Справа № 216/2573/21
провадження №2/216/2112/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 серпня 2021 року м. Кривий Ріг

Центрально - Міський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Бутенко М.В.,

при секретарі судового засідання Клименко О.В.,

у відсутність сторін, розглянувши, в судовому засіданні в м. Кривому Розі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Центрально-Міської районної у місті ради про визнання права власності на спадкове майно, -

СУТЬ СПОРУ:

11 травня 2021 року позивач звернувся до суду з указаним позовом та вказав, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько - ОСОБА_2 .

За життя ОСОБА_2 володів садовим будинком, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 45,4 кв.м., житловою площею 31,2 кв.м., позначений літерою А-2, сарай Б, вбиральня В.

Після смерті ОСОБА_2 спадщину, що залишилась, прийняла його дружина, ОСОБА_3 , оскільки була зареєстрована та проживала разом із ним за адресою: АДРЕСА_2 .

ОСОБА_1 , є спадкоємцем за законом першої черги після смерті матері - ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

З метою оформлення спадщини, 20 квітня 2021 року, ОСОБА_1 звернувся до приватного нотаріуса Криворізького міського нотаріального округу Андрух І.В. Однак, нотаріусом було надано постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 20.04.2021 року.

У зв`язку з неможливістю належним чином оформити свої спадкові права на нерухоме майно після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , позивач змушений звернутись до суду із цією позовною заявою.

Ухвалою суду від 11.05.2021 року відкрито провадження по вказаній справі за правилами загального позовного провадження з викликом сторін по справі, за заявою представника позивача судом витребувано докази.

Ухвалою суду від 12.08.2021 року підготовче провадження по справі було закрите та призначено справу до судового розгляду по суті.

Позивач в судове засідання не з`явився, від представника позивача адвоката Штефана Д.Ю. надійшла заява про розгляд справи за його з позивачем відсутність, на задоволенні позовних вимогах наполягає.

Представник відповідача в судове засідання надав суду заяву про розгляд справи без їх участі, покладається на розсуд суду, просить суд винести законне рішення згідно чинного законодавства.

Виходячи з вищевикладеного, а також положень ч. 3 ст. 211 ЦПК України, суд вважає можливим судове засідання здійснювати у відсутність учасників справи за наявними у суду матеріалами.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на повному, всебічному та об`єктивному дослідженні обставин справи, дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову, виходячи з наступного.

За приписами ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

При цьому згідно роз`яснень, наданих Пленумом Верховного Суду України у п. 2 постанови від 18.12.2009 №14 «Про судове рішення у цивільній справі» рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства відповідно до статті 2 ЦПК, вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин відповідно до статті 8 ЦПК, а також правильно витлумачив ці норми. Обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч. 2. ст. 247 ЦПК України в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ст. 41 Конституції України та п. 2 ч. 1. ст.3, ст. 321 ЦК України ніхто не може бути позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні, крім випадків, встановлених Конституцією України та законом.

Судом встановлено, ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим Центрально-Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, серія НОМЕР_1 від 03.03.2007 року (а.с.10).

ОСОБА_3 була мати позивача ОСОБА_1 . Факт родинних відносин підтверджується свідоцтвом про народження ОСОБА_1 , від 08.08.1958 року, серії НОМЕР_2 (а.с.7).

Факт належності ОСОБА_2 на праві власності садового будинку, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі свідоцтва про право власності на садовий будинок від 02 лютого 1993 року, виданого районним відділом комунального господарства Центрально-Міської районної ради народних депутатів м. Кривого Рогу згідно рішення № 154 від 25 квітня 1988 року, яке зареєстроване в Криворізькому бюро технічної інвентаризації, запис в реєстровій книзі 2Д за стор. № 185, підтверджується довідкою, виданою КП ДОР «Криворізьке БТІ» від 13.08.2020 року, за № 180554, яка була отримана на запит нотаріуса та міститься у матеріалах спадкової справи (а.с. 11-15).

У відповідності із ст. 1217, 1222, 1223 Цивільного кодексу України, ОСОБА_1 є спадкоємцем за законом першої черги після смерті матері - ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Крім нього, інші спадкоємці майна, що залишилось після її смерті - відсутні.

З метою отримання свідоцтва про право на спадщину, 20 квітня 2021 року, ОСОБА_1 звернувся до приватного нотаріуса Криворізького міського нотаріального округу Андрух І.В. Однак, нотаріусом було надано постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 20.04.2021 року, якою було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , у зв`язку із неналежним оформленням правовстановлюючого документа на спадкове майно, у зв`язку із відсутністю на ньому підпису посадової особи та відбитку печатки органу, який його видав, та було рекомендовано звернутись до суду з питання визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування (а.с. 16).

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно ч.ч. 3, 4 ст. 334 ЦК України право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішення суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону.

Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування » від 30.05.2008 року за № 7, передбачено, що, у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження.

В порядку, передбаченому ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлої.

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ч. 1 ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Відповідно до ч. 1. ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст. ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч.1 ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно ч.5 ст.1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Також за приписами ч. ч. 1, 3 ст. 1296 та ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

В постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 7 лютого 2014 року N5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», зокрема в п. 6 вказаної Постанови ПВССУ зазначено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина п`ята статті 1268 ЦК), проте право власності на нерухоме майно у разі прийняття спадщини виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації речового права на нерухоме майно (стаття 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»). Разом із тим суди повинні розмежовувати право на спадщину як майнове право (об`єкт спадкування) та виникнення права власності на спадкове майно як на об`єкт нерухомого майна.

Крім того, згідно роз`яснень, викладених у п.п. 23, 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» (далі Постанови ПВСУ №7), свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Отримання спадкоємцем, який прийняв спадщину, свідоцтва про право на спадщину відповідно до статті 1296 ЦК є правом, а не обов`язком спадкоємця. Відсутність у спадкоємця свідоцтва про право на спадщину не може бути підставою для відмови у відкритті провадження у справі.

Також в постанові ПВССУ №5 від 07.02.2014 наведено роз`яснення, за яким якщо право власності спадкодавця не було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, правовстановлюючими є документи, що підтверджують підставу для переходу права власності в порядку правонаступництва, а також документи спадкодавця, що підтверджують виникнення у нього права власності на нерухоме майно (стаття 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»).

Як встановлено у судовому засіданні позивач є єдиним спадкоємцям після смерті його матері, тому суд вважає, що спадкова маса в вигляді житлового будинку з господарськими побудовами, а саме садового будинку, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 45,4 кв.м., житловою площею 31,2 кв.м., позначений літерою А-2, сарай Б, вбиральня В.

За таких обставин, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог в заявлених позивачем межах та про існування правових підстав для їх задоволення.

На підставі викладеного, керуючись, ст. ст. 328, 334, 1216, 1261, 1218, 1220, 1268, 1269 ЦК України та ст. ст. 10, 11, 60, 209, 212-214 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Центрально-Міської районної у місті ради про визнання права власності на спадкове майно - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_3 , право приватної власності на садовий будинок, позначений літерою А-2, загальною площею 45,4 кв.м., житловою площею 31,2 кв.м., сарай Б, вбиральню В, які знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті його матері, ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка фактично прийняла, але не оформила спадщину після смерті її чоловіка, ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відомості про сторони:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , адреса реєстрації: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_3

Відповідач: Виконавчий комітет Центрально-Міської районної у місті ради, розташований за адресою: 50000, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Свято-Миколаївська, буд. 27, ідентифікаційний код 04052560.

Головуючий суддя: М.В. Бутенко