Справа№ 141/545/19
Провадження№2/141/103/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2021 року смт. Оратів

Оратівський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Климчука С.В.

при секретарі судового засідання Козачишин В.Б.,

сторони в судове засідання не з`явилися,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду цивільну справу №141/545/19 за позовом ОСОБА_1 до Чагівської сільської ради Оратівського району Вінницької області про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом,

В С Т А Н О В И В:

27.06.2019 року до Оратівського районного суду Вінницької області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Чагівської сільської ради Оратівського району Вінницької області про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом.

Позов обґрунтовано тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивача ОСОБА_2 , яка заповіту не залишила.

Крім позивача, спадкоємцями першої черги за законом, передбаченими ст. 529 ЦК УРСР 1963 року, після смерті матері є ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які від прийняття спадщини відмовились.

Після смерті ОСОБА_2 залишилось спадкове майно, яке складається з земельної частки (паю) площею 3,04 га, розташованої на території Чагівської сільської ради Оратівського району Вінницької області за межами населенного пункту, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, право на яку посвідчено сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії ВН № 0130512, виданого Оратівською районною державною адміністрацією Вінницької області. Однак, сертифікат не отримано власником за час свого життя.

Нотаріально оформити прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_2 позивач позбавлена можливості, так як правовстановлюючий документ на земельну частку (пай) не виданий власнику у зв`язку зі смертю спадкодавця, тому ОСОБА_1 змушена звернутись до суду та просить суд визнати за нею право на вказану земельну частку (пай) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3,04 га, розташовану на території Чагівської сільської ради Оратівського району Вінницької області за межами населеного пункту, згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ВН № 0130512, виданого Оратівською районною державною адміністрацією Вінницької області, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою Оратівського районного суду Вінницької області від 13.01.2021 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання на 16.02.2021 року.

Ухвалою суду від 16.02.2021 року в підготовчому судовому засіданні оголошено перерву у зв`язку з витребовуванням доказів та призначено справу до розгляду на 02.03.2021 року.

Ухвалою суду від 02.03.2021 року продовжено строк підготовчого провадження у справі, оголошено перерву та призначено справу до розгляду на 24.03.2021 року.

Позивач ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомлена про час, день та місце розгляду справи, в підготовче судове засідання не з`явилася. Натомість, позивач подала до суду заяву про розгляд справи у судовому засіданні без її участі, яку зареєстровано канцелярією суду 29.01.2021 року за № 289/21-Вх., та згідно якої позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити.

Представник позивача адвокат Крицька Т.В. в підготовче судове засідання не з`явилась, надавши заяву (Вх. № 251/21 від 26.01.2021 р.) про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги ОСОБА_1 підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити.

Відповідач Чагівська сільська рада Оратівського району Вінницької області, будучи належним чином повідомлена про час, день та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилася, повноважного представника до суду не направила. При цьому, 26.01.2021 року до суду надійшла заява Оратівського селищного голови Лошак Г.В., яка на підставі рішення, прийнятого 15.12.2020 року Оратівською селищною радою Вінницької області 2 сесією 8 скликання «Про реорганізацію Чагівської сільської ради» на час реорганізації здійснює повноваження Чагівської сільської ради, правонаступником якої вважається Оратівська селищна рада. У вказаній заяві просить суд розгляд справи здійснювати без участі представника сільської ради, позовні вимоги визнає у повному обсязі, проти їх задоволення не заперечує.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

За правилами ч. 4 ст. 200 ЦПК України ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

В силу ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Суд, розглянувши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 батьками ОСОБА_5 записані ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .

18 січня 1989 року ОСОБА_8 та ОСОБА_5 уклали шлюб в Палаці одруження «Дарницький» м. Київ; прізвище дружини після укладення шлюбу змінено на ОСОБА_9 , що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу НОМЕР_2 .

ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть НОМЕР_3 , виданим Чагівською сільською Радою Оратівського району Вінницької області.

ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_4 , виданим Відділом реєстрації актів громадянського стану Харківського району м. Києва.

Як вбачається із Книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), що видаються Оратівською райдержадміністрацією Вінницької області по Чагівській сільській раді КСП «Дружба» № 25 на ОСОБА_2 зареєстровано сертифікат серії ВН № 0130512 на земельну частку (пай) розміром 3,04 га. В графі "Підпис власника сертифіката на земельну частку (пай)" підпис ОСОБА_2 відсутній.

Згідно виписки із книги реєстрації сертифікатів на земельну частку (пай) № Ч-92/0-0.31-87/131-19 від 11.06.2019 року, виданої відділом Держгеокадастру в Оратівському районі, сертифікат серії ВН № 0130512 за порядковим № 514 зареєстровано 19.06.1997 року на ОСОБА_2 ; розмір земельної частки (паю) в умовних кадастрових гектарах становить 3,04 га; вартість земельної частки (паю) на день смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 13456 грн; відомості про отримання сертифікату серії ВН № 0130512, виданого на ім`я ОСОБА_2 , згідно рішення Оратівської РДА від 20.05.97 року № 109 відсутні; державний акт на право власності на земельну ділянку взамін сертифіката на право на земельну частку (пай) на ім`я ОСОБА_2 не видавався.

Відповідно до заяв ОСОБА_3 та ОСОБА_4 від прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , відмовляються.

Згідно повідомлення в.о. завідувача Оратівською державною нотаріальною конторою Манус В.В. № 39/01-16 від 16.01.2021 року та інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 63194232 від 16.01.2021 року, садкова справа після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 відкрита Шістнадцятою київською державною нотаріальною конторою 05.04.2001 року.

Постановою державного нотаріуса Шістнадцятої київської державної нотаріальної контори № 657/02-31 від 16.03.2021 року відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну частку (пай) площею 3,04 га, що знаходиться в КСП «Дружба» у с. Чагів Оратівського району Вінницької області, що залишилась після смерті її матері ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визначаючись щодо спірних правовідносин, суд керується наступним.

В силу ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна людина, права і свободи якої, викладені у цій Конвенції, порушуються, має ефективний засіб захисту у відповідному національному органі.

Відповідно до ст. 41 Конституції України та ст. 321 Цивільного кодексу України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Статтею 41 Конституції України закріплено також, що право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.

Згідно ст. 55 Конституції України, кожному гарантується судовий захист його прав і свобод.

У відповідності з ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 вказаної Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (рішення Європейського суду з прав людини від 08 листопада 2005 року у справі «Смірнова проти України»).

Ст.1 Протоколу №1 до Європейської конвенції про захист прав і основних свобод людини гарантує право на вільне володіння своїм майном: «Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права».

Як вбачається з п.п. 4, 5 Прикінцевих і перехідних положень ЦК України 2004 року, цей Кодекс застосовується до цивільних правовідносин, які виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності ЦК, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Правила книги шостої ЦК застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким зі спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом.

Згідно з п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування» спадкові відносини регулюються Цивільним кодексом України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини, до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема відповідні правила Цивільного кодексу УРСР.

Отже, у разі відкриття спадщини до 01 січня 2004 року до вирішення спірних правовідносин, пов`язаних зі спадкуванням такої спадщини, застосовується законодавство, чинне на час відкриття спадщини, зокрема, відповідні норми, у тому числі щодо обсягу спадкової маси та кола спадкоємців за законом ЦК УРСР 1963 року.

Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Спадкування здійснюється за законом і за заповітом (частина перша статті 524 ЦК УРСР).

Часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця (ст. 525 ЦК УРСР).

Місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця (ст.526 ЦК УРСР).

Для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини (стаття 548 ЦК УРСР).

Частиною першою статті 549 ЦК УРСР 1963 року визначено дії, що свідчать про прийняття спадкоємцем спадщини: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Статтею 560 ЦК УРСР 1963 року встановлено порядок видачі свідоцтва про право на спадщину.

Так, спадкоємці, закликані до спадкоємства, можуть одержати в державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини свідоцтво про право на спадщину. Свідоцтво про право на спадщину видається також державною нотаріальною конторою при переході спадкового майна до держави (статті 534, 553, 555 цього Кодексу).

Відповідно до положень статті 561 ЦК УРСР свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям за законом після закінчення шести місяців з дня відкриття спадщини. При спадкоємстві як за законом, так і за заповітом свідоцтво може бути видане і раніше закінчення шести місяців з дня відкриття спадщини, якщо в державній нотаріальній конторі є дані про те, що, крім осіб, що заявили про видачу свідоцтва, інших спадкоємців немає.

Свідоцтво про право держави на спадщину в усіх випадках видається не раніше як через шість місяців з дня відкриття спадщини.

Аналогічні положення містяться і у статті 47 Закону УРСР від 25 грудня 1974 року «Про державний нотаріат» (у редакції, чинній на момент відкриття спадщини).

При цьому ЦК УРСР 1963 року не обмежував строк для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом або заповітом.

За змістом розділу VІІ ЦК УРСР 1963 р., прийняття спадщини це акт, який поширюється на всі об`єкти спадкування водночас і свідчить про бажання скористатися правом на спадщину. До спадкоємця в момент виникнення правонаступництва переходять і ті права, які в цей час ще не були відомі.

За наявності умов, передбачених ст. 49 Закону України «Про нотаріат», на нотаріуса покладається завдання, по-перше, відмовити у вчиненні нотаріальної дії, якщо вона суперечить вимогам чинного законодавства; по-друге, обґрунтувати своє рішення на підставі норм чинного законодавства.

Згідно з п. 3 глави 13 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України та ч. 4 ст. 49 Закону України «Про нотаріат» відмова у вчиненні нотаріальної дії за загальним правилом здійснюється в усній формі, а у випадку наявності вимоги особи, яка звернулась за вчиненням нотаріальної дії, - виноситься відповідна постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії.

Пленум Верховного Суду України у п. 23 постанови № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснив, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Положеннями ст. 5 Земельного кодексу України (1991 року) передбачалося, що земля може належати громадянам на праві колективної власності. Суб`єктами права колективної власності на землю є колективні сільськогосподарські підприємства, сільськогосподарські кооперативи, садівницькі товариства, сільськогосподарські акціонерні товариства, у тому числі створені на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств.

Кожний член колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства у разі виходу з нього має право одержати свою частку землі в натурі (на місцевості), яка визначається в порядку, передбаченому частинами шостою і сьомою статті 6 цього Кодексу.

При паюванні вартість і розміри в умовних кадастрових гектарах земельних часток (паїв) всіх членів підприємства, кооперативу, товариства є рівними.

В результаті проведеної процедури паювання земель колективної власності передбачалася видача громадянам сертифікатів на право на земельну частку (пай) єдиного в Україні зразка та проведення їх реєстрації відповідною районною державною адміністрацією.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» право на земельну частку (пай) зокрема мають: колишні члени колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств, у тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) у встановленому законодавством порядку.

Згідно зі ст. 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є рішення суду про визнання права на земельну частку (пай).

У пункті 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» роз`яснено, що сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення земельної ділянки в натурі (на місцевості) та видачі державного акта про право власності на землю. Член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта.

Як встановлено судом та підтверджується доказами, які містяться в матеріалах справи, сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ВН № 0130512 зареєстровано на ім`я ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

При цьому, позивач ОСОБА_1 є єдиним спадкоємцем за законом на вказане спадкове майно, оскільки інші спадкоємці за законом першої черги ОСОБА_3 та ОСОБА_4 від прийняття спадщини після смерті матері відмовилися. Однак, через відсутність правовстановлюючого документу на спадкове майно не може реалізувати свого законного права на нотаріальне оформлення спадщини, що підтверджується постановою державного нотаріуса Шістнадцятої київської державної нотаріальної контори № 657/02-31 від 16.03.2021 року про відмову у вчиненні нотаріальної дії, а саме: відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну частку (пай) площею 3,04 га, що знаходиться в КСП «Дружба» у с. Чагів Оратівського району Вінницької області, що залишилась після смерті її матері ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку з тим, що спадкоємець не може надати оформлені належним чином правовстановлювальні документи на право на земельну частку (пай).

За вказаних обставин, суд, враховуючи норми чинного цивільного законодавства України на час виникнення спірних правовідносин, коло спадкоємців та склад спадкового майна після померлої ОСОБА_2 , той факт, що спадкодавець за час свого життя набула права на земельну частку (пай) площею 3,04 в умовних кадастрових гектарах, розташовану на території Чагівської сільської ради Оратівського району Вінницької області за межами населеного пункту згідно із сертифікатом серії ВН № 0130512, а також приймаючи до уваги повне і безумовне визнання позову відповідачем, та те, що задоволення позову не суперечить вимогам закону та не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, приходить до висновку, що позовні вимоги є обгрунтованими, а тому підлягають задоволенню з метою захисту спадкового майнового права позивача.

На підставі ст.ст. 524-527, 529, 548, 549, 560, 561 ЦК УРСР 1963 року, керуючись ст.ст. 1, 4, 76, 81, 200, 206, 258, 259, 265, 354 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , 21.03.1953 року наодження, право на земельну частку (пай) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3,04 га, розташовану на території Чагівської сільської ради Оратівського району Вінницької області за межами населеного пункту, згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ВН № 0130512, виданого Оратівською районною державною адміністрацією Вінницької області в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Судові витрати залишити без відшкодування.

Копію рішення направити сторонам у справі згідно ч.5 ст.272 ЦПК України.

Повний текст рішення суду оформлено та виготовлено 05.04.2021 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 )

Відповідач: Чагівська сільська рада Оратівського району Вінницької області (провул. Шкільний, 34, с. Чагів Оратівського району Вінницької області).

Суддя С.В. Климчук