Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 серпня 2021 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді Данко В.Й.,

за участю секретаря судового засідання Павлюх Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Ужгороді в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про здійснення реального розподілу житлового будинку.

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася в суду з позовом до ОСОБА_2 про здійснення реального розподілу житлового будинку.

В обґрунтування позовних вимог, представник позивача адвокат Буришин В.В. посилається на те, що відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна за інформаційною довідкою №133262578 від 05.08.2018 року за параметрами запиту права власності, інші речові права, іпотеки, обтяження на нерухоме майно, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 вказано, що ОСОБА_1 є власником 1/6 частини вказаного об`єкту нерухомого майна на підставі рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської обласні № 308/12565/15-ц, виданого 19.12.2017 року та є власником 1/3 частини об`єкту нерухомого майна на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, серія та номер 3-2278, виданого 17.10.2008 року державним нотаріусом А.В.Ластівка (інформаційна довідка та копія рішення суду додаються). З огляду на наведені обставини, у ОСОБА_1 у праві власності знаходиться (1/6 + 1/3 = 1/2) 1/2 частина об`єкту нерухомою майна.

Вказує, що відповідно до вказаної вище інформаційної довідки, співвласниками об`єкту нерухомого майна вказано також відповідача ОСОБА_2 , якій належить на праві власності 1/3 частина об`єкту нерухомого майна на підставі свідоцтва про право на спадщину 1-1665 від 04.03 1988, виданого Першою Ужгородською держнотконторою.

Також зазначає, що співвласником об`єкту нерухомого майна також було вказано ОСОБА_3 , яка мала у власності 1/5 частину об`єкту нерухомого майна на підставі свідоцтва про право на спадщину 1-1665 від 04.03.1988, виданого Першою Ужгородською держнотконторою. ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Вказує, що спадкове майно, що залишилось після смерті ОСОБА_3 , а саме 1/3 частина об`єкту нерухомого майна фактично була успадкована ОСОБА_4 та відповідачем ОСОБА_2 в силу статті 549 Цивільного кодексу УРСР, дана обставина встановлена згідно з рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 19 грудня 2017 року № 308/12565/15-ц, що набрало законної сили 03 травня 2018 року. Однак, ні ОСОБА_4 , ні відповідач ОСОБА_2 попри те, що прийняли спадщину, не здійснили її оформлення у порядку визначеному законом, зокрема не звертались до нотаріуса за виготовленням свідоцтва про право на спадщину і подальшою державною реєстрацією права власності. ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 помер.

Пояснює, що після смерті ОСОБА_4 відкрилась спадщина у вигляді 1/3 частини належної йому на праві власності та 1/6 частини фактично прийнятої спадщини від матері померлого - ОСОБА_3 щодо об`єкту нерухомого майна. Відповідно ОСОБА_1 на 1/3 частину спадкового майна змогла оформити право власності в загальному порядку, а на інше, не оформлене спадкове майно у розмірі 1/6 об`єкту нерухомого майна, звернулась до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з відповідним позовом про визнання права власності, що підтверджується рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 19 грудня 2017 року ЛУ308/12565/1 5-ц.

Також зазначає, що відповідно до відповіді на поданий ним адвокатський запит з виконавчого комітету Ужгородської міської ради було надано відповідь №2377/03-17 від 10.08.2018 року згідно якої вказано, що рішень щодо передачі у власність або користування земельної ділянки по АДРЕСА_1 , Ужгородською міською радою не приймалось.

Стверджує, що відповідач ОСОБА_2 й надалі зволікає з виконанням свого обов`язку передбаченого частиною 1 статті 1297 Цивільного кодексу України в частині необхідності отримання свідоцтва про право на спадщину на 1/6 частину об`єкту - нерухомого майна та оформлення документів на земельну ділянку на якій розташований житловий будинок з надвірними спорудами.

Також зазначає, що відповідно до відповіді на поданий адвокатський запит про з`ясування питання про факт передачі земельної ділянки, на якому розташований спірний будинок, Державний архів Закарпатської області надав відповідь відповідно до якої констатував неможливість надання інформації стосовно виділення земельної ділянки через відсутність даних щодо року виділення земельної ділянки та суб`єкту надання. Натомість, Державним архівом Закарпатської області було надано витяг з рішення Ужгородської міської Ради народних депутатів від 20.07.1977 року№ 327, згідно з яким було вирішено оформити право власності на домобудівлю в колишньому селі Доманинці за ОСОБА_5 (дідусем позивача) в цілому.

Пояснює, що процедура оформлення прав на землю відповідно до чинного законодавства, в тому числі статті 79-1 Земельного кодексу України, статей 20-22 Закону України «Про державний земельний кадастр», статей 25, 203, 215, 358 Цивільного кодексу України, статтей 10, 20-25, 33 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та ряду інших нормативно-правових актів передбачає наявність спільної волі обох учасників спору. Зокрема, для вирішення питання органом місцевого самоврядування про передачу у власність земельної ділянки слід отримати дозвіл на розробку проекту землеустрою, здійснити розробку проекту землеустрою, подати документи до органу місцевого самоврядування про затвердження проекту землеустрою з передачею земельної ділянки у власність, зареєструвати земельну ділянку в Державному земельному кадастрі, зареєструвати речове право власності на дану земельну ділянку, що потребує волевиявлення всіх наявних у реєстрі речових прав власності на нерухоме майно співвласників, в тому числі і наявної в реєстрі та померлої на даний час ОСОБА_3 .

Так само, укладення договору про поділ об`єкту нерухомого майна, що перебуває у спільній частковій власності не є можливим в силу необхідності вирішення питання про виключення запису про право власності з реєстру речових прав на нерухоме майно на 1/3 частину об`єкту нерухомого майна за померлою ОСОБА_3 , що є можливим тільки у випадку здійснення всіх заходів з оформлення спадщини відповідачем ОСОБА_2 .

Стверджує, що умисний характер вчинення відповідачем перешкод позивачу у можливості здійснення поділу об`єкту нерухомого майна в позасудовому порядку підтверджується процесуальною позицією відповідача ОСОБА_2 під час розгляду спору про визнання за ОСОБА_1 права власності на будинок у порядку спадкування, де відповідач ОСОБА_2 заперечувала проти задоволення цього позову (а.с. 1 рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 19.12.2017 року у справі №308/125/65/15-ц). Крім того, активна позиція заперечення прав позивача на вимоги про визнання за нею права власності на об`єкт нерухомого майна проявилась з боку ОСОБА_2 у формі подання апеляційної скарги на вказане вище рішення суду. Відповідно до описової частини постанови апеляційного суду Закарпатської області від 03.05.2018 року у справі № 308/12565/15-ц, ОСОБА_2 вказувала на те, що виключно вона, як єдиний спадкоємець, вступила у володіння спадковим майном та вказувала на незаконність і необґрунтованість з цього приводу рішення суду першої інстанції.

Вказує, що відповідно до фактичних обставин справи, виключно відповідач ОСОБА_2 та члени її родини займають увесь спірний житловий будинок протягом останніх років. Позивач ОСОБА_1 можливості проживати у даному будинку та користуватись допоміжними господарськими спорудами до нього наразі не має.

Вважає, що з поведінки відповідача вбачається, що вона вчиняє і надалі вчинятиме поведінку спрямовану на унеможливлення позивачу скористатись своїм правом на володіння, користування та розпорядження належним майном, зокрема на здійснення можливості припинення права спільної часткової власності шляхом поділу такого спільного майна для подальшого його окремого використання та розпорядження в своїх інтересах.

Відповідно до наведених обставин, дії відповідача розцінюються ними як зловживання правом - здійснення суб`єктивного права врозріз із принципами добросовісності (цивільне правопорушення).

З огляду на ці обставини, співвласники об`єкту нерухомого майна згоди щодо користування та поділу спільного майна досягнути не можуть, а відтак між сторонами існує спір про право.

Вказує, що відповідно до відомостей про складові частини об`єкта нерухомого майна відповідно до інформаційної довідки з реєстру №133262578 від 05.08.2018 року та відомостей з технічного паспорту на об`єкт нерухомого майна житловий будинок АДРЕСА_1 від 05.06.2018 року, виданого ФОП ОСОБА_6 , РНОКПП НОМЕР_1 - об`єкт нерухомого майна складається з:

- Житлового буднику, А, А І;

- Сарай - незакінчене будівництво 38 % готовності, Б;

- Погріб - незакінчене будівництво 85 % готовності. В;

- Сарай - незакінчене будівництво 80 % готовності, Г;

- Сарай незакінчене будівництво 95 % готовності, Д;

- Убиральня, Е;

- Сарай, Ж;

- Навіс, К;

-

АДРЕСА_2 .

Відповідно до відображеного у даному технічному паспорті плану будинку вбачається, що можливий його поділ в рівних частинах по горизонталі відносно плану, адже житловий будинок має два відокремлені входи та склад наявних приміщень при такому поділі є достатнім для облаштування ванни, туалету, коридору, двох житлових кімнат та приміщення кухні як в одній, так і в іншій частині будинку, без зміни несучих конструкцій будинку, тобто, на його думку, є наявною технічна можливість переобладнати приміщення в два ізольовані житлові приміщення, які за розміром відповідають розміру часток співвласників у праві власності. Відповідно до схематичного плану земельної ділянки по АДРЕСА_1 , згідно з даними технічного паспорту, здійснення поділу будинку дозволяє мешканцям обох частин об`єкту нерухомого майна мати доступ як пішки, так й шляхом доступу автомобільного транспорту з дотриманням усіх будівельних норм та правил.

Стверджує, що якщо поділ технічно можливий, але з відхиленням від розміру ідеальних часток співвласників з урахуванням конкретних обставин, позивач готова понести витрати на грошову компенсацію на користь відповідача у випадку зменшення його частки.

Також зазначає, що відповідно до фактичних обставин, порядок користування спільним майном збоку батька позивача та спадкодавця спадкового майна для позивача - ОСОБА_4 відбувався таким чином, що протягом всього свого життя він проживав та дбав про частину житлового будинку, що згідно з технічним паспортом іменується під літерою «А» та складається з приміщень 1, 2, 3, 4, 5 згідно з планом та есплікації того ж технічного паспорту. Дана обставина фактичного користування співвласниками об`єктом нерухомого майна протягом тривалого часу може бути підтверджена поясненнями свідків. За наведених обставин, просить, при можливості вирішення питання про поділ об`єкту нерухомого майна, виділити позивачу саме цю вказану частину об`єкту нерухомого майна іменованою під літерою «А» згідно технічного паспорту.

На підставі вищевикладеного, просить суд здійснити реальний розподіл житлового будинку, об`єкту житлової нерухомості за реєстраційним номером 01 загальною площею (кв. м) 103,4, житловою площею (кв. м) 50,2, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом виділення:

- приміщення частини житлового будинку за літерою «А», а саме: 1. Веранда 5,1 кв. м, 2. Житлова 15,3 кв. м, 3. Житлова 14,7 кв. м, 4. Кухня 16,8 кв. м , 5. Комора 5,1 кв. м;

- надвірних будівель домоволодіння, а саме: ОСОБА_7 4,15 кв. м; К. Навіс 5,45 кв. м.

27.09.2018 року ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі за вказаною позовною заявою. Розгляд справи постановлено проводити в порядку загального позовного провадження.

17.10.2018 року відповідач ОСОБА_2 подала через канцелярію суду відзив на позовну заяву, в якому зазначає, що свої вимоги позивач мотивує тим, що вона ніби робить перепони та не бажає вирішити дані питання позасудовим шляхом. Стверджує, що все це не відповідає дійсності, так як жодних пропозицій чи звернень до неї позивач до цього часу не робила. Вона пропонувала позивачу продати їй її частку у спільному майні (про що пропонує позивачу і на даний час).

Вказує, що в попередній позовній заяві до Ужгородського міськрайонного суду про визнання права власності на будинок в порядку спадкування, справа № 308/12565/15-ц, (суддя Лемак О.В.) позивач в якості доказів надала Звіт про оцінку майна (будинку), де оцінювачем є ОСОБА_8 та вказана вартість будинку АДРЕСА_1 , - 93 800 гривень, а у цій позовній заяві позивач заявляє вартість цього ж будинку вже в розмірі 949 300 гривень, що в десять разів більше від попередньої вартості будинку. Однак, стверджує, що за період часу з першої оцінки одним і тим оцінювачем ( ОСОБА_8 ) жодних добудов, реконструкцій чи інших покращень будинку не проводилось. Завищення позивачем позовних вимог, є зловживанням процесуальними правами. Тому вона вважає, що ціна позову, яка випливає від вартості майна, є надуманою та базується та припущеннях щодо вартості будинку. Висновок про вартість об`єкта оцінки, будинку, який заданий в якості доказу, дійсний тільки на дату оцінки, тобто на 07 серпня 2018 року. Вважає, що позивачем не обґрунтовано свої позовні вимоги про розмір та вартість її частки у спільному майні будинку.

На підставі вищевикладеного, просить суд відмовити у позові ОСОБА_1 про здійснення реального розподілу житлового будинку АДРЕСА_1 до неї - ОСОБА_2 в частині вартості майна (будинку) за Звітом про оцінку від 07.08.2018 року та врахувати реальну вартість будинку АДРЕСА_1 відповідно до Звіту про оцінку майна від 09.11.2015 року в розмірі - 93 800 (дев`яносто три тисячі вісімсот) гривень.

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 09.08.2021 року закрито підготовче провадження та призначено цивільну справу за вказаною позовною заявою до судового розгляду по суті.

26.09.2019 року ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області призначено по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про здійснення реального розподілу житлового будинку судову будівельно-технічну експертизу. Провадження по справі на час проведення експертизи зупинено.

11.03.2021 року - ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області поновлено провадження у справі.

Позивач та відповідач у судове засідання не з`явилися, однак подали через канцелярію суду спільну заяву про розгляд справи без їхньої участі. У заяві позивач ОСОБА_1 заявлені нею позовні вимоги підтримала та просила задовольнити позов у повному обсязі, а відповідач ОСОБА_2 визнала позов повністю та не заперечує проти його задоволення.

Окрім того сторони у спільній заяві зазначили, що за наслідками ознайомлення з висновком будівельно-технічної експертизи №0015/2021 від 10.03.2021 вони (позивач - ОСОБА_1 та відповідач - ОСОБА_2 ) дійшли спільної згоди щодо вибору варіанту розподілу житлового будинку, а саме обрали Варіант розподілу №1 та згідно до Додатку №1 до висновку експертизи, де :

співвласником № 1 вважати позивача ОСОБА_1 , якій слід виділити :

- приміщення поз. 1 -5,1 м кв.;

- приміщення поз. 2- 15,3 м кв.;

- приміщення поз. 3 - 14,7 м кв.;

- приміщення поз. 4*- 5,8 м кв.;

- приміщення поз.5 - 5,1 м кв., де загальна площа всіх приміщень складатиме 46,0 м кв.

співвласником №2 вважати відповідача ОСОБА_2 , якій слід виділити:

- приміщення поз.4 - 8,4 м кв.;

- приміщення поз.6 - 18,8 м кв.;

- приміщення поз.7 - 2,4 м кв.;

- приміщення поз.8 - 3,4 м кв.;

- приміщення поз.9 10,7 м кв.;

- приміщення поз. 10 4,3 м кв.;

- приміщення поз.11 5,4 м кв., де загальна площа всіх приміщень складатиме 53,4 м кв..

Відповідно до умов наведеного вище розподілу житлового будинку, згідно з висновком експертизи відповідач ОСОБА_2 погоджується компенсувати позивачу ОСОБА_1 вартість відхилення у розмірі частки в 3,7 м. кв на суму 38 274,72 грн. (тридцять вісім тисяч двісті сімдесят чотири грн. 72 коп.).

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 4 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. До ухвалення судового рішення у зв`язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. ч. 1-3 ст. 12 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Як вбачається з Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, номер інформаційної довідки 133262578 від 05.08.2018 року, позивач ОСОБА_1 є власником 1/6 частини житлового будинку, загальною площею 103,4 кв. м, житловою площею 50,2 кв. м, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 на праві спільної часткової власності на підставі рішення суду № 308/12565/15-ц, виданого 19.12.2017 року Ужгородським міськрайонним судом, номер запису про право власності: 26560559 та 1/3 частини вказаного житлового будинку, на праві спільної часткової власності на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом № 3-2278 від 17.10.2008 року, виданого державним нотаріусом А.Л. Ластівка, номер запису про право власності: 9632912. Даний факт підтверджується також Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 127117502 від 11.06.2018 рік.

Також, як вбачається з Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, номер інформаційної довідки 133262578 від 05.08.2018 року, відповідач ОСОБА_2 є власником 1/3 частини житлового будинку, загальною площею 103,4 кв. м, житловою площею 50,2 кв. м, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 на праві спільної часткової власності на підставі свідоцтва про право на спадщину №1-1665 від 04.03.1988 року, виданого Першою Ужгородською держнотконторою. Власником 1/3 частини вказаного житлового будинку також була ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право на спадщину №1-1665 від 04.03.1988 року, виданого Першою Ужгородською держнотконторою.

Як вбачається з Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, номер інформаційної довідки 133262578 від 05.08.2018 року, а також з Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 127117502 від 11.06.2018 рік, житловий будинок «А А» загальною площею 103,4 кв. м та житловою площею 50,2 кв. м складається з: сараю Б (незакінчене будівництво 38 % готовності), погребу В (незакінчене будівництво 85 % готовності), сараю Г (незакінчене будівництво 80 % готовності), сараю Д (незакінчене будівництво 95 % готовності), убиральні Е, сараю Ж, навісу К, споруди І, огорожі - № 1-2.

Як вбачається з копії свідоцтва про смерть, виданого повторно, серії НОМЕР_2 від 15.05.2015 року, ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 у віці 55 років.

Також, як вбачається з копії свідоцтва про смерть, виданого повторно, серії НОМЕР_3 від 07.09.2007 року, ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_4 у віці 42 років, який був сином ОСОБА_3 , що підтверджується Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження

відповідно до статей 126, 133, 135 Сімейного кодексу України № 1 від 08.05.2015 року.

Спадкове майно, що залишилось після смерті ОСОБА_3 , а саме 1/3 частина об`єкту нерухомого майна фактично була успадкована ОСОБА_4 та відповідачем ОСОБА_2 в силу статті 549 Цивільного кодексу УРСР, дана обставина встановлена згідно з рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 19 грудня 2017 року № 308/12565/15-ц, що набрало законної сили 03 травня 2018 року.

Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Однак, як вбачається з матеріалів справи, ні ОСОБА_4 , ні відповідач ОСОБА_2 попри те, що прийняли спадщину, не здійснили її оформлення у порядку визначеному законом, зокрема не звертались до нотаріуса за виготовленням свідоцтва про право на спадщину і подальшою державною реєстрацією права власності.

Державним архівом Закарпатської області було надано архівний витяг з рішення Ужгородської міської Ради народних депутатів від 20.07.1977 року№ 327, згідно з яким було вирішено оформити право власності на домобудівлю в колишньому селі Доманинці за ОСОБА_5 (дідусем позивача) в цілому.

Як вбачається з копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 від 18.04.1989 року, позивач - ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_4 , батьками її є ОСОБА_4 та ОСОБА_9 .

Як вбачається з рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 19.12.2017 року (справа № 308/12565/15-ц) визнано за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом на 1/3 частину будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Постановою колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Закарпатської області від 03.05.2018 року (справа № 308/12565/15-ц) рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 19 грудня 2017 року залишено без змін.

Як вбачається зі звіту про оцінку житлового будинку, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , вартість об`єкта оцінки станом на 07.08.2018 року становить 949 300,00 грн.

З акту поточних змін (а.с. 78) вбачається, що Афанасьєвою інж. КП «Бюро технічної інвентаризації м. Ужгорода» проведено обстеження будинку АДРЕСА_1 . При обстеженні житлового будинку змін у плануванні не виявлено. Житлова площа 50,2 кв. м, загальна площа 104,4 кв. м.

З довідки-характеристики, виданої ОСОБА_1 «БТІ м. Ужгорода» вбачається, що житловий будинок АДРЕСА_1 зареєстрований в бюро технічної інвентаризації під реєстровим № 3778 за ОСОБА_3 1/3, ОСОБА_2 - 1/3 та ОСОБА_4 1/3.

Житловий будинок «А А» загальною площею 103,4 м2 та житловою площею 50,2 м2 складається з: трьох кімнат, сараю Б, погребу В, сараю Г, сараю Д, вбиральні Е, сараю Ж, навісу К, огорожі - № 1-2, споруди І. Загальна вартість будівель і споруд 103 155 грн.

Як вбачається зі звіту про оцінку житлового будинку, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , вартість об`єкта оцінки станом на 09.11.2015 року становить 93 800,00 грн.

Відповідно до ст. 355 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом. Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно.

Згідно з ч. 1 ст. 356 ЦК України в редакції, яка діяла станом на день подання позову 18.09.2018 року, власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Відповідно до ч. 1 ст. 364 ЦК України в редакції, яка діяла станом на день подання позову 18.09.2018 року, співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації.

За приписами ст. 367 ЦК України в редакції, яка діяла станом на день подання позову 18.09.2018 року, майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється.

Системний аналіз положень статей 183, 358, 364, 379, 380, 382 ЦК України дає підстави дійти висновку, що у спорах про поділ будинку в натурі учасникам спільної часткової власності на будинок може бути виділено його відокремлену частину, яка відповідає розміру їх часток у праві власності. Виділ часток (поділ) жилого будинку, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін може бути виділено відокремлену частину будинку із самостійним виходом (квартиру) або в разі, коли є технічна можливість переобладнання будинку в ізольовані квартири, які за розміром відповідають розміру часток співвласників у праві власності. Якщо виділ (поділ) технічно можливий, але з відхиленням від розміру ідеальних часток співвласників, з урахуванням конкретних обставин поділ (виділ) може бути проведений зі зміною ідеальних часток і присудженням грошової компенсації співвласнику, частка якого зменшилася.

Враховуючи, що після виділу частки зі спільного нерухомого майна відповідно до ст. 364 ЦК України право спільної часткової власності припиняється, при виділі частки із спільного нерухомого майна власнику, що виділяється, та власнику (власникам), що залишаються, має бути виділена окрема площа, яка повинна бути ізольованою від приміщення іншого (інших) співвласників, мати окремий вихід, окрему систему життєзабезпечення (водопостачання, водовідведення, опалення тощо), тобто складати окремий об`єкт нерухомого майна в розумінні ст. 181 ЦК України.

У постанові Верховного Суду України від 03 квітня 2013 року у справі № 6-12цс13 зроблено висновок, що виділ часток (поділ) жилого будинку, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін може бути виділено відокремлену частину будинку із самостійним виходом (квартиру) або у разі, коли є технічна можливість переобладнання будинку в ізольовані квартири, які за розміром відповідають розміру часток співвласників у праві власності. Якщо виділ (поділ) технічно можливий, але з відхиленням від розміру ідеальних часток співвласників з урахуванням конкретних обставин поділ (виділ) може бути проведений зі зміною ідеальних часток і присудженням грошової компенсації співвласнику, частка якого зменшилась. Відтак визначальним для виділу частки або поділу будинку в натурі, який перебуває у спільній частковій власності, є не порядок користування будинком, а розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу будинку відповідно до часток співвласників. Оскільки учасники спільної часткової власності мають рівні права стосовно спільного майна пропорційно своїй частці в ньому, суд, здійснюючи поділ майна в натурі (виділ частки), повинен передати співвласнику частки жилого будинку та нежилих будівель, яка відповідає розміру й вартості його частки, якщо це можливо без завдання неспівмірної шкоди господарському призначенню будівлі. Під неспівмірною шкодою господарського призначення слід розуміти суттєве погіршення технічного стану жилого будинку, перетворення в результаті переобладнання жилих приміщень у нежитлові, надання в рахунок частки приміщень, які не можуть бути використані як житлові через невеликий розмір площі або через неможливість їх використання (відсутність денного світла тощо).

Згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ч. 2 ст. 78 ЦПК України передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ч. 1 ст. 103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов:

1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо;

2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

26.09.2019 року ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області призначено по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про здійснення реального розподілу житлового будинку судову будівельно-технічну експертизу.

Як вбачається з висновку експерта за результатами проведеної будівельно-технічної експертизи № 0015/2021 від 10.03.2021 року об`єктом експертизи є нерухоме майно за адресою: АДРЕСА_1 .

Щодо дійсної вартості нерухомого майна домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , експертом зроблено висновок, що його вартість складає 1 028 245,00 грн.

Щодо поділу в натурі домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , експертом зроблено висновок, що поділ на дві ізольовані квартири можливий та запропоновано два варіанти розподілу, зокрема:

Варіант розподілу №1 (виходячи з існуючого планування) кожному із співвласників у відповідності до долей Ѕ необхідно виділити: 99,4/2=49,7 м2

Співвласнику № 1 пропонується виділити (Додаток №1, позначено зеленим кольором)

приміщення поз. 1 - 5,1 м2;

приміщення поз. 2-15,3 м2;

приміщення поз. 3 - 14,7 м2;

приміщення поз. 4* - 5,8 м2;

приміщення поз. 5 - 5,1 м2;

Всього - 46,0, відхилення від ідеальної частки - на 3,7 м2 (49,7-46,0=3,7 м2) менше.

Співвласнику №2 пропонується виділити (Додаток №1, позначено червоним кольором)

приміщення поз. 4 - 8,4 м2;

приміщення поз. 6-18,8 м2;

приміщення поз. 7 - 2,4 м2;

приміщення поз. 8 - 3,4 м2;

приміщення поз. 9 - 10,7 м2;

приміщення поз. 10 - 4,3 м2;

приміщення поз. 11 -5,4 м2;

Всього - 53,4, відхилення від ідеальної частки - на 3,7 м2 (53,4-49,7=3,7 м2) більше.

За цим варіантом, Співвласник №2 компенсує Співвласнику №1 вартість відхилення у розмірі частки 3,7x10344,52= 38 274,72 грн.

Варіант розподілу №2 (з демонтажем перегородки)

Кожному із співвласників у відповідності до долей 1/2 необхідно виділити: 102,0/2=51,0 м2

Співвласнику №1 пропонується виділити (Додаток №1, позначено зеленим кольором)

приміщення поз. 1-5,1 м2;

приміщення поз. 2-15,3 м2;

приміщення поз. З - 14,7 м2;

приміщення поз. 4-16,8 м2;

приміщення поз. 5 - 5,1 м2;

Всього - 57,0 відхилення від ідеальної частки - на 6,0 м2 (57,0-51,0=6,0 м2) більше.

Співвласнику №2 пропонується виділити (Додаток №1, позначено червоним кольором)

приміщення поз. 6-18,8 м2;

приміщення поз. 7 - 2,4 м2;

приміщення поз. 8-3,4 м2;

приміщення поз. 9-10,7 м2;

приміщення поз. 10 - 4,3 м2;

приміщення поз. 11 - 5,4 м2;

Всього - 45,0, відхилення від ідеальної частки - на 6,0 м2 (51,0-45,0=6,0 м2) менше.

За цим варіантом, Співвласник №1 компенсує Співвласнику №2 вартість відхилення у розмірі частки 6,0x10344,52 = 62 067,12 грн.

Що стосується надвірних споруд, то ОСОБА_10 , Г, Д - є незавершеним будівництвом, жодних дозвільних документів експерту не надано, у зв`язку з цим експерт залишає їх у спільному користуванні.

Виходячи із положень ЦК України та роз`яснень, викладених у п. п. 6, 7, 8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 04.10.1991 року № 7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності на житловий будинок», виділ частки в натурі (поділ будинку) може мати місце за наявності технічної можливості виділення кожній із сторін відокремленої частини будинку із самостійним виходом (квартири), яка відповідає розміру їх часток у приватній власності або наявності технічно можливості переобладнання будинку в ізольовані квартири. В спорах про поділ будинку в натурі учасникам спільної часткової власності на будинок може бути виділено відокремлену частину будинку, яка відповідає розміру їх часток у праві власності. Якщо виділ технічно можливий, але з відхиленням від розміру часток кожного власника, суд з врахуванням конкретних обставин може провести його зі зміною у зв`язку з цим стосовно до ідеальних часток і присудженням грошової компенсації учаснику спільної власності, частка якого зменшилась. При поділі жилого будинку суд зобов`язаний зазначити в рішенні, яка відокремлена (ізольована після переобладнання) частина будинку конкретно виділяється і яку частку в будинку вона складає, а також, які підсобні будівлі передаються власнику. Різні господарські будівлі (літні кухні, сараї тощо) є підсобними будівлями і складають з будинком одне ціле. Тому при відчуженні жилого будинку вони переходять до нового власника разом з будинком, якщо при укладенні договору про відчуження не було обумовлено їх знесення або перенос попереднім власником.

Отже, при реальному поділі житлового будинку суд повинен вирішити питання і щодо долі господарських будівель, які припадають на частку співвласника.

Суд бере до уваги варіант розподілу № 1 розподілу спірного будинку згідно з висновком будівельно-технічної експертизи № 0015/2021 від 10.03.2021 року, оскільки такий на думку суду ґрунтується на засадах справедливості і розумності, є найбільш простим та раціональним, відповідає часткам співвласників будинку, а також сторони дійшли спільної згоди щодо вибору саме цього варіанту розподілу житлового будинку, про що повідомили у спільній заяві учасників спору від 23.06.2021 року.

З врахуванням викладеного суд вважає за доцільне провести поділ в натурі житлового будинку АДРЕСА_1 відповідно до висновку судової будівельно-технічної експертизи № 0015/2021 від 10.03.2021 року, а саме розподілити домоволодіння АДРЕСА_1 таким чином:

Кожному із співвласників у відповідності до долей 1/2 необхідно виділити: 99,4/2=49,7 м2

Співвласнику № 1 ОСОБА_1 виділити у власність (Додаток №1, позначено зеленим кольором)

приміщення поз. 1 - 5,1 м2;

приміщення поз. 2-15,3 м2;

приміщення поз. 3 - 14,7 м2;

приміщення поз. 4* - 5,8 м2;

приміщення поз. 5 - 5,1 м2;

Всього - 46,0, відхилення від ідеальної частки - на 3,7 м2 (49,7-46,0=3,7 м2) менше.

Співвласнику №2 ОСОБА_2 виділити у власність (Додаток №1, позначено червоним кольором)

приміщення поз. 4 - 8,4 м2;

приміщення поз. 6-18,8 м2;

приміщення поз. 7 - 2,4 м2;

приміщення поз. 8 - 3,4 м2;

приміщення поз. 9 - 10,7 м2;

приміщення поз. 10 - 4,3 м2;

приміщення поз. 11 -5,4 м2;

Всього - 53,4, відхилення від ідеальної частки - на 3,7 м2 (53,4-49,7=3,7 м2) більше.

Надвірні споруди: ОСОБА_10 , Г, Д - є незавершеним будівництвом, жодних дозвільних документів на них не надано, у зв`язку з цим, суд вважає, що їх необхідно залишити їх у спільному користуванні сторін.

Також, Співвласник №2 - ОСОБА_2 компенсує Співвласнику №1 - ОСОБА_1 вартість відхилення у розмірі частки 3,7x10344,52= 38 274,72 грн.

Відповідно до ч. 3 ст. 364 ЦК України у разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації.

Таким чином, суд вважає за необхідне на підставі ч. 3 ст. 367 ЦК України припинити право спільної часткової власності ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на будинковолодіння АДРЕСА_1 .

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати по справі, що складаються з судового збору в розмірі 4 746,50 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 16, 355, 356, 364, 367 ЦК України, ст. ст. 4, 12, 13, 76, 77-81, 103, 133, 141, 206, 263-265, 273, 354, 355 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про здійснення реального розподілу житлового будинку задовольнити повністю.

Припинити право спільної часткової власності ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на будинковолодіння АДРЕСА_1 .

Провести поділ в натурі житлового будинку АДРЕСА_1 між співвласниками ОСОБА_1 та ОСОБА_2 відповідно до висновку судової будівельно-технічної експертизи № 0015/2021 від 10.03.2021 року, а саме:

Співвласнику № 1 ОСОБА_1 виділити у власність (Додаток №1, позначено зеленим кольором):

приміщення поз. 1 - 5,1 м2;

приміщення поз. 2-15,3 м2;

приміщення поз. 3 - 14,7 м2;

приміщення поз. 4* - 5,8 м2;

приміщення поз. 5 - 5,1 м2;

Всього - 46,0 м2, відхилення від ідеальної частки - на 3,7 м2 (49,7-46,0=3,7 м2) менше.

Співвласнику №2 ОСОБА_2 виділити у власність (Додаток №1, позначено червоним кольором):

приміщення поз. 4 - 8,4 м2;

приміщення поз. 6-18,8 м2;

приміщення поз. 7 - 2,4 м2;

приміщення поз. 8 - 3,4 м2;

приміщення поз. 9 - 10,7 м2;

приміщення поз. 10 - 4,3 м2;

приміщення поз. 11 -5,4 м2;

Всього - 53,4 м2, відхилення від ідеальної частки - на 3,7 м2 (53,4-49,7=3,7 м2) більше.

Надвірні споруди: Літ Б, В, Г, Д - залишити у спільному користуванні ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 вартість відхилення у розмірі частки у розмірі 38 274 (тридцять вісім тисяч двісті сімдесят чотири) гривні 72 копійки.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 4 746 (чотири тисячі сімсот сорок шість) гривень 50 копійок судового збору.

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_6 , яка проживаєза адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду: В.Й. Данко