Справа № 342/458/21
Провадження № 2/342/462/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 серпня 2021 року м. Городенка

Городенківський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Федів Л.М.,

секретаря судового засідання Матієк І.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Городенка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 , житель АДРЕСА_1 , звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 , жительки АДРЕСА_2 , в якому просить звільнити його від заборгованості по аліментах в сумі 9169,64 грн., яка виникла у період з 20 червня 2018 року по 25 лютого 2021 року; зменшити розмір аліментів, які стягуються з нього на підставі рішення Городенківського районного суду Івано-Франківської області від 19 жовтня 2018 року по цивільній справі № 342/650/18 на користь ОСОБА_2 на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 1/4 частки на 1/6 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 05 червня 2003 року позивач уклав шлюб з ОСОБА_2 , який зареєстрували у виконавчому комітеті Городницької сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області, актовий запис № 2 Від даного шлюбу у них є одна дитина: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . 21 грудня 2018 року рішенням Городенківського районного суду Івано-Франківської області у цивільній справі № 342/649/18 шлюб сторін було розірвано. На підставі рішення Городенківського районного суду Івано-Франківської області від 19 жовтня 2018 року по цивільній справі № 342/650/18 позивач виплачує на користь відповідача аліменти на утримання доньки в розмірі 1/4 частки від доходу позивача щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 20.06.2018 та до досягнення дитиною повноліття. Починаючи з 18.10.2003 року та по цей день позивач є настоятелем храму Покрови Пресвятої Богородиці села Новоуспенівка Веселівського району Запорізької області (Указ Архієпископа Запорізького і Мелітопольського від 18.10.2003 року № 71). Несення служби в Новоуспенівській Українській Православній Церкві Покрови Пресвятої Богородиці в сані протоієрея здійснюється постійно на безоплатній основі (довідка від 12.03.2021 року № 1). У період з 04.09.2015 по 07.08.2017 позивач чотири рази приймав участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення як військовий священик (капелан). Згідно відомостей з ДРФО від 10.03.2021 № 93/3/08-01-61 за період з 1-го кварталу 2018 року по 4 квартал 2020 року позивачем отримана лише соціальна допомога в розмірі 2123,50 грн. У зв`язку із вказаним ОСОБА_1 не працює, будь-яких інших доходів, окрім соціальної допомоги він не маю. У власності позивача перебуває земельна ділянка розміром 2 га, призначена для ведення особистого селянського господарства, будь-який дохід від неї відсутній (довідка від 12.03.2021 № 69). За період з 20.06.2018 і по цей час будь-яке рухоме або нерухоме майно ним не придбавалося та у власності не перебуває. Крім того, починаючи з 2019 року і по цей час позивач має хронічне захворювання - цукровий діабет 2-го типу, постійна форма (виписка з медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого від 05.03.2021 № б/н). Отже, відсутність щомісячного доходу, відсутність інших додаткових доходів та наявність хронічної хвороби, яка потребує постійного підтримуючого лікування та необхідності значних витрат в сукупності говорять про об`єктивну неможливість позивача надавати матеріальну допомогу неповнолітній доньці у розмірі визначеному судом в рішенні від 19 жовтня 2018 року по цивільній справі №342/650/18. Відповідно до наданого Веселівським районним відділом державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) розрахунку від 25.02.2021 № 3162, станом на 25.02.2021 за позивачем виникла заборгованість по сплаті аліментів в сумі 9169,64 грн. На сьогодні розмір аліментів, який стягується з позивача на користь відповідача, за відсутності будь-яких доходів, є занадто великим та ставить ОСОБА_1 у скрутне матеріальне становище. Позивач зазначає, що його матеріальне становище значно погіршилося, потреба в постійному лікуванні вимагає додаткових грошових витрат, а тому сплата аліментів у встановленому розмірі є неможливою, а тому, враховуючи його фізичний та матеріальний стан є достатні підстави для зменшення розміру аліментів та звільнення його від виниклої заборгованості.

Відповідач ОСОБА_2 подала до суду відзив на позовну заяву, в якому просила ухвалити рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити. У відзиві вказує на те, що вивчивши позовну заяву та подані до неї документи, вважає, що наведені в ній обставини не відповідають дійсності, а позовні вимоги є такими, що не підлягають до задоволення. Як видно, із розрахунку заборгованості за судовим рішенням Городенківського районного суду Івано-Франківської області по справі № 342/650/18 про стягненні аліментів в розмірі 1/4 частки від доходу із ОСОБА_1 в користь ОСОБА_2 щомісячно на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_3 , але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 20.06.2018р. і до досягнення дитиною повноліття заборгованість складає по аліментах станом на 25.02.2021- 9169, 64 грн. Довідкою № 311 від 02.06.2021, виданою Стрільченським старостинським округом доводиться, що склад сім`ї ОСОБА_2 наступний: ОСОБА_3 (2004р.н.) дочка та ОСОБА_4 (1952 р.н.) мати. Окрім цього, згідно довідок №№ 310, 312 від 02.06.2021, виданих Стрільченським старостинським округом видно, що ОСОБА_2 зареєстрована та проживає за адресою в АДРЕСА_2 в житловому будинку, який належить матері відповідача ОСОБА_4 та яка потребує стороннього догляду. Також довідкою №309 від 02.06.2021, виданою Стрільченським старостинським округом стверджено, що ОСОБА_2 на території Стрільченського старостинського округу земельних ділянок у користуванні та у власності не має. Звертаючись до суду з позовом про зміну розміру аліментів, позивач ОСОБА_1 посилається на те, що у нього відсутній щомісячний дохід, інші додаткові доходи та наявність хронічної хвороби, яка потребує постійного підтримуючого лікування та необхідності значних витрат. Аналіз долучених копій документів позивачем ОСОБА_1 не дає підстав зробити висновок, що у нього змінився сімейний чи матеріальний стан. Окрім цього, у позивача відсутня будь-яка група інвалідності або таке захворювання, яке забороняє йому працювати, хоча він сам підтверджує, що має не малу земельну ділянку, яку міг би обробляти або здавати в оренду, також він є працездатною особою та не досяг пенсійного віку і особою без особливих обмежень, які б унеможливлювали його працевлаштування. В свою чергу неповнолітня донька здобуває середню освіту, яка є обов`язковою, тобто навчається, а витрати на дитину щороку збільшуються, що є загальновідомим фактом і не потребує додаткового доказування, а не зменшуються, крім цього, позивач навіть зі своєї сторони не цікавиться ні навчанням, ні як живе його дитина, взагалі ніколи не навідується ні до дитини ні до навчального закладу. Обставини, на які позивач посилається в позовній заяві, не можуть бути підставою для звільнення його від виконання своїх батьківських обов`язків щодо сплати заборгованості по аліментах. Таким чином, розмір аліментів, визначений рішенням Городенківського районного суду Івано-Франківської області від 09 жовтня 2018 року по справі № 342/650/18 відповідає вимогам сімейного законодавства, а його зменшення у зв'язку з тим, що позивач не довів обставини на які він посилається не є причиною не виконувати свій батьківський обов`язок і не буде спрямовано на належне забезпечення доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та суперечитиме її інтересам. Позивачем ОСОБА_1 не надано належних та допустимих доказів щодо підтвердження погіршення його майнового стану, а навпаки вбачається, що позивач може працювати та має нерухоме майно. Крім того, батьки не мають компенсовувати зменшення розміру аліментів за рахунок своїх витрат порівняно з дітьми, а тому це не є безумовною підставою для зміни розміру аліментів. Відповідач вважає, що позивач ОСОБА_1 не довів підстави позову про зменшення розміру аліментів, визначених рішенням Городенківського районного суду Івано-Франківської області від 19 жовтня 2018 року по справі № 342/650/18, тому у цій частині позову слід відмовити. Позивач звернувся до суду із позовною заявою, яку називає про зміну розміру аліментів, хоча у прохальній частині просить звільнити його від заборгованості по аліментах, фактично позивач просить зменшити розмір аліментів, де предметом спору для зменшення розміру аліментів необхідно довести дві обставини: покращення матеріального стану відповідачки; погіршення матеріального стану позивача, однак жодна з цих обставин позивачем не доведена. Оскільки закон зобов`язує обох батьків виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для її розвитку. Стягнення аліментів у розмірі 1/4 доходу позивача не суперечить вимогам закону. В свою чергу донька росте, розвивається, навчається, потребує збалансованого харчування, вітамінів, добротного одягу та взуття тощо. При стрімкому рості цін, який зараз відбувається, все це потребує значних матеріальних витрат і згідно чинного законодавства участь позивача у витратах є його обов`язком. Однак, всупереч вимогам закону, позивач крім того, що не виконує рішення суду, яке набрало законної сили, так ще і вчасно не сплачує аліменти тобто, він самоусунувся від виконання батьківських обов`язків, чим порушує права неповнолітньої дитини. У зв`язку з невиплатою аліментів на утримання доньки, навпаки матеріальне становище відповідача значно погіршилось, вона не має змоги самостійно утримувати та забезпечувати дитину всім необхідних. Як вбачається із довідки № 272, виданої КП Городенківський некомерційний центр первинної медичної допомоги Городенківської міської ради гр. ОСОБА_2 про те, що вона знаходиться на «Д» обліку. Що стосується тих обставин, що відповідачем не було у визначений ухвалою суду строк подано відзиву, то пояснює це тим, що вона вже на протязі тривало часу має різні проблеми зі здоров`ям, які час від часу загострюються і призводять до її поганого самочуття, що є наслідком її звернення до фахівців для надання медичної допомоги, яке і відбулося і в останнє у квітні - травні та триває до цього часу. Як видно із медичної картки амбулаторного хворого №58598, заведеної у 2018 році в Обласній клінічній лікарні (м. Івано-Франківськ, вул. Федьковича, 91), ОСОБА_2 (на час звернення хворіє протягом 5р.) постійно звертається до лікарів, що підтверджується скеруванням на консультацію в поліклініку обласної лікарні, де її після обстежень призначають медикаментозне лікування, яке є дороговартісним, так як я має захворювання, зокрема: щитовидної залози, молочних залоз, органів малого тазу, органів черевної порожнини і нирок (останнє обстеження проходила у травні місяці, а тому вчасно не подала відзив до суду через погіршення стану здоров`я). Однією з причин, по якій позивач, покликаючись на ст. 197 СК України, і просить звільнити його від сплати заборгованості за аліментами та покликається нібито на погіршення матеріального становища, потребі у постійному лікуванні, яке вимагає додаткових грошових витрат, а тому вважає, що сплата аліментів у встановленому розмірі є неможливою і є достатні підстави для зменшення розміру аліментів та звільнення його від виниклої заборгованості. Однак, відповідач як матір дитини вважає, що дана обставина не може бути взята до уваги судом, оскільки позивач зобов`язаний утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття незалежно від наявності рішення суду про стягнення аліментів. Окрім цього, зазначені позивачем обставини на думку відповідача не можуть бути підставою для звільнення його від сплати заборгованості по аліментах, оскільки не заслуговує на увагу суду, так як позивачем не надано доказів, які б стверджували про будь-які обмеження, які перешкоджають йому працевлаштуватися, а те захворювання, яке наявне у нього дозволяє йому працювати, інвалідності він не має, стороннього догляду не потребує, інших обставин, які мають істотне значення не встановлено. Позивач у підтвердження погіршення свого стану здоров`я надав копію виписки із медичної карти амбулаторного стаціонарного хворого у КНП «Новоуспенівська амбулаторія загальної практики-сімейної медицини» Новоуспенівської сільської ради Веселівського району Запорізької області про перебування в амбулаторно поліклінічному закладі 31.05.18, 07.03.20, 05.11.20, де зазначено діагноз та призначено лікування у формі таблеток. Даних про те, що в зв`язку з наявним захворюванням не може працювати позивач суду не надав. Зазначаючи, що він є безробітним, позивач не надав суду відомостей про те, що він перебуває на обліку в відповідному центрі зайнятості в статусі безробітного. Вище вказане амбулаторне лікування не може бути підставою для звільнення його від заборгованості по аліментах та зменшення розміру аліментів. Враховуючи вищенаведене, а також те, що при вирішенні будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитити, тому відповідач вважає, що в задоволенні позову ОСОБА_1 про звільнення від сплати заборгованості за аліментами також слід відмовити. За таких обставин, зазначені у відзиві на позовну заяву фактичні дані, а також враховуючи матеріали справи, які спростовують позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів, а тому відповідач вважає що відсутні підстави для звільнення позивача від заборгованості по аліментах та зменшення розміру стягуваних з нього аліментів, тому позовні вимоги до задоволення не підлягають.

Учасники справи в судове засідання 11.08.2021 не з`явилися.

Представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Нестеренко Вадим Вадимович надіслав до суду заяву, в якій просив провести розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Судові витрати залишити за позивачем.

Відповідач ОСОБА_2 подала до суду заяву, в якій просила справу розглядати у її відсутності. З позовом не згідна, просила у задоволенні позову відмовити.

Ч.3 ст.211 ЦПК України визначено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Передбачених ч.2 ст. 223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності учасників справи. Згідно вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до наступного.

Відповідно до вимог ч.1 ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Згідно ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 4 статті 82 ЦПК України визначено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Згідно рішення Городенківського районного суду Івано-Франківської області від 21 грудня 2018 року по справі № 342/649/18 (провадження № 2/342/511/2018), яке набрало законної сили 29 січня 2019 р., шлюб між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що зареєстрований 05 червня 2003 року в Городницькій сільській раді Городенківського району Івано-Франківської області, актовий запис за № 2 розірвано; після розірвання шлюбу ОСОБА_2 відновлено дошлюбне прізвище « ОСОБА_7 ».

Те, що сторони є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 доводиться копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого 06.09.2004 Стрільченською сільською радою Городенківського району Івано-Франківської області, запис за № 6 від 06.09.2004.

Рішенням Городенківського районного суду Івано-Франківської області від 09 жовтня 2018 року по справі № 342/650/18 (провадження № 2/342/512/2018), яке 14.11.2018 набрало законної сили, ухвалено стягувати з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , в користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , аліменти в розмірі ј частки від доходу відповідача щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; стягнення аліментів розпочато з 20.06.2018 і до досягнення дитиною повноліття. 24.10.2018 на виконання даного рішення суду видано виконавчий лист.

Станом на 25.02.2021 заборгованість зі сплати аліментів за виконавчим листом № 342/650/18, виданим 24.10.2018 Городенківським районним судом Івано-Франківської області складає 9169,64 грн., що стверджується копією розрахунку № 3162, виданого 25.02.2021 Веселівським районним відділом державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро).

Довідкою № 311, виданою 02.06.2021 Стрільченським старостисньким округом Городенківської міської ради доводиться, що ОСОБА_3 , 2004 р.н. разом із матір`ю ОСОБА_2 , 1972 р.н. та бабусею ОСОБА_4 , 1952 р.н. проживають по АДРЕСА_2 .

Стаття 15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції про права дитини держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до статей 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття.

Згідно з положеннями статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Частина третя статті 181 СК України визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Частиною першої статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом.

Згідно з пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

У постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143 цс 13 зроблено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки стаття 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (стаття 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», стаття 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», стаття 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).

Згідно Указу Архієпископа Запорізького і Мелітопольського від 18.10.2003 року № 71 позивач ОСОБА_1 є настоятелем храму Покрови Пресвятої Богородиці села Новоуспенівка Веселівського району Запорізької області.

Позивач ОСОБА_1 несе службу в Новоуспенівській Українській Православній Церкві Покрови Пресвятої Богородиці в сані протоієрея ОСОБА_8 ; будь яку плату за несення служби не отримує, що доводиться копією довідки № 1 від 12.03.2021, виданої "РЕЛІГІЙНА ГРОМАДА СВЯТОГО АПОСТОЛА АНДРІЯ ПЕРВОЗВАННОГО ЗАПОРІЗЬКОЇ ЄПАРХІЇ УПЦ (ПЦУ) М. МЕЛІТОПОЛЬ ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ" ОСОБА_9 ( ОСОБА_10 ).

Копією посвідчення священнослужителя №017 стведжується, що ОСОБА_1 є кліриком Запорізької Єпархії УПЦ (ПЦУ).

Позивач ОСОБА_1 в період з 04.09.2015 по 28.09.2015, з 31.10.2015 по 05.12.2015, з 06.02.2016 по 04.03.2016, з 01.07.2017 по 07.08.2017 безпосередньо приймав участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення як військовий священник (капелан), про що свідчать копії довідок про безпосередню участь особи в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, від 28.02.2018, виданих Синодальним управлінням військового духовенства УПЦ Київського Патріархату.

Із копії посвідчення серія НОМЕР_2 , виданого 05.09.2016 Управлінням соціального захисту населення Веселівської РДА вбачається, що позивач ОСОБА_1 має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - учасників війни.

Згідно відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про суми виплачених доходів та утримання податків № 93/3/08-01-61 від 10.03.2021, за період з 1-го кварталу 2018 року по 4 квартал 2020 року позивач ОСОБА_1 отримав лише соціальні виплати в розмірі 2123,50 грн. (380,70 грн. + 1000 грн. +570,00 грн. +172,80 грн.).

Позивач ОСОБА_1 прописаний і проживає в АДРЕСА_1 (проживає в АДРЕСА_3 ; має земельну ділянку на території Новоуспенівської сільської ради, яку надано йому: 1) для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель, споруд - під будівлями дворами 0,05 га, ріллі 0,12 га; 2) для ведення особистого селянського господарства 2,0 га; члени сім`ї не мають земельної ділянки, що стверджується копією довідки № 69, виданою 12.03.2021 виконавчим комітетом Новоуспенівської сільської ради Веселівського району Запорізької області.

Копією виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого у КНП «Новоуспенівська амбулаторія загальної практики-сімейної медицини» Новоуспенівської сільської ради Веселівського району Запорізької області від 05.03.2021 доводиться, що ОСОБА_1 2019 року поставлено діагноз - цукровий діабет 2-го типу, рекомендовано часто звертатися до сімейного лікаря.

Що стосується відповідача ОСОБА_2 , то вона згідно довідок № 310, 311, 312 від 02.06.2021, виданих Стрільченським старостинським округом Городенківської міської ради зареєстрована та проживає разом із дочкою ОСОБА_3 , 2004 р.н. та матір`ю ОСОБА_4 , 1952 р.н. по АДРЕСА_2 в житловому будинку, який належить її матері ОСОБА_4 , та яка на даний час потребує стороннього догляду.

Відповідач ОСОБА_2 на території Стрільченського старостиснького округу (с. Стрільче, с. Пробабин) земельних ділянок у користуванні та у власності не має, що доводиться довідкою № 309 від 02.06.2021, виданою Стрільченським старостинським округом Городенківської міської ради.

Згідно довідки № 272 від 04.06.2021, виданої КП «Городенківський некомерційний центр первинної медичної допомоги» Городенківської міської ради, ОСОБА_2 знаходиться на «Д» обліку.

Із копії медичної картки амбулаторного хворого №58598, заведеної 02.11.2018 Обласною клінічною лікарнею (м. Івано-Франківськ, вул. Федьковича, 91) слідує, що ОСОБА_2 зверталася до лікарів 03.06.2019, 06.11.2019, 12.11.2019, 15.06.2021, 23.04.2021, 05.05.2021, 11.05.2021, де також зазначено про її обстеження, призначення їй лікування, так як вона має захворювання.

Звертаючись до суду з позовом про звільнення його від заборгованості по аліментах в сумі 9169,64 грн., яка виникла у період з 20 червня 2018 року по 25 лютого 2021 року та про зменшення розміру аліментів, які стягуються з нього на підставі рішення Городенківського районного суду Івано-Франківської області від 19 жовтня 2018 року по цивільній справі № 342/650/18, позивач посилається на те, що його матеріальне становище значно погіршилося, потреба в постійному лікуванні вимагає додаткових грошових витрат, а тому сплата аліментів у встановленому розмірі є неможливою, та є достатні підстави для зменшення розміру аліментів та звільнення його від виниклої заборгованості.

Статтею 192 СК України передбачено можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Аналіз цієї норми права дає підстави для висновку що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів.

При цьому такі положення закону не виключають одночасне настання обох підстав для зміни розміру аліментів: і зміни сімейного і зміни матеріального стану. Однак, зміна сімейного стану є самостійною, не залежною від зміни матеріального стану підставою для зміни розміру аліментів.

Згідно ч. 2 ст. 197 СК України за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв`язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення.

Відповідно до частини третьої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частини перша та друга статті 77 ЦПК України).

Відповідно до частини другої статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно зі статтею 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Частиною першою статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Статтею 183 згаданого Кодексу передбачено визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину (ч. 5 ст. 183 СК України).

Згідно ч.1 ст.182 Сімейного Кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 2 згаданої статті визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

У § 54 рішення Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) від 07 грудня 2006 року № 31111/04 у справі «Хант проти України» зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага (рішення у справі «Олсон проти Швеції» (№ 2) від 27 листопада 1992 року, Серія A, № 250, ст. 35-36, § 90) і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків.

У постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13 зроблено висновок, що у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. При цьому стаття 192 СК України вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Розмір аліментів, визначений рішенням Городенківського районного суду Івано-Франківської області від 09 жовтня 2018 року по справі № 342/650/18 (провадження № 2/342/512/2018) відповідає вимогам сімейного законодавства, а його зменшення без підтвердження погіршення матеріального становища чи погіршення здоров`я платника аліментів, не буде спрямовано на належне забезпечення дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та суперечитиме її інтересам.

Судом встановлено, що позивачем ОСОБА_1 , належними та допустимими доказами не підтверджено погіршення його майнового стану чи погіршення здоров`я.

Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Згідно з статтями 18, 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 11 березня 2020 року у справі № 759/10277/18 зводяться до того, що інтереси дитини превалюють над майновим становищем платника аліментів.

Отримувати мінімальний розмір аліментів - це безумовне право, визначене законом, яке захищається в судовому порядку саме в інтересах дитини.

Приймаючи до уваги, що позивач ОСОБА_1 не довів підстави позову про зменшення розміру аліментів, визначених рішенням Городенківського районного суду Івано-Франківської області від 09 жовтня 2018 року по справі № 342/650/18 (провадження № 2/342/512/2018), та про звільнення його від заборгованості по аліментах в сумі 9169,64 грн., яка виникла у період з 20 червня 2018 року по 25 лютого 2021 року, тому у задоволенні позову слід відмовити.

У відповідності до ст. 141 ЦПК України, судові витрати компенсуються за рахунок держави.

На підставі ст.ст. 141, 180, 181, 192, 197 Сімейного кодексу України, керуючись ст. ст. 19, 81, 258, 259, 263-265, 268, 273, 274-279, 352, 354 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду або через Городенківський районний суд протягом тридцяти днів з дня складення судового рішення.

Місце проживання позивача ОСОБА_1 - житель АДРЕСА_1 .

Місце проживання відповідача ОСОБА_2 - АДРЕСА_2 .

Судове рішення складене 11.08.2021.

Суддя: Федів Л. М.