Справа № 755/4199/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" липня 2021 р. м. Київ

Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

Головуючого судді САВЛУК Т.В.,

при секретарі Бурячек О. В.,

учасники справи:

представник позивача - адвокат Буркацький В.Л.,

представник відповідача - не з`явився,

третя особа- не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дніпровського районного суду м. Києва, в залі суду, в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Київської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету сопору, ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Київської міської ради з вимогою: «визначити додатковий строк для прийняття спадщини, що відкрилась після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , терміном на три місяці з часу набрання рішенням суду законної сили».

14 квітня 2021 року Дніпровським районним судом м. Києва постановлено ухвалу про відкриття провадження та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомлення (викликом) сторін.

14 червня 2021 року Дніпровським районним судом м. Києва постановлено ухвалу про задоволення заяви представника позивача - адвоката Буркацького Валерія Леонідовича про витребування доказів.

Зобов`язано державного нотаріуса Сьомої київської державної нотаріальної контори Паньшину Олену Валеріївну (місцезнаходження за адресою: 02068, м. Київ, вул. Ахматової, буд. 7/15) направити на адресу Дніпровського районного суду міста Києва належним чином завірену копію матеріалів спадкової щодо майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , яка мешкала за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно з частин 1-2 ст. 174 Цивільного процесуального кодексу України, при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом.

Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву.

05 липня 2021 року представник відповідача Київської міської ради - Солдатченко Л.М., подала відзив на позовну заяву з викладенням міркувань по суті предмету позову з посиланням на норми чинного законодавства, які регулюють спірні правовідносини, та просили прийняти рішення згідно чинного законодавства.

Представник позивача - адвокат Буркацький Валерій Леонідович в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив ухвалити рішення на підставі доказів, які містяться в матеріалах справи, додатково зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивача ОСОБА_3 , після смерті матері відкрилась спадщина до складу спадкового майна входить 1/3 частина квартири АДРЕСА_1 , іншими співвласниками майна є ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . У встановлений законом строк позивач не звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, оскільки при зверненні до ряду юристів, позивачу було роз`яснено, що якщо він є співвласником майна то має право в любий час звернутися до нотаріальної контори та отримати відповідний документ на квартиру. Крім того, саме свідоцтво про право на житло та інші документи для оформлення спадщини були знайдені позивачем лише в 2020 році. Оскільки починаючи з 09 грудня 2020 року встановлено карантин та запроваджено обмежувальний протиепідемічний захід з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, та перенесення позивачем двох інсультів, у останнього виникли перешкоди самостійно вирішити питання щодо спадкового майна після смерті матері, що в подальшому ОСОБА_4 , яка діє від імені ОСОБА_1 звернулася до Сьомої Київської державної нотаріальної контори з заявою про видачу Свідоцтва про право на спадщину, однак було відмовлено в зв`язку з пропуском строку прийняття спадщини.

Представник відповідача - Київської міської ради в судове засідання не з`явився, разом з відзивом на позов подано заяву про розгляд справи проводити у відсутності уповноваженого представника.

Третя особа - ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

У відповідності до ч.8 ст.279 Цивільного процесуального кодексу України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться.

Таким чином, розглянувши подані позивачем документи, з`ясувавши фактичні обставини, оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що надані позивачем докази та повідомлені ним обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, є достатніми для прийняття рішення у справі в порядку спрощеного позовного провадження без виклику у судове засідання сторін, як це передбачено ст.279 ЦПК України.

Суд у порядку спрощеного позовного провадження з викликом у судове засідання сторін, дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.

Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст.1217 Цивільного кодексу України спадкування здійснюється за заповітом та за законом.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про смерть, видане Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у місті Києві, серія НОМЕР_1 . (а.с.5)

Відповідно до статі 1261 Цивільного кодексу України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

За життя ОСОБА_3 не залишила заповіт, єдиним спадкоємцем першої черги за законом є син померлої - ОСОБА_1 .

До складу спадкового майна, що залишилася після смерті ОСОБА_3 , входить: 1/3 частина квартири АДРЕСА_1 .

Відповідно до Свідоцтва про право власності на житло, квартира АДРЕСА_1 , належить на праві приватної спільної сумісної власності в рівних долях: ОСОБА_3 , ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Відповідно до частини першої та другої статі 1269 Цивільного кодексу України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійного із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто.

05 лютого 2021 року державний нотаріус Сьомої Київської державної нотаріальної контори Паньшина О.В. винесено постанову про відмову у вчинення нотаріальної дії, у зв`язку з пропущенням строку для прийняття спадщини.

Відповідно до ч.1 ст. 1270 Цивільного кодексу України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Згідно частини другої ст. 1272 Цивільного кодексу України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Як роз`яснено в п.24 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30.05.2008 року "Про судову практику у справах про спадкування" вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. ( ч. 1 ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України)

Відповідно до ч.2 та 3 ст. 83 Цивільного процесуального кодексу України позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви; відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи.

Принцип змагальності тісно пов`язаний з процесуальною рівністю сторін і забезпечує повноту фактичного й доказового матеріалу, наявність якого є важливою умовою з`ясування обставин справи. Відповідно до вказаного принципу, особи, зацікавлені в результаті справи, вправі відстоювати свою правоту у спорі шляхом подання доказів; участі в дослідженні доказів, наданих іншими особами шляхом висловлення своєї думки з усіх питань, що підлягають розгляду у судовому засіданні. Змагальність є різновидом активності зацікавленої особи (сторони). Особи, які беруть участь у справі, вправі вільно розпоряджатися своїми матеріальними і процесуальними правами й активно впливати на процес з метою захисту прав і охоронюваних законом інтересів.

Частиною 3 ст. 77 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Виходячи зі змісту п. 2 ст. 78 Цивільного процесуального кодексу України, згідно якої обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Показання свідка - це повідомлення про відомі йому обставини, які мають значення для справи. Не є доказом показання свідка, який не може назвати джерела своєї обізнаності щодо певної обставини. (ст.90 Цивільного процесуального кодексу України)

Свідок ОСОБА_4 дружиною позивача, в судовому засіданні пояснила, що ОСОБА_1 є співвласником квартири АДРЕСА_1 , на підставі Свідоцтва про право власності на житло від 14 березня 1997 року, після смерті матері ОСОБА_3 , позивач з об`єктивних причин не зміг своєчасно подати заяву до нотаріальної контори, оскільки правоустановчі документи на квартиру були знайденні лише в 2020 році, після знаходження документів позивач переніс два ішемічний інсульт на фоні гіпертанічного кризу, перебував на реабілітації та перебував під наглядом лікарів, та за станом здоров`я мав обмеження в пересуванні.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 3 ст. 77 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Згідно ст. 76 Цивільного процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Аналізуючи зібрані у справі докази у їх сукупність судом встановлено, що позивач є спадкоємцем першої черги за законом щодо майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 матері - ОСОБА_3 , маючи намір прийняти спадщину подав заяву про прийняття спадщини до державного нотаріуса Сьомої Київської державної нотаріальної контори Паньшина О.В., однак нотаріусом відмовлено у прийнятті заяви з підстав пропущенням спадкоємцем строку для прийняття спадщини, в свою чергу на підтвердження поважних причин несвоєчасного звернення до нотаріуса позивачем долучено медичні документи, які підтверджують тривалість перебування на стаціонарному лікуванні та проходження реабілітації за встановленим клінічним діагнозом - ішемічний інсульт в басейні правої СМА 163.3 у вигляді вираженої дизартрії, помірних когнітивних порушень (по шкалі ММSE 24б), легкого лівобічного геміпарезу, на фоні дисциркуляторної енцефалопатії ІІІ ст. 167.8, поступово прогрусуючий перебіг, стадія декомпенсації з церебростенічним синдромом, гіпертонічної хвороби ІІІ ст. І11.9 3 ст., ризик 4 (дуже високий), ці докази приймаються судом як належні та допустимі та такими, що безпосередньо впливала на спроможність позивача фізично реалізувати своє право на отримання спадщини, та визнаються як поважні причини.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. (ст.5 Цивільного процесуального кодексу України)

Особа, права якої порушено, може скористатись не будь-яким, а конкретним способом захисту свого права. Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на порушника.

Матеріально-правовий аспект захисту цивільних прав та інтересів насамперед полягає в з`ясуванні, чи має особа таке право або інтерес та чи були вони порушені або було необхідним їх правове визначення.

Відповідно до положень статті 89 Цивільного процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 до Київської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету сопору, ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, ухвалюючи рішення суд встановлює ОСОБА_1 , як спадкоємцю першої черги за законом майна спадкодавця ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , додатковий строк на три місяці для подання заяви про прийняття спадщини, який рахувати з дня набрання рішенням суду законної сили.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 1216, 1217, 1261, 1269, 1270, 1272 Цивільного кодексу України, статтями 2, 4, 12, 76-81, 89, 133, 141, 259, 263-265, 273, 354, 355 Цивільного процесуального кодексу України суд, -

у х в а л и в :

Позов ОСОБА_1 до Київської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, - ОСОБА_2 , про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, - задовольнити.

Визначити ОСОБА_1 , як спадкоємцю першої черги за законом щодо майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , додатковий строк 3 (три) місяці для подання заяви про прийняття спадщини, який рахувати з дня набрання рішенням суду законної сили.

Відповідно до ч.1 ст. 354 Цивільного процесуального кодексу України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до п. 15.5 Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України в редакції Закону № 2147-VIII від 03.10.2017 року, апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

С у д д я