Ухвала

13 серпня 2021 року

м. Київ

справа № 759/14346/16

провадження № 61-12783ск21

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Стрільчука В. А., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Київського апеляційного суду від 13 липня 2021 року в справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Колекторська компанія «Гарант», Акціонерного банку «Банк регіонального розвитку», Товариства з обмеженою відповідальністю «Агенція з обмеженою відповідальністю «Дельта М» про визнання недійсним договору відступлення права вимоги,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з указаним позовом, в якому, з урахуванням уточнених вимог, просив: визнати недійсним договір про відступлення права вимоги від 30 вересня 2015 року № 009, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Агенція з обмеженою відповідальністю «Дельта М» (далі - ТОВ «Дельта М») і Товариством з обмеженою відповідальністю «Колекторська компанія «Гарант» (далі - ТОВ «КК «Гарант»); застосувати наслідки недійсності оспорюваного договору від 30 вересня 2015 року № 009 про відступлення права вимоги за кредитним договором від 05 грудня 2006 року № 27/10-7211 та визнати недійсним укладений 07 грудня 2015 року між TOB «Дельта М» і TOB «КК «Гарант» договір про відступлення прав за іпотечним договором від 05 грудня 2006 року № 027/Д3946І зі змінами згідно з додатковим договором від 10 квітня 2008 року № 1.

Рішенням Святошинського районного суду міста Києва від 05 жовтня 2018 року позов задоволено. Визнано недійсним договір відступлення права вимоги від 30 вересня 2015 року № 009 за кредитним договором від 05 грудня 2006 року № 27/10-7211, укладений між ТОВ «Дельта М» і ТОВ «КК «Гарант». Застосовано наслідки недійсності договору від 30 вересня 2015 року № 009 про відступлення права вимоги за кредитним договором № 27/10-7211 від 05 грудня 2006 року, укладеного між ТОВ «Дельта М» і ТОВ «КК «Гарант». Визнано недійсним договір про відступлення прав за іпотечним договором від 05 грудня 2006 року № 027/Д39461, укладений між ТОВ «Дельта М» і ТОВ «КК «Гарант». Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У квітні 2021 року особа, яка не брала участі у справі, - ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу на рішення Святошинського районного суду міста Києва від 05 жовтня 2018 року.

Постановою Київського апеляційного суду від 13 липня 2021 року (повний текст якої складено 20 липня 2021 року) апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено. Рішення Святошинського районного суду міста Києва від 05 жовтня 2018 року скасовано і ухвалено нове судове рішення, яким відмовлено в задоволенні позову.

30 липня 2021 року ОСОБА_1 подав засобами поштового зв`язку касаційну скаргу на постанову Київського апеляційного суду від 13 липня 2021 року, в якій, посилаючись на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржуване судове рішення і залишити без змін рішення Святошинського районного суду міста Києва від 05 жовтня 2018 року.

Касаційна скарга не може бути прийнята до розгляду та вирішення питання про відкриття касаційного провадження, оскільки в порушення пункту 3 частини четвертої статті 392 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) до касаційної скарги не додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документів, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Ставка судового збору, чинна на час подання касаційної скарги на рішення суду, встановлена статтею 4 Закону України «Про судовий збір» та визначена в розмірі 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Позивачем заявлено дві вимоги немайнового характеру: про визнання недійсним договору про відступлення права вимоги від 30 вересня 2015 року № 009 за кредитним договором від 05 грудня 2006 року № 27/10-7211; про визнання недійсним договору про відступлення прав від 07 грудня 2015 року за іпотечним договором від 05 грудня 2006 року № 027/Д3946І.

Позовну заяву подано у жовтні 2016 року, ставка судового збору за подання до суду позовної заяви немайнового характеру фізичною особою становила 0,4 розміру мінімальної заробітної плати (мінімальна заробітна плата станом на 01 січня 2016 року - 1 378 грн) (підпункт 2 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» в редакції, чинній на час пред`явлення позову).

Отже, за подання цієї касаційної скарги підлягає сплаті судовий збір в розмірі 2 204,80 грн (1 378 х 0,4 х 2 х 200 %).

Згідно з квитанцією від 29 липня 2021 року № 33642498 ОСОБА_1 сплатив судовий збір в розмірі 454 грн.

Таким чином, ОСОБА_1 необхідно доплатити 1 750,80 грн (2 204,80 - 454) судового збору.

Недоплачена сума судового збору за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду в розмірі 1 750,80 грн має бути перерахована або внесена за реквізитами: отримувач коштів - ГУК у м. Києві/Печерс. р?н/22030102, код за ЄДРПОУ - 37993783, банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), номер рахунку отримувача (стандарт IBAN) UA0026007, код класифікації доходів бюджету - 22030102, найменування податку, збору, платежу - «Судовий збір (Верховний Суд, 055)».

Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір». На підтвердження сплати судового збору необхідно надати Верховному Суду оригінал квитанції (платіжного доручення).

Відповідно до частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, зокрема, якщо до скарги не додано документів, що підтверджують сплату судового збору в установленому законом розмірі, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу (залишення заяви без руху), про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Отже, касаційну скаргу ОСОБА_1 необхідно залишити без руху з наданням можливості усунути вищевказані недоліки.

Керуючись статтями 185, 389, 392, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Київського апеляційного суду від 13 липня 2021 року залишити без руху та надати для усунення зазначених вище недоліків строк десять днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною і буде повернута заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В. А. Стрільчук