Справа № 177/1612/20
Провадження № 2/177/238/21
У Х В А Л А

16.08.2021

Криворізький районний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Березюк М. В.

за участі: секретаря Данилової А. А.,

представника відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі, в порядку загального позовного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , Лозуватська сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, про визнання заповіту частково недійсним, визнання права власності в порядку спадкування,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом, уточнивши який просив суд визнати частково недійсним заповіту № 19 від 15.06.2004, а саме в частині «на випадок моєї смерті роблю таке розпорядження: усе моє майно, що буде належати мені на день моєї смерті, де б воно не знаходилося, із чого не складалося, та все те на, що я за законом буду мати право», як вчиненого під впливом помилки, а також просив суд розподілити спадкове майно після смерті ОСОБА_4 наступним чином: визнати за ОСОБА_2 право власності на земельну ділянку площею 5,127 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Чкаловської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, кадастровий номер :07:001:0126, в порядку спадкування за заповітом, після смерті батька ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ; визнати за ним право власності на 1/2 частину житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 57,3 кв.м., житловою площею 28,4 кв.м., погріб - Б, літня кухня В, сарай Г, вбиральня Д, огорожа № 1, ворота № 2, водо колонка І, замощення ІІ, в порядку спадкування після смерті батька, як обов`язкову частку спадкоємця; іншу частину вказаного будинку просив визнати за ОСОБА_3 , в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Крім цього, просив суд визнати за ним право власності на земельну ділянку по АДРЕСА_1 , площею 0,33 га, з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку і споруд та ведення особистого підсобного господарства, яка складається з 0,25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, 0,08 га для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер :06:001:0162, в порядку спадкування за законом, після смерті батька. Зазначав, що між сторонами існує спір про право, у зв`язку з чим в позасудовому порядку отримати свідоцтва про право на спадщину не вдалося.

Ухвалою суду від 28.12.2020 провадження по справі відкрито, справу призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження.

25.02.2021 позивач надала суду уточнену позовну заяву, в якій змінила відповідача Чкаловську сільську раду Криворізького району Дніпропетровської області, на належного відповідача Лозуватську сільську раду Криворізького району Дніпропетровської області, просила заміни відповідача по справі. Ухвалою суду від 25.06.2021 замінено відповідача Чкаловську сільську раду Криворізького району Дніпропетровської області на Лозуватську сільську раду.

19.04.2021 сторони надали суду заяву про затвердження мирової угоди та закриття провадження по справі, де вказали про відмову ОСОБА_2 від позову, в частині визнання заповіту частково недійсним. До вказаної заяви додано текст мирової угоди, зі змісту якої слідує, що ОСОБА_2 як спадкоємець, який має право на обов`язкову частку у спадщині та ОСОБА_3 , як спадкоємець за заповітом, прийняли спадщину в порядку визначеному законом та вважають за необхідне поділити відповідно до волі спадкодавця наступним чином: визнати за ОСОБА_2 право власності на земельну ділянку площею 5,127 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Чкаловської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, кадастровий номер: :07:001:0126, в порядку спадкування за законом та як обов`язкову частку, після смерті батька ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 ; визнати за ОСОБА_3 право власності на житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та земельну ділянку за вказаною адресою, площею 0,33 га, з цільовим призначенням для будівництва т обслуговування житлового будинку і споруд та ведення особистого господарства.

16.08.2021 позивач та її представник, в судове засідання не з`явилися, однак надали заяву про розгляд справи за їх відсутності, затвердити угоду про примирення, закрити провадження по справі.

Лозуватська сільська рада Криворізького району Дніпропетровської області, яка є правонаступником Чкаловської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області (а.с. 182-186, 209), участь свого представника у розгляді справи не забезпечила, надала заяву про розгляд справи за відсутності представника сільської ради.

Представник відповідача в ході судового засідання просив затвердити мирову угоду між сторонами, перерозподілити спадщину в порядку визначеному в мировій угоді. При цьому, зазначав, що зміст угоди відповідає інтересам його довірителя та дійсній волі спадкодавця. Вказував, що отримати свідоцтва про право на спадщину в порядку визначеному законом не мають можливості, оскільки нотаріус не видає їм свідоцтва про право на спадщину, що унеможливлює врегулюванню спору в позасудовому порядку.

Вислухавши пояснення представника відповідача, розглянувши зміст укладеної між сторонами мирової угоди, зміст заяви про затвердження угоди, суд приходить до висновку, що у задоволенні заяви про затвердження мирової угоди слід відмовити з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст. 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Відповідно до ч.7 ст. 49 ЦПК України, сторони можуть укласти мирову угоду на будь-якій стадії судового процесу.

Відповідно до ст. 207 ЦПК України мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на підставі взаємних поступок і має стосуватися лише прав та обов`язків сторін. У мировій угоді сторони можуть вийти за межі предмета спору за умови, що мирова угода не порушує прав чи охоронюваних законом інтересів третіх осіб.

Сторони можуть укласти мирову угоду і повідомити про це суд, зробивши спільну письмову заяву, на будь-якій стадії судового процесу.

До ухвалення судового рішення у зв`язку з укладенням сторонами мирової угоди суд роз`яснює сторонам наслідки такого рішення, перевіряє, чи не обмежені представники сторін вчинити відповідні дії.

Укладена сторонами мирова угода затверджується ухвалою суду, в резолютивній частині якої зазначаються умови угоди. Затверджуючи мирову угоду, суд цією ж ухвалою одночасно закриває провадження у справі.

Суд постановляє ухвалу про відмову у затвердженні мирової угоди і продовжує судовий розгляд, зокрема, якщо умови мирової угоди суперечать закону чи порушують права чи охоронювані законом інтереси інших осіб, є невиконуваними.

В силу ч.2 ст. 208 ЦПК України ухвала про затвердження мирової угоди є виконавчим документом та має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим Законом України "Про виконавче провадження".

Як вбачається із мирової угоди, яку сторони у справі просять затвердити, сторони просять суд визначити, що право власності на нерухоме майно, яке є спадковою масою після смерті ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , переходить: на земельну ділянку площею 5,127 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Чкаловської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, кадастровий номер: :07:001:0126 до ОСОБА_2 , в порядку спадкування за законом та як обов`язкова частка у спадщині; на житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та земельну ділянку за вказаною адресою, площею 0,33 га, з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку і споруд та ведення особистого господарства до ОСОБА_3 , в порядку спадкування за заповітом.

Однак, вказані умови мирової угоди суперечать закону та є невиконуваними, оскільки сторони фактично просять визначити про перехід права власності на спірне спадкове майно, від кожного з них на користь іншого, при тому, що сторони у встановленому законом порядку свідоцтва про право на спадщину не отримали, право власності на спадкове майно не зареєстрували.

Умови мирової угоди суперечать положенням ст. ст.1241, 1268 ЦК України, адже відповідно до ст. 1241 ЦК України, особи, які мають право на обов`язкову частку у спадщині, спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов`язкова частка). До обов`язкової частки у спадщині зараховується вартість речей звичайної домашньої обстановки та вжитку, вартість заповідального відказу, встановленого на користь особи, яка має право на обов`язкову частку, а також вартість інших речей та майнових прав, які перейшли до неї як до спадкоємця. При цьому, згідно з ч.2 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням.

Отже, особа, яка подала заяву про прийняття спадщини або про відмову від неї, може відкликати її протягом строку, встановленого для прийняття спадщини. Прийняття і відмова від спадщини можуть мати місце щодо всього спадкового майна. Спадкоємець не вправі прийняти одну частину спадщини, а від іншої відмовитись. Спадкоємець, який прийняв частину спадщини, вважається таким, що прийняв усю спадщину.

Згідно вказаних норм законодавства, кожен із спадкоємців ОСОБА_4 , звернувшись до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, прийняли вказану спадщину, при цьому згідно зі ст. 1241 ЦК України, особа, яка має право на обов`язкову частку у спадщині, подаючи заяву про прийняття спадщини, фактично приймає половину частки належної їй у спадковому майні, яка б належала їй у разі спадкування за законом, тобто за обставин справи половину від кожного з об`єктів, що входять до спадкового майна.

Викладаючи текст мирової угоди, сторони фактично просять суд, визнати за ними право власності на спадкове майно, на вільно обраних ними умовах, які не узгоджуються з вище вказаними нормами закону. Реалізувати право на поділ спадщини, в тому числі шляхом укладення між собою відповідних договорів, сторони мають можливість в позасудовому порядку, адже відповідно до вимог ст. 4 ЦПК України, суд розглядає справи з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів осіб, та не уповноважений посвідчувати договори між сторонами, підміняючи функції нотаріуса.

Твердження представника відповідача, що вказаному перешкоджають дії нотаріуса щодо невидачі свідоцтв про право на спадщину, суд розцінює критично, оскільки сторони не позбавлені права оскаржити дії нотаріуса, якщо вважають, що такими діями чи бездіяльністю порушуються їх права.

Твердження представника відповідача, що саме зміст мирової угоди відповідає волі спадкодавця, суд розцінює критично, оскільки встановлення вказаних обставин є предметом даної справи, розгляд якої не завершено.

Відповідно до роз`яснень, які містять в п. 23 Постанови Пленуму ВС України № 7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування», свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають.

За умови досягнення між сторонами згоди щодо поділу спадкового майна, останні мають право звернутися до нотаріуса, з метою отримання свідоцтв про право на спадщину.

Крім цього, як слідує зі змісту заяви про затвердження переданої на розгляд суду мирової угоди та п. 3.1 мирової угоди, ОСОБА_2 відмовляється від позову лише в частині визнання заповіту частково недійсним, хоча ним заявлялися вимоги про визнання за ним права власності не лише на земельну ділянку площею 5,127 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, а й на Ѕ частину будинку та всю земельну ділянку, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , що суперечить умовам мирової угоди, яка передана для затвердження судом.

Беручи до уваги викладене, за вище викладених обставин, суд вважає за необхідне відмовити в затвердженні мирової угоди від 19.04.2021, укладеної між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Керуючись ст.ст. 4, 12, 13,49, 207, 260-261 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про затвердження мирової угоди від 19.04.2021 року - відмовити.

Продовжити розгляд цивільної справи за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , Лозуватської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, про визнання заповіту частково недійсним, визнання права власності в порядку спадкування, призначивши підготовче засідання з розгляду справи на 15:30 годину 14.09.2021 року.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Суддя М.В. Березюк