ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
Справа № 673/180/21
Провадження № 22-ц/4820/645/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 квітня 2021 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд у складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

П`єнти І.В. (суддя-доповідач), Корніюк А.П., Талалай О.І.

секретар судового засідання Філіпчук О.В.

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 673/180/21 за позовом Національної академії внутрішніх справ до ОСОБА_1 про стягнення витрат, пов`язаних з утриманням у навчальному закладі з урахуванням встановленого індексу інфляції та трьох відсотків річних, за апеляційною скаргою Національної академії внутрішніх справ на ухвалу Деражнянського районного суду Хмельницької області від 12 лютого 2021 року про відмову у відкритті провадження у цивільній справі (суддя Ягодіна Т.В.).

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, суд

в с т а н о в и в:

У лютому 2021 року НАВС звернулась до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення витрат, пов`язаних з утриманням у навчальному закладі із урахуванням встановленого індексу інфляції та трьох відсотків річних, що в загальній сумі становить 74 693 грн 06 коп.

Ухвалою Деражнянського районного суду Хмельницької області від 12 лютого 2021 року відмовлено у відкритті провадження у справі за позовом НАВС до ОСОБА_1 про стягнення витрат пов`язаних з утриманням у навчальному закладі із урахуванням встановленого індексу інфляції та трьох відсотків річних.

В апеляційній скарзі НАВС не погоджується з ухвалою суду першої інстанції, просить її скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. Посилається на порушення судом норм процесуального права. Вказує, що даний спір стосується відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням відповідача у вищому навчальному закладі, на підставі договору про підготовку фахівця і не стосується проходження ним публічної служби. Зазначає, що спір у даній справі випливає з договірних правовідносин сторін, заснованих на юридичній рівності, вільному волевиявленні і майновій самостійності, а тому його необхідно вирішувати у порядку цивільного судочинства.

Учасники справи в судове засідання не з`явились, про день, місце і час слухання справи повідомлені належним чином.

У зв`язку з чим, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Частиною 1 статті 375 ЦПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За змістом позовної заяви суд першої інстанції правильно встановив, що 25.08.2014 між НАВС, Головним управлінням МВС України у Хмельницькій області та ОСОБА_1 було укладено договір № 14-792 про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі МВС України.

Відповідно до наказу НАВС від 11.11.2015 № 202 о/с відповідача з 07.11.2015 призначено на посаду курсанта 2-го курсу з присвоєнням спеціального звання рядового поліції.

05.06.2018 укладено додаткову угоду № 1 до договору № 14-792, відповідно до якої замінено «замовника» з ГУ МВС України в Хмельницькій області на ГУ НП в Хмельницькій області.

Згідно з наказом НАВС від 21.06.2018 № 886 ОСОБА_1 завершив навчання з отриманням диплому про вищу освіту бакалавра за напрямком підготовки «правознавство».

Відповідно до наказу Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області №179о/с від 27.06.2018 лейтенанта поліції ОСОБА_1 на підставі направлення на роботу НАВС від 21.06.2018 призначено на посаду дільничного офіцера поліції сектору превенції Хмельницького відділу поліції ГУНП з 23.06.2018.

Наказом Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області від № 188о/с від 01.07.2019 лейтенанта поліції ОСОБА_1 було звільнено зі служби в поліції за п. 7 ч. 1 статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» (за власним бажанням).

Згідно із частиною першою статті 19 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється за правилами іншого судочинства.

Пунктом 1 частини першої статті 4 КАС України визначено, що адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг.

Згідно з п. 17 ч. 1 ст. 4 КАС України, публічна служба - діяльність на державних політичних посадах, у державних колегіальних органах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, інша державна служба, патронатна служба в державних органах, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування;

Статтею 2 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що завданнями поліції є надання поліцейських послуг у сферах: забезпечення публічної безпеки і порядку; охорони прав і свобод людини, а також інтересів суспільства і держави; протидії злочинності; надання в межах, визначених законом, послуг з допомоги особам, які з особистих, економічних, соціальних причин або внаслідок надзвичайних ситуацій потребують такої допомоги.

Відповідно до частини першої статті 17 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу на відповідних посадах у поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції, а тому його служба є публічною.

Поліцейські після успішного закінчення курсу первинної професійної підготовки повертаються до органів (закладів, установ) поліції, з яких вони були направлені для проходження первинної підготовки, для подальшого проходження служби в поліції відповідно до цього Закону (частина четверта статті 73 Закону України «Про Національну поліцію»).

Відповідно до частини четвертої статті 74 Закону України «Про Національну поліцію» особи, які навчаються за державним замовленням у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, у разі дострокового розірвання контракту про здобуття освіти з будь-яких підстав, крім звільнення зі служби в поліції на підставі підпунктів 2, 4 частини першої статті 77 цього Закону, а також поліцейські, звільнені зі служби в поліції протягом трьох років після закінчення вищезазначених навчальних закладів з будь-яких підстав, крім звільнення зі служби в поліції на підставі підпунктів 2, 4 частини першої статті 77 цього Закону, відшкодовують Міністерству внутрішніх справ України витрати, пов`язані з їх утриманням у вищому навчальному закладі, в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Спори, що пов`язані з питаннями реалізації правового статусу особи, яка перебуває на посаді публічної служби, від моменту її прийняття на посаду і до звільнення з публічної служби, зокрема, й питаннями відповідальності за невиконання договору підготовки фахівця, що призвели до відшкодування фактичних витрат, пов`язаних з утриманням у навчальному закладі, навіть якщо подання відповідного позову про відшкодування витрат, відбувається після її звільнення з державної служби, підлягають вирішенню в порядку адміністративного судочинства.

У межах цивільного судочинства суд не може досліджувати та встановлювати правомірність дій, рішень чи бездіяльності службовця або посадовця, оскільки така можливість передбачена лише в адміністративному судочинстві, якою охоплюється питання прийняття на публічну службу, її проходження та звільнення.

Аналогічний висновок зроблено у постанові від 13 березня 2019 року у справі № 723/18/17 (провадження № 14-563цс18), від 12 грудня 2018 року у справі № 804/285/16 (провадження № 11-669апп18).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Таким чином, суд першої інстанції правильно виходив з того, що правовідносини, які виникли між сторонами у справі, є адміністративно-правовими, справа підлягає розгляду за правилами адміністративного судочинства, а тому обґрунтовано відмовив у відкритті провадження у справі в порядку цивільного судочинства.

Доводи заявника про те, що спір, який виник між сторонами, віднесений до цивільної юрисдикції, не відповідають фактичним обставинам справи та нормам чинного законодавства.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду.

Ухвала суду прийнята з дотриманням норм процесуального права і підстави для її скасування в межах доводів апеляційної скарги відсутні.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382, 384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Національної академії внутрішніх справ залишити без задоволення.

Ухвалу Деражнянського районного суду Хмельницької області від 12 лютого 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 12 квітня 2021 року.

Суддя-доповідач І.В. П`єнта

Судді: А.П. Корніюк

О.І. Талалай