Справа № 368/755/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" серпня 2021 р. Кагарлицький районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Шевченко І.І.,

за участю секретаря Лєвшин Н.О.

та представника заявників ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Кагарлицького районного суду Київської області заяву ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 до ОСОБА_6 про скасування реєстрації земельної ділянки в державному земельному кадастрі з одночасним припиненням речових прав,-

ВСТАНОВИВ:

представник заявників адвокат Клапчук Ф.П. просить суд до набрання у справі рішення суду законної сили заборонити ОСОБА_6 здійснювати будь-які реєстраційні дії та будь-які будівельні роботи по встановленню паркану та будівництва прибудови на земельній ділянці для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд площею 0,25 га кадастровий номер :01:317:0011 за адресою АДРЕСА_1 , обґрунтовуючи заяву наступним.

Позивачі звернулись до Кагарлицького районного суду Київської області з позовом до ОСОБА_6 про скасування реєстрації земельної ділянки в Державному земельному кадастрі з одночасним припиненням речових прав.

Свої вимоги позивачі обґрунтовують тим, що кадастровим реєстратором було зареєстровано зміни у координатах та місці розташуванні земельної ділянки відповідача таким чином, що частина земельної ділянки відповідача з кадастровим номером :01:317:0011 частково накладається на земельну ділянку позивачів з кадастровим номером :01:317:0016.

Проте, технічна документація була розроблена без врахування меж земельної ділянки позивачів, яка була зареєстрована раніше 16.12.2020 р., з накладкою на земельну ділянку позивачів та 11.02.2021 р. внесено зміни до Державного земельного кадастру щодо координат та місця розташування земельної ділянки відповідача із накладкою на земельну ділянку позивачів.

Таким чином, на даний час після реєстрації в Державному земельному кадастрі земельної ділянки позивачів було зареєстровано зміни у координатах та місці розташуванні в Державному земельному кадастрі земельної ділянки відповідача таким чином, що частина земельної ділянки відповідача частково накладається на земельну ділянку позивачів, що порушує права позивачів на їх земельну ділянку, яка належить їм на праві власності.

Згідно ст. 149 Цивільного процесуального кодексу України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 150 Цивільного процесуального кодексу України позов забезпечується:

накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб забороною вчиняти певні дії.

Згідно ч. 2 ст. 150 Цивільного процесуального кодексу України суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

Згідно роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, викладених у п. 4 постанови № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що є учасниками даного судового процесу. Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, та інтересів сторін та інших учасників судового процесу.

У постанові від 23 грудня 2020 року, справа № 760/5582/20, Верховний Суд зазначає, що частинами першою та другою статті 149 ЦПК України передбачено, що суд за заявою учасника справи має право вжити передбачені статтею 150 цього кодексу заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду. Отже, за змістом наведених вище приписів умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача. Гарантії справедливого суду діють не тільки під час розгляду справи, але й під час виконання судового рішення. Зокрема тому, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд повинен врахувати, що вжиття відповідних заходів може забезпечити належне виконання рішення про задоволення позову у разі ухвалення цього рішення, а їх невжиття, - навпаки, ускладнити або навіть унеможливити таке виконання.

Конкретний захід забезпечення позову буде домірним позовній вимозі, якщо при його застосуванні забезпечується: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору; можливість ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження прав та охоронюваних інтересів інших учасників справи чи осіб, що не є її учасниками; можливість виконання судового рішення у разі задоволення вимог, які є ефективними способами захисту порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Такі висновки наведені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 вересня 2020 року у справі № 753/22860/17 (провадження № 14-88цс20).

При цьому, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів Позивача від можливих недобросовісних дій з боку Відповідача чи інших осіб з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси позивача, права якого можуть бути порушені у зв`язку із незастосуванням відповідних заходів.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

На даний час відповідач виконує будівельні роботи по встановленню паркану між земельними ділянками, де розташовані двори та встановлює його приблизно на один метр в глиб земельної ділянки Позивачів, а також будівництва прибудови на межі. У разі встановлення відповідачем паркану позивачам необхідно буде докладати додаткових зусиль для його знесення у разі задоволення позовних вимог та скасування реєстрації земельної ділянки відповідача.

Крім того, відповідач в будь-який час може знову внести зміни щодо своєї земельної ділянки до Державного земельного кадастру.

Тобто на даний час існує реальна загроза унеможливлений ефективного захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів Позивачів. Вказане підтверджується доказами, що додані до позовної заяви та свідчать про вчинення Відповідачем незаконних дій.

Враховуючи те, що існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам та інтересам позивачів, що може ускладнити ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивачів, тому до ухвалення судом рішення за позовом Позивачів необхідно вжити заходів забезпечення позову шляхом заборони Відповідачу здійснювати будь-які реєстраційні дії щодо земельної ділянки та виконувати будь-які будівельні роботи по встановленню паркану будівництва прибудови на земельній ділянці.

Оскільки позов позивачів і заходи забезпечення позову не завдадуть шкоди відповідачу, підстав для застосування зустрічного забезпечення немає.

Представник заявників підтримав заяву та просив задовольнити.

Суд, вислухавши представника заявників та вивчивши письмові докази, приходить до наступного висновку.

До Кагарлицького районного суду Київської області звернулися ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 із позовом до ОСОБА_6 про скасування реєстрації земельної ділянки в державному земельному кадастрі з одночасним припиненням речових прав.

Разом із позов ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 подали заяву про забезпечення позову.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

За правилами ст. 150 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, забороною вчиняти певні дії; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку. Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму ВСУ №9 від 22.12.2006 року Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову.

Відповідно до п. 3 ч. 1ст. 152 ЦПК України заява про забезпечення позову подається після відкриття провадження у справі до суду, у провадженні якого перебуває справа.

Постанова Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільно-процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» наголошує, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу позивача та відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

У заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено причини, у зв`язку з якими потрібно забезпечити позов, вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності, інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Одним із критеріїв обґрунтованості заяви є наявність причинного зв`язку між конкретним видом забезпечення позову, про який йдеться у відповідній заяві та наслідком у формі потенційної загрози виконанню рішення суду.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд керується тим, що при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

При розгляді заяви про забезпечення позову суд враховує практику Європейського суду з прав людини. Так, згідно п. 43 Рішення по справі «Шмалько проти України» право на суд, одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін. Таким чином, невжиття заходів забезпечення позову, може призвести до утруднення виконання рішення суду, а відтак й до порушення права особи на до доступ до правосуддя, в аспекті ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову. У вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів із врахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної заяви, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірність утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Відповідно до принципу змагальності сторін і загальних правил розподілу тягаря доказування обов`язок доведення підстав для застосування заходів забезпечення позову покладається на ту особу, яка заявляє відповідне клопотання. Отже, за загальним правилом, заявник зобов`язаний довести наявність підстав для забезпечення позову, надавши відповідні докази.

Також відповідно до пункту 20 постанови № 5 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ» від 7 лютого 2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» зазначено, що з метою забезпечення знаходження майна у володінні відповідача на час судового розгляду позову про право на це майно суд за клопотанням позивача може вжити заходи забезпечення позову (статті 151,152 ЦПК), наприклад, накласти арешт на майно, заборонити відповідачеві вчиняти певні дії (розпоряджатися і/або користуватися спірним майном), заборонити державному реєстратору прав на нерухоме майно вносити зміни до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, передати спірне майно на зберігання третій особі відповідно до статті 976 ЦК (судовий секвестр).

З матеріалів справи вбачається, що предметом позову є спір щодо межі земельної ділянки між сторонами позивачами та відповідачем.

Державна реєстрація земельних ділянок, обмежень у їх використанні, ведення поземельних книг, внесення до Державного земельного кадастру відомостей про земельні ділянки здійснюються Державними кадастровими реєстраторами, які здійснюють свою діяльність за місцем розташування земельної ділянки відповідно до норм, встановлених частиною 8 статті 9 та частиною 2 статті 24 Закону.

Згідно п. 8 ст. 9 Закону України «Про Державний земельний кадастр» державна реєстрація земельних ділянок, обтяжень у їх використанні, ведення поземельних книг, внесення до Державного земельного кадастру відомостей про земельні ділянки здійснюється Державними земельними реєстраторами, які здійснюють свою діяльність за місцем розташування земельної ділянки (район, місто обласного значення).

Процедуру та вимоги щодо ведення Державного земельного кадастру визначає Порядок ведення Державного земельного кадастру, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2012 № 1051.

Відповідно до частини 6 статті 16 Закону кадастровий номер скасовується лише у разі скасування державної реєстрації земельної ділянки.

Відповідно до позову реєстрація земельної ділянки відбулась на підставі розробленої технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості).

Проте, технічна документація була розроблена без врахування меж земельної ділянки позивачів, яка була зареєстрована раніше 16.12.2020 р., з накладкою на земельну ділянку позивачів та 11.02.2021 р. внесено зміни до Державного земельного кадастру щодо координат та місця розташування земельної ділянки відповідача із накладкою на земельну ділянку позивачів.

Так, відповідно до частини 10 та 11 статті 24 Закону України «Про Державний земельний кадастр» державна реєстрація земельної ділянки скасовується Державним кадастровим реєстратором, який здійснює таку реєстрацію, у разі: поділу чи об`єднання земельних ділянок; якщо протягом одного року з дня здійснення державної реєстрації земельної ділянки речове право на неї не зареєстровано з вини заявника; ухвалення судом рішення про скасування державної реєстрації земельної ділянки.

Згідно ч. 2 ст. 152 Земельного кодексу України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Таким чином, заявники ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 не мають можливість розпоряджатись своєю земельною ділянкою, що в разі задоволення позову унеможливить ефективність захисту їхнього порушеного права.

З огляду на викладене, враховуючи фактичні обставини справи та вимоги процесуального закону, суд приходить до висновку про наявність належних підстав для задоволення заяви, а саме: заборонити ОСОБА_6 здійснювати будь-які реєстраційні дії та будь-які будівельні роботи по встановленню паркану та будівництва прибудови на земельній ділянці для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд площею 0,25 га кадастровий номер :01:317:0011 за адресою АДРЕСА_1 до набрання у справі рішення суду законної сили є обґрунтованими, законними та співмірними із заявленими позовними вимогами, а невжиття заходів забезпечення позову може зробити неможливим виконання рішення суду у випадку його постановлення на користь позивачів.

Керуючись ст.ст. 151-154 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про забезпечення позову задовольнити.

Заборонити ОСОБА_6 здійснювати будь-які реєстраційні дії та будь-які будівельні роботи по встановленню паркану та будівництва прибудови на земельній ділянці для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд площею 0,25 га кадастровий номер :01:317:0011 за адресою АДРЕСА_1 до набрання у справі рішення суду законної сили.

Копію ухвали направити сторонам для відома.

Ухвалу в частині забезпечення позову направити на виконання Кагарлицькому відділу в Обухівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ).

Ухвала в частині забезпечення позову виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Ухвалу може бути пред`явлено до виконання протягом трьох років.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду через Кагарлицький районний суд шляхом подачі апеляційної скарги в п`ятнадцятиденний строк з дня проголошення ухвали.

Позивач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Позивач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Позивач: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце проживання:

АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Позивач ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , місце проживання:

АДРЕСА_5 , РНОКПП НОМЕР_4 .

Відповідач - ОСОБА_6 , місце проживання: АДРЕСА_6 , РНОКПП НОМЕР_5 .

Повний текст ухвали виготовлено 18.08.2021 р.

Суддя: І.І.Шевченко