ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 квітня 2021 року

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого - Лаченкової О.В.

суддів - Петешенкової М.Ю., Єлізаренко І.А.

при секретарі - Кравченко Р.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпрі

апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 28 жовтня 2014 року

по справі за позовом ОСОБА_1 до Дніпропетровської міської ради про стягнення боргу , -

ВСТАНОВИЛА:

В жовтні 2013 року до Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська надійшов позов ОСОБА_1 до Дніпропетровської міської ради про стягнення боргу.

Рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 28 жовтня 2014 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Дніпропетровської міської ради про стягнення боргу відмовлено.

Рішенням Апеляційного суду Дніпропетровської області від 10 лютого 2015 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задоволено.

Рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 28 жовтня 2014 року - скасовано.

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задоволено.

Стягнуто з Дніпропетровської міської ради на користь ОСОБА_1 за рахунок та в межах відумерлого майна, отриманого після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 кошти в розмірі 6 680 157,50грн.

Стягнуто з Дніпропетровської міської ради на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати в сумі 5 268грн.

Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 21 квітня 2015 року виправлено описку за текстом рішення апеляційного суду Дніпропетровської області та в резолютивній частині судового рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 10 лютого 2015 року, та вважати, правильним прізвище померлого ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України від 23 вересня 2015 року касаційну скаргу заступника прокурора Дніпропетровської області в інтересах держави в особі Дніпропетровської міської ради задоволено частково.

Рішення Апеляційного суду Дніпропетровської області від 10 лютого 2015 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Рішенням Апеляційного суду Дніпропетровської області від 04 лютого 2016 року апеляційну скаргу та позов ОСОБА_1 задоволено.

Рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 28 жовтня 2014 року - скасовано.

Стягнуто з Дніпропетровської міської ради на користь ОСОБА_1 за рахунок та в межах вартості відумерлого майна, отриманого після смерті ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , кошти в розмірі 6 680 157,50 грн.

Стягнуто з Дніпропетровської міської ради на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 5 268,00 грн.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України від 26 жовтня 2016 року касаційні скарги Дніпропетровської міської ради та заступника прокурора Дніпропетровської області в інтересах держави в особі Дніпропетровської міської ради задоволено частково.

Рішення Апеляційного суду Дніпропетровської області від 04 лютого 2016 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 28 жовтня 2014 року та постановити нове рішення, яким стягнути з Дніпропетровської міської ради на його користь 6 680 157,50 грн.

Відзивів на апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 28 жовтня 2014 року від інших учасників справи до суду не надходило.

Вислухавши доповідь судді, пояснення осіб, які з`явилися в судове засідання, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 30 липня 2010 року на користь ОСОБА_1 з ОСОБА_2 стягнуто борг у розмірі 6 678 337 грн 50 коп. та судові витрати у сумі 1 820 грн, а всього 6 680 157 грн 50 коп. Вказане рішення передано на виконання.

21 жовтня 2010 року ОСОБА_1 було отримано виконавчий лист №2-492/2010, виданий на виконання вказаного рішення суду Індустріальним районним судом м.Дніпропетровська, який було подано до Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Дніпропетровській області.

25 жовтня 2010 року на підставі зазначеного виконавчого листа державним виконавцем було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження та постанову про накладення арешту на все рухоме та нерухоме майно, що належить ОСОБА_2 .

Постановою державного виконавця від 15.12.2010 року був оголошений розшук майна, належного ОСОБА_2 , а саме належних йому транспортних засобів: Мерседес Бенц 110 DКА, н.з. НОМЕР_1 ; ПА, н.з. НОМЕР_2 ; ПАЗС 86331, н.з. НОМЕР_3 .

29 грудня 2012 року на підставі заяви представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 державним виконавцем винесена постанова про закінчення виконавчого провадження №ВП 22120504 з підстав, визначених приписами п.3 ч.1 ст.49, 50 Закону України "Про виконавче провадження", у зв"язку зі смертю боржника ОСОБА_2

13 березня 2013 року ОСОБА_1 на адресу Шостої державної Дніпропетровської нотаріальної контори як кредитором ОСОБА_2 була направлена заява про вжиття заходів щодо охорони спадкового майна, яке складається з: квартири АДРЕСА_1 , квартири АДРЕСА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , 168, АДРЕСА_3 ; незакінченого будівництва приміщень (квартир) в блоці А, будівельний номер 2303, загальною будівельною площею 334,5 кв.м., розташованого на 23 поверсі будівлі (в осях 24э-9э), яка будується за адресою АДРЕСА_4 ; незакінченого будівництва приміщень (квартир) в блоці А, будівельний номер 1808, загальною будівельною площею 191,0 кв.м., розташованого на 18 поверсі будівлі (в осях 24э-9э), яка будується за адресою АДРЕСА_4 ; незакінченого будівництва квартири в блоці А, будівельний номер 2011, загальною будівельною площею 65,7 кв.м., розташованого на 20 поверсі будівлі (в осях 7э-9э), яка будується за адресою АДРЕСА_4 ; незакінченого будівництва квартири в блоці А, будівельний номер 2301, загальною будівельною площею 254,6 кв.м., розташованого на 23 поверсі будівлі (в осях 10э-17э), яка будується за адресою АДРЕСА_4 ; незакінченого будівництва квартири в блоці А, будівельний номер 2302, загальною будівельною площею 242,7 кв.м., розташованого на 23 поверсі будівлі (в осях 17э-24э), яка будується за адресою АДРЕСА_4 ; незакінченого будівництва приміщень в блоці А, будівельний номер 2401, загальною будівельною площею 256,1 кв.м., розташованого на 24 поверсі будівлі (в осях 10э-17э), яка будується за адресою АДРЕСА_4 ; незакінченого будівництва приміщень в блоці А, будівельний номер 2402, загальною будівельною площею 245,9 кв.м., розташованого на 24 поверсі будівлі (в осях 17э-24э), яка будується за адресою АДРЕСА_4 ; незакінченого будівництва приміщень в блоці А, будівельний номер 2413, загальною будівельною площею 329,3 кв.м., розташованого на 24 поверсі будівлі (в осях 24э-9э), яка будується за адресою АДРЕСА_4 .

Листом за вих. №557/02-14 від 21.03.2013 року вказана заява була направлена Шостою державною Дніпропетровською нотаріальною конторою на адресу приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу Кота Б.А., за місцем відкриття спадщини, який листом від 01.04.2013 року за вих. №85/02-14 повідомив позивача про прийняття цієї заяви, долучення її до спадкової справи №29/20112, відкритої після смерті ОСОБА_2 , та доведення її змісту до відома спадкоємців. На початку квітня 2013 року приватним нотаріусом Кот Б.А. позивача було повідомлено про відмову всіх спадкоємців від прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 .

Рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 11 листопада 2013 року за заявою Дніпропетровської міської ради визнано відумерлою спадщину, яка відкрилась після смерті ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_9 , та складається з усіх прав та обов`язків, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини, а саме: 50 % у статутному капіталі приватного підприємства «Класіко», 40 % у статутному капіталі товариства з обмеженою відповідальністю фірми «Автодрайв ЛТД», частка у статутному капіталі приватного підприємства «НВП «Укрпакпен», транспортний засіб «Мерседес Бенц», 1999 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 , причіп «ПА», 2002 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_2 , причіп «ПАЗС 86331», 1988 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_3 , та передано зазначене майно в комунальну власність територіальної громади м.Дніпропетровська в особі Дніпропетровської міської ради.

Рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 21 листопада 2016 року заяву прокуратури Дніпропетровської області в інтересах держави в особі Дніпропетровської міської ради про перегляд рішення суду у зв`язку з нововиявленими обставинами по цивільній справі за заявою Дніпропетровської міської ради, заінтересована особа компанія ХАГВОРТ МЕНЕДЖМЕНТ ЛІМІТЕД (HAGWORTH MANAGEMENT LIMITED) про визнання спадщини відумерлою задоволено частково.

Визнано відумерлою спадщину, яка відкрилась після смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_9 , яка складається з усіх прав та обов`язків, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини.

Визнано відумерлою спадщину ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_9 , до складу якої входить:

- 50 (п`ятдесят) % у статутному капіталі Приватного підприємства «КЛАСІКО», , місцезнаходження: м. Дніпропетровськ, вул. Б.Хмельницького, буд.10;

- 40 (сорок) % у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма «Автодрайв ЛТД», , місцезнаходження: м. Дніпропетровськ, вул. Лізи Чайкіної, буд. 15, кв. 9;

- частка у статутному капіталі Приватного підприємства «Науково-виробниче підприємство «Укрпакпен», , місцезнаходження: м.Дніпропетровськ, вул. Косіора, буд. 14, кв. 31;

- транспортний засіб «MERCEDES-BENZ 110DKA», 1999 року випуску, державний знак НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_4 , колір білий;

- Причіп «ПА», 2002 року випуску, державний номер НОМЕР_2 , колір синій;

- Причіп «ПАЗС 86331», 1988 року випуску, номерний знак НОМЕР_3 , колір сірий, та передано зазначене майно в комунальну власність територіальної громади м.Дніпропетровська в особі Дніпропетровської міської ради.

Стягнуто з Дніпропетровської міської ради на користь держави судовий збір у сумі 114 грн. 70 коп.

Рішення Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська від 11 листопада 2013 року у справі № 200/15297/13-ц за заявою Дніпропетровської міської ради, заінтересована особа компанія «ХАГВОРТ МЕНЕДЖМЕНТ ЛІМІТЕД» («HAGWORTH MANAGEMENT LIMITED») про визнання спадщини відумерлою - скасовано.

Ухвалено нове рішення, яким заяву Дніпропетровської міської ради, заінтересована особа компанія «ХАГВОРТ МЕНЕДЖМЕНТ ЛІМІТЕД» («HAGWORTH MANAGEMENT LIMITED») про визнання спадщини відумерлою задоволено частково.

Визнано відумерлою спадщину ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_9 , до складу якої входить:

- транспортний засіб «MERCEDES-BENZ 110DKA», 1999 року випуску, державний знак НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_4 , колір - білий;

- Причіп «ПА», 2002 року випуску, державний номер НОМЕР_2 , колір - синій;

- Причіп «ПАЗС 86331», 1988 року випуску, номерний знак НОМЕР_3 , колір - сірий,

та передано зазначене майно територіальній громаді м. Дніпропетровська в особі Дніпропетровської міської ради.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 03 березня 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 -залишено без задоволення.

Рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 21 листопада 2016 року - залишено без змін.

В силу вимог, ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

При розгляді вказаної цивільної справи, апеляційним судом було встановлено, що згідно з витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців № ПП «Науково-виробниче підприємство «Укрпакпен» (ідентифікаційний код юридичної особи 3295311) припинено як юридична особа постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12.04.2013 року у справі №804/2308/13-а за заявою Лівобережної міжрайонної державної податкової інспекції у м.Дніпропетровськ. Відомості про зазначене рішення внесено до реєстру 18.06.2013 року.

Згідно з витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців № ТОВ «Класіко» (ідентифікаційний код юридичної особи 20838952) припинено як юридична особа, про що 05.09.2013 року внесено відомості до реєстру, на підставі постанови Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25.06.2013 року у справі № 804/7127/13-а за заявою Лівобережної міжрайонної державної податкової інспекції у м. Дніпропетровськ. Вказане рішення в подальшому було скасоване, проте відомості до Державного реєстру було внесено лише 23.01.2014 року, тобто після розгляду судом справи про визнання спадщини відумерлою.

Разом з тим, 07 квітня 2021 року у судовому засіданні суду апеляційної інстанції прокурором було надано пояснення та зазначено, що не можливо встановити місце знаходження транспортних засобів: «MERCEDES-BENZ 110DKA», 1999 року випуску, державний знак НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_4 , колір - білий; причіп «ПА», 2002 року випуску, державний номер НОМЕР_2 , колір - синій; причіп «ПАЗС 86331», 1988 року випуску, номерний знак НОМЕР_3 , колір сірий.

Отже, Дніпровською міською радою не прийнято спадщину після померлого ОСОБА_2 , у листопаді 2013 року.

Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). У відповідності до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. При цьому відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч.1 ст.1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. У відповідності до ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Спадкоємцями за заповітом можуть бути юридичні особи та інші учасники цивільних відносин.

Згідно до ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

У відповідності до ч. 1 ст. 1231 ЦК України до спадкоємця переходить обов`язок відшкодувати майнову шкоду (збитки), яка була завдана спадкодавцем.

Згідно до ч.1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до ч.1, 2 ст. 1277 ЦК України у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини зобов`язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою. Заява про визнання спадщини відумерлою подається після спливу одного року з часу відкриття спадщини. Спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини.

Частиною 3 статті 1277 ЦК України передбачено, що спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини.

У відповідності до ч.1 ст. 278 ЦПК України суд, встановивши, що спадкоємці за заповітом і за законом відсутні, або спадкоємці усунені від права на спадкування, або спадкоємці не прийняли спадщину чи відмовилися від її прийняття, ухвалює рішення про визнання спадщини відумерлою та про передачу її територіальній громаді за місцем відкриття спадщини.

Відповідно до ч.4 ст. 1277 ЦК України територіальна громада, яка стала власником відумерлого майна, зобов`язана задовольнити вимоги кредиторів спадкодавця, що заявлені відповідно до ст.1231 цього Кодексу.

Згідно до ч.1 ст.1231 ЦК України до спадкоємця переходить обов`язок відшкодувати майнову шкоду (збитки), яка була завдана спадкодавцем.

Відповідно до ч.3, 4 цієї статті до спадкоємця переходить обов`язок сплатити неустойку (штраф, пеню), яка була присуджена судом кредиторові із спадкодавця за життя спадкодавця. Майнова та моральна шкода, яка була завдана спадкодавцем, відшкодовується спадкоємцями у межах вартості рухомого чи нерухомого майна, яке було одержано ними у спадщину.

Виходячи із змісту положень ч.4 ст. 1277 ЦК України, на територіальну громаду покладений законом обов`язок задовольнити вимоги кредиторів спадкодавця, що заявлені відповідно до ст.1231 цього Кодексу, після набуття громадою прав власника на відумерле майно.

Отже, зважаючи на відсутність державної реєстрації права комунальної власності на майно, яке належить померлому ОСОБА_2 , Дніпропетровська міська рада не може відповідати таким майном по зазначеним зобов`язанням померлого ОСОБА_2 перед позивачем ОСОБА_1 , що відповідає положенням ч.4 ст.1231 та ч.4 ст. 1277 ЦК України.

Крім того, як зазначено вище, за приписами ч.1, 2, 3 ст.1231 ЦК України до спадкоємця переходить обов`язок відшкодувати майнову шкоду (збитки), яка була завдана спадкодавцем; обов`язок сплатити неустойку (штраф, пеню), яка була присуджена судом кредиторові із спадкодавця за життя спадкодавця.

Відповідно до ч.2 ст.22 ЦК України збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушено (упущена вигода).

А тому, заборгованість ОСОБА_2 перед ОСОБА_1 за договором позики від 15.08.2008 року та належних до сплати процентів за користування позиченими грошовими коштами не є збитками чи неустойкою у розумінні положень ст.1231 ЦК України, обов`язок відшкодовувати які покладений на спадкоємця.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , суд першої інстанції дійшов до правильного та обґрунтованого висновку, що позивачем не надано належних доказів того, що Дніпропетровська міська рада в порядку спадкування є власником майна, що належало за життя ОСОБА_2 .

Доводи апеляційної скарги, що спадщина визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки суперечать наявним в матеріалах справи доказам та встановленим обставинам справи, а саме те, що Дніпропетровська міська рада після листопада 2013 року так і не набула права власності на спадкове майно після смерті ОСОБА_2 .

Що стосується вимог апелянта щодо постановлення окремої ухвали відносно співробітників апарату Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська та стосовно територіального відділення Державної судової адміністрації в Дніпропетровській області, а також судді першої інстанції, то з врахуванням того, що за положеннями статті 262 ЦПК України правовими підставами постановлення окремої ухвали є виявлення під час розгляду справи порушень матеріального або процесуального закону та встановлення причин і умов, що сприяли вчиненню таких порушень, і за наявності цих двох правових підстав у сукупності суд має право постановити окрему ухвалу, вони задоволені бути не можуть.

Приведені в апеляційній скарзі доводи про те, що суд не дав оцінки наданих ним доказам не можуть бути прийняті до уваги, оскільки вони зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх оцінці, та особистого тлумачення апелянтом норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст.89 ЦПК України виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному та об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пунктом 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE (Серявін та інші проти України), №4909/04, §58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Порушень норм матеріального та процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування чи зміни рішення не встановлено, а тому апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду без змін.

Відповідно до ст.141 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишаючи рішення суду без змін не змінює розподіл судових витрат.

Керуючись ст.ст. 259, 367, 374, 375 ЦПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 28 жовтня 2014 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий суддя О.В.Лаченкова

Судді М.Ю.Петешенкова

І.А.Єлізаренко