Справа №705/1499/21
2-з/705/20/21
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 квітня 2021 року Суддя Уманського міськрайонного суду Черкаської області Піньковський Роман Володимирович, розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , третьою стороною вказала: Уманську районну державну адміністрацію Черкаської області, про скасування державної реєстрації на земельну ділянку.

Разом з вказаним позовом ОСОБА_1 подала до суду заяву про забезпечення позову, яку обґрунтовує наступним.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько ОСОБА_3 , після смерті якого відповідач ОСОБА_2 звернулася із заявою про прийняття спадщини та на підставі рішення суду зареєструвала право власності на спадкову земельну ділянку.

Рішенням апеляційного суду Черкаської області від 07.12.2017 року рішення Уманського міськрайонного суду про визнання за відповідачем права власності на спадкову земельну ділянку було скасоване, проте на момент винесення рішення апеляційною інстанцією право власності на земельну ділянку уже було зареєстроване.

Позивач вказує, що вона, на відміну від відповідача, є нотаріально зареєстрованим спадкоємцем після смерті батька. Крім того, не зважаючи на скасоване рішення Уманського міськрайонного суду, відповідач фактично користується неналежною їй земельною ділянкою, отримує прибутки, у зв`язку з чим, їй, як нотаріально зареєстрованому спадкодавцю, завдаються збитки, так як вона позбавлена можливості отримувати орендну плату за користування цією земельною ділянкою.

У зв`язку з цим просить суд вжити заходів забезпечення позову шляхом заборони ОСОБА_2 вчиняти будь-які дії стосовно відчуження, здачі в оренду, вчиняти будь-які інші договори, підписувати акти та будь-які інші документи щодо земельної ділянки площею 5,2604 га, що знаходиться за адресою: Оксанинська сільська рада, Уманського району Черкаської області, кадастровий номер :03:000:2305, до вирішення справи по суті.

Заборонити ОСОБА_2 користуватися самостійно чи надавати право користування вищевказаною земельною ділянкою до вирішення справи по суті.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 153 ЦПК України суд розглядає заяву про забезпечення позову без повідомлення учасників справи.

Розглянувши заяву про забезпечення позову, повно, об`єктивно та всебічно дослідивши доводи заявника, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року № 3477-IV суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику суду як джерело права.

Згідно з Конвенцією про захист прав і основних свобод людини (ст.1) високі Договірні Сторони гарантують кожному, хто перебуває під їхньою юрисдикцією, права і свободи, визначені у розділі 1 цієї Конвенції.

Стаття 6 Конвенції гарантує кожному при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов`язків право на справедливий і відкритий розгляд у продовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод «Право на ефективний засіб юридичного захисту» встановлено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Одним з механізмів забезпечення ефективного юридичного захисту є передбачений національним законодавством України інститут вжиття заходів до забезпечення позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Згідно із ч. 2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов може забезпечуватися шляхом накладення арешту на майно.

Згідно із ч. 3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

У відповідності до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на його користь, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

З урахуванням викладених заявником обставин та вищезазначених доказів, які надані заявником на підтвердження його вимог, суд приходить до висновку, що оскільки право користування вказаною земельною ділянкою є спірним, то існує досить висока ймовірність того факту, що відповідач може в будь-який момент здійснити відчуження спірної земельної ділянки на користь інших осіб, що може значно утруднити або зробити взагалі неможливим виконання рішення суду. У цьому випадку, суд вважає, що забезпечення позову є ефективним захистом прав сторони по справі.

Судом враховано, що спосіб забезпечення позову, про застосування якого просить заявник, є співмірним, оскільки забезпечення позову шляхом заборони вчиняти певні дії щодо такої земельної ділянки, зокрема відчуження, здачі в оренду, вчиняти будь-які інші договори, підписувати акти та будь-які інші документи щодо земельної ділянки, а також заборона користування нею чи надання третім особам права користування нею, буде носити тимчасовий характер.

Крім того, згідно п. 10 Постанови Пленуму ВСУ № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті. Або згідно положень ч. 7 ст. 158 ЦПК України, у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову, заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Вжиття заходів забезпечення позову буде мати наслідком, лише, збереження існуючого становища до розгляду цієї справи по суті та ніяким чином не зумовить фактичного вирішення спору по суті. А у випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову (ст. 158 ЦПК України).

Отже, суд враховує розумність та співрозмірність обмеження права власності, наслідки заборони вчиняти певні дії щодо вказаної земельної ділянки, правову підставу для такого виду забезпечення, наявність обґрунтованої підозри в порушеннях та діях, які можуть істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, а тому суд вважає, що вимога про забезпечення позову шляхом заборони вчиняти певні дії щодо земельної ділянки площею 5,2604 га з кадастровим номером :03:000:2305, що розташована за адресою: Оксанинська сільська рада Уманського району Черкаської області, підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 157 ЦПК України ухвала суду про забезпечення позову є виконавчим документом та має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом. Така ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження (ч. 1 ст. 157 із змінами, внесеними згідно із Законом № 2475-VІІІ від 03.07.2018).

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 149-153, 157 ЦПК України, суддя

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити.

Заборонити ОСОБА_2 вчиняти будь-які дії стосовно відчуження, здачі в оренду, вчиняти будь-які інші договори, підписувати акти та будь-які інші документи щодо земельної ділянки площею 5,2605 га, що знаходиться за адресою: Оксанинська с/р, Уманського району, Черкаської області, кадастровий номер :03:000:2305, до вирішення справи по суті.

Заборонити ОСОБА_2 користуватись самостійно чи надавати право користування земельною ділянкою площею 5,2604 га, що знаходиться за адресою: Оксанинська с/р, Уманського району, Черкаської області, кадастровий номер :03:000:2305, до вирішення справи по суті.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Копію ухвали направити сторонам до відома та виконання.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала може бути оскаржена на підставі ч. 1 ст. 354 ЦПК України протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

У відповідності з п. 15.5 Розділу ХІІІ Перехідних Положень Цивільного процесуального кодексу України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Суддя Р. В. Піньковський