Провадження № 2/201/800/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 березня 2021р. Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді Ткаченко Н.В.

за участю секретаря Іващенко Ю.О.

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в залі суду Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська в м. Дніпрі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 (треті особі державний нотаріус Першої дніпровської державної нотаріальної контори Дудіна Оксана Станіславівна, державний нотаріус Першої дніпровської державної нотаріальної контори Білецька Вероніка Іванівна) про визнання права власності в порядку спадкування за законом,

ВСТАНОВИВ:

02.12.2020р. до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Дніпровської міської ради (третя особа державний нотаріус Першої дніпровської державної нотаріальної контори Дудіна Оксана Станіславівна) про визнання права власності в порядку спадкування за законом (а.с.№3-8).

Ухвалою судді Ткаченко Н.В. від 07.12.2020р. позовна заява була залишена без руху та позивачу наданий строк для усунення недоліків (а.с.№41).

01.02.2021р. позивач подав уточнену позовну заяву до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 (треті особі державний нотаріус Першої дніпровської державної нотаріальної контори Дудіна Оксана Станіславівна, державний нотаріус Першої дніпровської державної нотаріальної контори Білецька Вероніка Іванівна) про визнання права власності в порядку спадкування за законом (а.с.№45-51).

Ухвалою судді Ткаченко Н.В. від 02.02.2021р. позовна заява ОСОБА_1 прийнята до розгляду та відкрито провадження у справі з призначенням розгляду справи в загальному позовному провадженні в підготовче засідання. Крім того, у державних нотаріусів Першої ДДНК витребувані матеріали спадкових справи, що були відкриті після смерті ОСОБА_4 та ОСОБА_5 (а.с.№84).

В обґрунтування позовних вимог позивач в позовній заяві посилався на те, що квартира АДРЕСА_1 належить та належала на праві власності ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_1 та ОСОБА_4 . Після смерті матері ОСОБА_8 , позивач звернувся до Першої ДДНК із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, проте отримав відмову з посиланням на те, що відсутні підстави для видачі свідоцтва про право на спадщину. Крім того, позивач звернувся до Першої ДДНК із заявою про прийняття спадщини після смерті прабаби ОСОБА_4 і також отримав постанову про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом з посиланням на те, що позивач не надав належних документів, що підтверджують родинні зв`язки з померлою. Оскільки наявні перешкоди в отримані в досудовому порядку правовстановлюючих документів на квартиру АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті матері та прабаби, позивач звернувся до суду з позовом та просив визнати за ним право власності на ј частку квартири за адресою: АДРЕСА_2 в порядку спадкування за законом після смерті прабаби ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 та на ј частку квартири в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В підготовчому засідання представник позивача Сивун Т.С. (діє на підставі довіреності від 05.02.2021р. - а.с.№200) позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила задовольнити та ухвалити рішення у підготовчому засіданні за її відсутності та без фіксування процесу технічними засобами у зв`язку із визнанням відповідачами позовних вимог (а.с.№194).

Відповідач ОСОБА_2 30.03.2021р. надав суду заяву, якою позовні вимоги визнав, просив розглядати справу за його відсутності та без фіксування процесу технічними засобами, проти ухвалення рішення в підготовчому засіданні не заперечував (а.с.№201-203).

Представник відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_9 (діє на підставі довіреності від 17.11.2020р. - а.с.№206), так само 30.03.2021р. надала суду заяву, в якій позовні вимоги визнала в повному обсязі, проти ухвалення рішення в підготовчому засіданні не заперечувала, просила розглянути справу за її відсутності та без фіксування процесу технічними засобами (а.с.№204).

Від завідувачки Першою ДДНК Водолазської Н.В. 02.03.2021р. до суду надійшов лист № 541/02-14 від 27.02.2021р., в якому вона просила розглянути справу без участі представника нотаріальної контори. Також направила копії двох витребуваних судом матеріалів спадкових справ (а.с.№109).

З огляду на вищевикладене та з урахуванням положень ч. 3 ст. 200, ст. 223, ч.2 ст. 247 ЦПК України розгляд справи з ухваленням рішення проводився в підготовчому засіданні за відсутності сторін ( їх представників) та без фіксації судового процесу технічними засобами.

Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши наявні докази у справі за принципами встановленими ст. 89 ЦПК України у сукупності з нормами права, які підлягають застосуванню, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (ч. 1. ст.4 ЦПК України).

Суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі (ч. 1. ст.13 ЦПК України).

Судом встановлено, що квартира АДРЕСА_1 належить та належала на праві спільної сумісної власності ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , що підтверджується копією свідоцтва про право власності на житло, виданого 18.06.1998р. ЖКО УЖГ облгосадміністрації № 1579 (а.с.№58).

В силу положень статей 370, 372 ЦК України частки у спільній сумісній власності є рівними та дорівнюють ј частині.

ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що відділом реєстрації смерті Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області видано свідоцтво про смерть серія НОМЕР_1 (а.с.№58).

З матеріалів спадкової справи № 228-09, розпочатої 12.03.2009р. після смерті ОСОБА_4 , вбачається, що із заявою про прийняття спадщини 12.03.2009р. звернувся лише позивач ОСОБА_1 (а.с.№110 зворотна сторона).

Відомості про інших спадкоємців за законом та заповітом в матеріалах спадкової справи відсутні, та з отриманих нотаріусом документів вбачається, що на день смерті ОСОБА_4 склад зареєстрованих з нею осіб становить дві особи і це ОСОБА_1 (позивач у справі) та ОСОБА_6 (його батько) (а.с.№ 111-112, 121).

Постановою державного нотаріуса Першої ДДНК Білецькою В.І. від 30.01.2021р. ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_4 з посиланням на те, що заявник не надав необхідних документів на підтвердження родинних відносин з ОСОБА_4 , а саме, що вона є його прабабцею (а.с.№ НОМЕР_2 ).

Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 14.11.2019р. у цивільній справі № 201/3040/19 за заявою ОСОБА_1 (заінтересовані особи Перша ДДНК, Соборний районний у м. Дніпрі відділ ДРАЦС ГТУЮ у Дніпропетровській області, Орган опіки та піклування Соборної районної у м. Дніпрі ради) про оголошення особи померлою, встановлено, що ОСОБА_6 та ОСОБА_7 є батьками позивача ОСОБА_1 , а ОСОБА_4 є його прабабцею та бабцею його матері ОСОБА_7 .

Рішення суду не оскаржувалось та набрало законної сили 16.12.2019р.(а.с.№195-198).

Враховуючи, що ступень спорідненості позивача, ОСОБА_7 і ОСОБА_4 встановлено рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 14.11.2019р. у цивільній справі № 201/3040/19 , в силу ч. 4 ст. 82 ЦПК України ці обставини доказуванню не підлягають.

Відповідно до ч. 1 ст. 1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ч. 1 ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Верховний Суд у постанові від 23.12.2019р. у справі № 303/1816/17 зауважив, що місце проживання необхідно відрізняти від місця перебування фізичної особи, тобто того місця, де вона не проживає, а тимчасово знаходиться. Для того, щоб спадкоємець вважався таким, що прийняв спадщину, самого факту спільного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини недостатньо. Необхідно, щоб таке проживання було постійним.

З поданих позивачем доказів вбачається, що він постійно проживає з 02.07.1999р. за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.№21 зворотна сторона), також за цією адресою на момент смерті проживала й ОСОБА_4 (а.с.№121).

З поданих до суду та наявних у спадковій справі № 228-09 документів вбачається, що позивач є єдиним, хто після смерті ОСОБА_4 звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, відомості про інших спадкоємців за законом з першої по третю чергу спадкування чи за заповітом відсутні в матеріалах спадкової справи, позивач з липня 1999р. постійно проживав з померлою, яка приходиться йому прабабцею по материнській лінії.

З огляду на вищевикладене, враховуючи, що звернувшись до Першої ДДНК, позивач отримав постанову про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , суд вважає обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 (треті особі державний нотаріус Першої дніпровської державної нотаріальної контори Дудіна Оксана Станіславівна, державний нотаріус Першої дніпровської державної нотаріальної контори Білецька Вероніка Іванівна) про визнання права власності в порядку спадкування за законом після смерті прабабці ОСОБА_4 .

Судом також встановлено, що ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 та його батьками є ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , що підтверджується копією свідоцтва про народження, яке видане Жовтневим відділом ЗАГС м. Дніпропетровська від 06.11.1982р. (а.с.№134 зворотна сторона).

25.05.2005р. батьки позивача розірвали шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу від 25.05.2005р., виданим Жовтневим відділом РАЦС ДМУЮ Дніпропетровської області (а.с.№135 зворотна сторона).

16.10.2009р. мати позивача зареєструвала шлюб з ОСОБА_3 та змінила прізвище на « ОСОБА_10 » (а.с. №140 зворотна сторона), що підтверджується копією свідоцтва про шлюб від 16.10.2009р., виданого Юр`янським підрозділом Мурашинського міжрайонного відділу ЗАГС Кіровської області Російської Федерації (а.с.№ 140- зворотна сторона).

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 померла, про що видане свідоцтво про смерть Юр`янським підрозділом Мурашинського міжрайонного відділу ЗАГС Кіровської області Російської Федерації (а.с.№151).

19.11.2019р. Першою ДДНК була заведена спадкова справа № 633/2019 після смерті ОСОБА_5 (а.с.№128).

В матеріалах спадкової справи наявна заява ОСОБА_1 , що надійшла 19.11.2019р. про прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_5 (а.с.№ НОМЕР_3 сторона).

Крім того, під час вчинення нотаріальних дій завідувачкою Першої ДДНК Водолазською Н.В. було витребувано від нотаріуса Юр`янського району Кіровської області Російської Федерації матеріали спадкової справи, яка була відкрита після смерті ОСОБА_5 .

З цієї спадкової справи № 126, яка заведена 09.11.2011р., вбачається, що із заявами про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5 ніхто не звертався. Разом з тим в матеріалах справи наявна довідка, що видана адміністрацією муніципальної освіти «Юр`янського міського поселення» Юр`янського району Кіровської області, з якої вбачається, що ОСОБА_5 на день смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 дійсно була зареєстрована за місцем проживання: АДРЕСА_3 , і разом з нею на день смерті проживав та продовжує проживати чоловік - ОСОБА_3 . Заповіту немає (а.с.№151-зворотна сторона).

Також в матеріалах справи відсутні докази видачі свідоцтва про право на спадщину за законом чи за заповітом.

13.10.2020р. представник ОСОБА_1 - ОСОБА_11 звернулася до Першої ДДНК із заявою про прийняття спадщини, що відкрилася після смерті матері позивача - ОСОБА_5 та отримала постанову 13.10.2020р. про відмову у вчинені нотаріальної дії, в якій зазначено, що тотожність особи ОСОБА_5 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 , та особи ОСОБА_7 , оголошеної померлою на підставі рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 14.11.2019р. у справі № 201/3040/19 повинна бути доведена у судовому порядку (а.с.№.192-зворотна сторона).

Відповідно до ч. 1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Враховуючи, що після смерті матері ОСОБА_5 її син ОСОБА_1 звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини та нотаріусом не встановлено пропуску строку на прийняття спадщини, а також приймаючи до уваги, що представник відповідача ОСОБА_3 (спадкоємця за законом першої черги) визнала позов в повному обсязі (а.с.№204), суд вважає, що позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 (треті особі державний нотаріус Першої дніпровської державної нотаріальної контори Дудіна О.С., державний нотаріус Першої дніпровської державної нотаріальної контори Білецька В.І.) про визнання права власності в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_5 обґрунтований, отже підлягає задоволенню.

Підводячи підсумок викладеному, суд вважає, що за ОСОБА_1 слід визнати право власності на ј частку квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті прабабці ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 та визнати право власності на ј частку квартири АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Обговорюючи питання розподілу судових витрат відповідно до положень ст.141 ЦПК України, з огляду на те, що представник позивача в заяві до суду від 30.03.2021р. зазначила, що не наполягає на стягненні з відповідачів на користь позивача судових витрат, ці витрати покладаються на позивача.

На підставі викладеного, керуючись ч. 1 ст. 1226, ч. 1 ст. 1261, ч. 1 ст. 1264, ч. 3 ст. 1268, ч. 1 ст. 1269, ст. 1270 ЦК України, постановою Верховного Суду від 23.12.2019р. у справі № 303/1816/17 ст.ст. 4, 10, 12, 13, 19, 76-81, 89, 128-131, 141, ч. 3 ст. 200, ст. 223, ч.2 ст. 247, ст.ст. 259, 263-265 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 (треті особі державний нотаріус Першої дніпровської державної нотаріальної контори Дудіна Оксана Станіславівна, державний нотаріус Першої дніпровської державної нотаріальної контори Білецька Вероніка Іванівна) про визнання права власності в порядку спадкування за законом-задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 (РНОКПП - НОМЕР_4 ) право власності на ј частку квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті прабабці ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визнати за ОСОБА_1 (РНОКПП - НОМЕР_4 ) право власності на ј частку квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст.273 ЦПК України.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Суддя: Ткаченко Н.В.