Справа № 758/3890/21
У Х В А Л А

05 квітня 2021 року м. Київ

Суддя Подільського районного суду м. Києва Якимець О.І., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Укрсиббанк», приватного нотаріуса Овідіопольського районного нотаріального округу Одеської області Рєки Людмили Анатоліївни про визнання недійсним кредитного договору, додаткової угоди до кредитного договору та іпотечного договору,

в с т а н о в и в:

позивач звернувся до суду із позовом до відповідачів у якому просить визнати недійсними кредитний договір від 28 грудня 2005 року № 42/2005/фм/тт261, додаткової угоди № 1 до кредитного договору від 19 березня 2014 та іпотечного договору від 28 грудня 2005 року.

Таким чином, позовна заява містить кілька вимог, які об`єднані між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні вимоги у відповідності до ч. 1 ст. 183 ЦПК України.

Вважаю, що справа не підсудна цьому суду, виходячи з наступного.

Із позовної заяви установлено, що позивач звернувся до Подільського районного суду м. Києва із позовом за місцезнаходженням відповідача у відповідності до ч. 2 ст. 27 ЦПК України.

Згідно з ч. 1 ст. 30 ЦПК України позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов`язані між собою позовні вимоги пред`явлені одночасно щодо кількох об`єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою.

Відповідно до правової позиції викладеної у п. 27 постанови Пленуму Верховного суду України від 06 листопада 2009 року № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» позови про визнання недійсними правочинів щодо нерухомого майна та застосування наслідків недійсності пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Кваліфікація об`єктів як нерухомого майна здійснюється відповідно до статей 181, 190 та 191 ЦК України. При цьому за місцезнаходженням нерухомого майна повинні пред`являтися також позови про визнання недійсними правочинів щодо нерухомого майна, яке буде створено в майбутньому (щодо інвестиційних договорів про будівництво нерухомого майна, договорів про участь у фонді фінансування будівництва тощо).

Отже, спори, що пов`язані з визнанням недійсними правочинів щодо нерухомого майна, яке є предметом іпотеки, пред`являються до суду за місцезнаходженням майна.

Із матеріалів справи установлено, що позивач просить визнати недійсним також іпотечний договір, предметом якого є нерухоме майно, а саме земельна ділянка, що знаходиться за адресою - АДРЕСА_1 .

Таким чином, ураховуючи, що даний спір стосується недійсності кредитного договору, додаткової угоди до кредитного договору та містить вимогу про визнання недійсним іпотечного договору, предметом якого є нерухоме майно та пов`язаний з правом позивача на таке майно, а відтак суд прийшов до переконання, що позов у цій справі про визнання недійсними договорів, які об`єднані у відповідності до ч. 1 ст. 183 ЦПК України необхідно пред`являти за місцезнаходженням об`єкта нерухомого майна, що є предметом оспорюваного іпотечного договру, за правилами виключної підсудності у відповідності до ст. 30 ЦПК України, а не згідно з ст. 27 цього Кодексу, яку застосував позивач.

Відповідно до п. 1 ч. 1ст. 31 Цивільного процесуального кодексу України суд передає справу на розгляд іншому суду якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Згідно з ч. 3 ст. 31 Цивільного процесуального кодексу України, передача справи на розгляд іншого суду за встановленою цим Кодексом підсудністю, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження.

Враховуючи наведене вище, а також те, що дана справа не відноситься до підсудності Подільського районного суду м. Києва, адже місцезнаходження нерухомого майна не належить за територіальність до Подільського району м. Києва, а тому таку необхідно скерувати до Овідіопольського районного суду Одеської області за підсудністю, після закінчення строків передбачених ч. 3 ст. 31 Цивільного процесуального кодексу України.

Керуючись ст. ст. 30, 31, 187, 258, 352-354, пункту 3 розділу ХІІ «Прикінцеві положення» ЦПК України,

п о с т а н о в и в :

справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Укрсиббанк», приватного нотаріуса Овідіопольського районного нотаріального округу Одеської області Рєки Людмили Анатоліївни про визнання недійсним кредитного договору, додаткової угоди до кредитного договору та іпотечного договору- передати за територіальною підсудністю на розгляд до Овідіопольського районного суду Одеської області.

Передача справи на розгляд іншого суду за підсудністю здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Роз`яснити, що відповідно до пункту 3 розділ ХІІ «Прикінцеві положення» Цивільного процесуального кодексу України, в редакції Закону України від 18 червня 2020 року № 731-ІХ, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Повне судове рішення складено та підписано суддею 05 квітня 2021 року.

Суддя О. І. Якимець