Справа № 214/2155/21
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

11 серпня 2021 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, у складі:

головуючого - судді Попова В.В.,

при секретарі - Джемерчук О.В.,

за участю:

представника позивача - ОСОБА_1 ,

представника відповідача - Стаднік Я.В. ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, у м. Кривому Розі, у порядку спрощеного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг» про стягнення моральної шкоди у зв`язку зі смертю працівника на виробництві, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із вказаною позовною заявою, в якій просить суд стягнути з Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг» (далі - Відповідач) на свою користь 420000 грн. без відрахування з цієї суми податку з доходів фізичних осіб за спричинену моральну шкоду у зв`язку зі смертю брата від нещасного випадку на виробництві, а також стягнути 5000 грн. витрат, пов`язаних з наданням професійної правничої допомоги. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що брат позивача, ОСОБА_4 працював гірником очисного забою (підземним), гірничого департаменту ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг». 29.07.2019 року, приблизно о 8 год. 00 хв., ОСОБА_4 разом зі зміною спустився кліттю на горизонт 1045 метру по стволу шахти «Клітьова» ім. Кірова та пішли до посадочного місця для розміщення в пасажирські вагони ВПШ-18 для перевезення до місця роботи. Приблизно о 8 год. 40 хв. пасажирський поїзд прибув до ствола шахти «Сліпа-9» горизонту 1045 метру, звідки робітники 2 зміни попрямували до своїх робочих місць. Приблизно о 9 год. виконуючий обов`язки майстра гірничого (підземного) дільниці очисної виїмки прийшов до блоку 207 осі горизонту 1045 метру, щоб здійснити допуск до роботи, але з`ясувалось, що ОСОБА_4 в цьому блоці немає. Приблизно о 12 год. 30 хв. тіло ОСОБА_4 було виявлено між рейками на підошві виробки без ознак життя. За результатами розслідування нещасного випадку було складено Акт про нещасний випадок форма Н-1/П №21 від 12.12.2019 року, в п. 5 якого зазначено: «Вид події: наїзд транспортних засобів на потерпілого. Причини: основна: психофізіологічна: незадовільні фізичні дані або стан здоров`я, супутні: організаційна: невиконання вимог інструкцій з охорони праці.». Згідно свідоцтва про смерть, ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 34 роки. Так, смерть брата змінила життя позивача, позбавила підтримки, спілкування та братніх відносин, у зв`язку з чим позивачу було спричинено моральну шкоду, пов`язану із втратою рідної людини, що призвело до душевних страждань, оскільки він був позбавлений спілкування, турботи, уваги. Смерть брата призвела до порушення нормальних життєвих зв`язків позивача та необхідності докладати додаткових зусиль для організації свого життя, у зв`язку з чим позивачу завдано глибоких моральних страждань. Таким чином, позивач вважає, що має право на відшкодування моральної шкоди у визначеному ним розмірі.

Представник позивача у судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримала, просила задовольнити, пояснила, що позивача із його померлим братом пов`язувала спільна турбота про батьків.

Представник відповідача просила відмовити у задоволенні позовних вимог з підстав, викладених у наданому раніше відзиві.

Так, у відзиві на позовну заяву, представник відповідача заперечує проти задоволення позовних вимог, посилаючись на те, що відшкодування моральної шкоди брату прямо не передбачено положеннями ч. 2 ст. 1168 ЦК України, згідно з якими моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім`єю. Крім того, згідно ст. 3 СК України, сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Між тим, місце проживання позивача та його брата зареєстровано за різними адресами, при цьому рішення суду про встановлення факту проживання однією сім`єю позивачем у якості доказу не надано. Пунктом 8 Акту розслідування №21 визначено, що особою, яка допустила порушення вимог законодавства з охорони та гігієни праці є ОСОБА_4 , який не подбав про особисту безпеку та здоров`я, пересувався по гірничим виробкам по залізничній колії, а не по спеціальному проходу. Отже відсутні умови для покладення на Відповідача відповідальності за завдану моральну шкоду позивачу. Також представник відповідача не погоджується із розміром моральної шкоди, яку просить стягнути позивач, вважає її розмір необґрунтованим, завищеним та таким, що не відповідає вимогам розумності та справедливості.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

Так, позивач є рідним братом ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвами про народження (а.с.14,20).

Згідно Свідоцтва про смерть ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 34 років, про що складено актовий запис №1159 (а.с.15).

Відповідно до Акта спеціального розслідування нещасного випадку, що стався 29.07.2019 року Форми Н-1/П, нещасний випадок, що стався з ОСОБА_4 29.07.2019 року, який пов`язаний із виробництвом, причинами нещасного випадку, під час якого загинув брат позивача, визнано порушення законодавства про охорону праці, в тому числі посадовими особами Товариства і самим потерпілим (а.с.4-13).

Згідно зі ст.ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого порушеного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Статтею 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Згідно ч. 2 ст. 1168 ЦК України, моральна шкода, завдана смертю фізичної особи відшкодовується її чоловіку (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживають з нею однією сім`єю.

Таким чином, наявність кровного споріднення позивача із померлим братом не має вирішального значення при застосуванні положень вищевказаної статті, а юридичне значення має саме факт проживання позивача однією сім`єю з померлим братом ОСОБА_4 .

Відповідно до ст. 3 СК України, сім`ю складають особи, які: спільно проживають; пов`язані спільним побутом; мають взаємні права та обов`язки. Права члена сім`ї має одинока особа. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Отже, обґрунтовуючи позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди, позивач повинен довести належними, допустимими та достовірними доказами факт проживання однією сім`єю зі своїм померлим братом ОСОБА_4 , що включає спільне проживання, ведення спільного побуту та наявність взаємних прав і обов`язків.

Між тим, згідно відмітки про реєстрацію місця проживання на стор.12 паспорту громадянина України, позивач ОСОБА_3 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . При цьому, згідно відомостей про потерпілого, вказаних у Акті спеціального розслідування нещасного випадку, що стався 29.07.2019 року, ОСОБА_4 проживав та був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Зазначений факт позивачем не заперечувався. Інших доказів на підтвердження факту сумісного проживання однією сім`єю із померлим ОСОБА_4 позивачем суду надано не було.

Статтею 81 ЦПК України, встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову.

Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, враховуючи, що у задоволенні позовних вимог відмовлено, судові витрати по справі суд відносить на рахунок держави.

На підставі викладеного, керуючись Конституцією України, ст.ст. 15, 16, 23, 1167, 1168 ЦК України, ст. 3 Сімейного кодексу України, ст. ст. 3, 4, 5, 10-13, 19, 76-82, 206, 259, 263-265, 280-289 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг» про стягнення моральної шкоди у зв`язку зі смертю працівника на виробництві.

Судові витрати віднести на рахунок держави.

Рішення може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через цей суд протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Суддя В.В. Попов.

Повне рішення виготовлено 16 серпня 2021 року.