Справа № 185/8290/20
Провадження № 2/185/970/21
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
07 квітня 2021 року м. Павлоград
Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Зінченко А. С., за участю секретаря судового засідання Молчанової Н.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу ЄУ № 185/8290/20 ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням
27 листопада 2020 року ОСОБА_1 звернулася до Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області з позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, в якому просить суд визнати відповідача таким, що втратив право користування приміщенням, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 .
Позовна заява мотивована тим, що позивачу належить на праві власності вищевказане жиле приміщення на підставі договору дарування житлового будинку від 09.12.2002, посвідченого нотаріусом Першої Павлоградської державної нотаріальної контори Семеняка А.А., зареєстрованого в реєстрі за №2-2888. У вищевказаному приміщенні зареєстровано місце проживання брата позивача ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проте фактично він не проживає з 2001 року.
Позивач, його представник у судове засідання не з`явилися, представник надав до суду заяву, відповідно до якої просив розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю, просить їх задовольнити, не заперечує проти заочного розгляду справи.
Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причину неявки суду не повідомив, відзив не подав.
Суд, враховуючи думку позивача, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що відповідно до договору дарування житлового будинку від 09.12.2002, посвідченого нотаріусом Першої Павлоградської державної нотаріальної контори Семеняка А.А., зареєстрованого в реєстрі за №2-2888, житлове приміщення, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 належить на праві власності позивачу.
У вищевказаному приміщенні зареєстровано місце проживання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується довідкою про реєстрацію місця проживання особи за відомостями відділу реєстрації та обліку громадян виконавчого комітету Павлоградської міської ради від 10.12.2020 №1801. (а.с. 19)
Відповідно до акту Квартального комітету № 5 від 09.10.2019, від 23.11.2020 відповідач зареєстрований, проте фактично не проживає за адресою: АДРЕСА_1 з 2001року. (а.с. 14,15)
Відповідно до ст.391 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Згідно із ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Суд, дослідивши письмові докази у справі, встановив, що відсутність відповідача в жилому приміщенні за адресою: АДРЕСА_1 , складає більше ніж рік на день ухвалення рішення, що є підставою для визнання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право користування вищезазначеним житловим приміщенням.
На підставі ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Керуючись ст. 5, 12, 13, 81,89, 142, 206, 258, 259, 263-265, 268, 273 ЦПК України, суд,-
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням- задовольнити.
Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право користування житловим приміщенням, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 .
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .
Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі в 30-денний строк, з дня його проголошення, апеляційної скарги.
У відповідності до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України, в редакції Закону України від 03.10.2017 року, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження відповідно та в порядку і строки, визначені ст. 354 ЦПК України.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.
Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.
Суддя А. С. Зінченко