документу на домоволодіння АДРЕСА_1 зберігається у відповідача ОСОБА_4 .

Суд не вирішує питання щодо застосування строків позовної давності, оскільки в позовних вимогах, які стосуються визнання права власності в порядку спадкування, судом відмовлено.

Судові витрати:

Суд вирішує судові витрати в порядку ст. 141ЦПК України.

Враховуючи часткове задоволення позовних вимог, з відповідачів на користь позивача необхідно стягнути судовий збір у сумі 840,80 грн., тобто по 420,40 грн. з кожного.

Судовий збір у сумі 840,80 грн., за вимогу про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом, слід віднести на рахунок позивача.

Керуючись ст.ст. 392, 1222, 1223 ЦК України, ст.ст. 141,263-265 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позов задовольнити частково.

Визначити, що частка ОСОБА_7 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 , в праві спільної сумісної власності на домоволодіння АДРЕСА_1 (стара адреса: АДРЕСА_2 ) становила Ѕ.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 420,40 грн.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 420,40 грн.

Судовий збір у сумі 840,80 грн., сплачений позивачем за майнову вимогу віднести на рахунок позивача.

Ознайомитись з повним текстом судового рішення, в електронній формі, сторони можуть за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua/.

Апеляційні скарги на рішення можуть бути подані протягом 30 днів з дня його складення через суд першої інстанції до Черкаського апеляційного суду або безпосередньо до Черкаського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом 30 днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрована у АДРЕСА_3 , РНОКПП: НОМЕР_4 .

Відповідачі: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрована у АДРЕСА_4 , РНОКПП: НОМЕР_5 .

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрована в АДРЕСА_5 , РНОКПП: НОМЕР_6 .

Повний текст рішення складено 07.04.2021 року.

Суддя: Є. П. Тептюк