Провадження № 22-ц/801/731/2021
Головуючий у суді 1-ї інстанції Венгрин О. О.
Доповідач:Ковальчук О. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 квітня 2021 рокуСправа № 127/13435/19м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Ковальчука О. В.,

суддів : Сала Т. Б., Якименко М. М.

за участю секретаря Ліннік Я. С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору приватний нотаріус Вінницького міського нотаріального округу Лукашенко А.М., Перша Вінницька державна нотаріальна контора, про визнання заповіту та свідоцтва про право на спадщину за заповітом недійсними,

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Вінницького міського суду Вінницької області, ухвалене у цій справі 18 січня 2021 року в м. Вінниці суддею цього суду Венгрин О. О., зі складанням його повного тексту 27 січня 2021 року,

В С Т А Н О В И В:

В травні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , треті особи - приватний нотаріус Вінницького міського нотаріального округу Лукашенко А.М., Перша Вінницька державна нотаріальна контора, про визнання заповіту, свідоцтва про право на спадщину за заповітом недійсними, мотивуючи його тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача - ОСОБА_3 , після смерті якого відкрилась спадщина на 2/3 частки квартири, розташованої по АДРЕСА_1 .

Позивач у встановлений законом строк подав нотаріусу заяву про прийняття спадщини після смерті батька, проте листом-відповіддю від 13 травня 2016 року його повідомлено про те, що згідно з матеріалами спадкової справи, заведеної Першою вінницькою державною нотаріальною конторою 11 лютого 2016 року, із заявами про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 звернулись його син та спадкоємець за заповітом. Відповідно до відомостей Спадкового реєстру приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Лукашенком В. Б. 14 травня 2014 року за реєстровим № 3027 було посвідчено заповіт від імені ОСОБА_3 , за яким він все своє майно заповів ОСОБА_2

ОСОБА_1 вважає, що вказаний заповіт є недійсним, оскільки підпис та почерк в заповіті не належать його батьку, тобто волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі. На час складання заповіту батькові виповнилось 86 років, з 2002 року він важко хворів та мав такі захворювання: ішемічна хвороба серця, прогресуюча стенокардія, інфаркт міокарду, коронаросклероз, атеросклероз. Крім того, батько мав поганий зір, у 2003 році переніс операцію, мав порушену свідомість з втратою орієнтування в часі, відчував тривогу та страх.

Пославшись на викладене, положення ст. ст. 203, 215 ЦК України, ОСОБА_1 просив суд визнати недійсними заповіт ОСОБА_3 , складений та посвідчений 14 травня 2014 року приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Лукашенком В. Б., реєстровий № 3027, та свідоцтво про право на спадщину за заповітом, серія та номер: 1-1813, видане 13 серпня 2016 року державним нотаріусом Першої Вінницької державної нотаріальної контори.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 18 січня 2021 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погодившись із ухваленим рішенням, позивач, пославшись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду встановленим обставинам справи, порушення норм процесуального права, в апеляційній скарзі просить оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

У поданому на апеляційну скаргу відзиві відповідач зазначила, що оскаржуване рішення вважає законним та обґрунтованим, а тому просить апеляційний суд залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Апеляційний суд, згідно з вимогами ст. 367 ЦПК України, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду без змін з огляду на таке.

Статтею 375 ЦПК України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Положеннями ст. ст. 12, 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

З матеріалів справи вбачається, що відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 батьками ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 є ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (т. 1, а. с. 19).

Згідно свідоцтва про право власності на житло 24 червня 1993 року виконкомом Вінницької міської ради народних депутатів посвідчено, що квартира, яка знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , дійсно належить на праві приватної, спільної власності громадян ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 по 1/3 частині кожному (т. 1, а. с. 46).

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 05 лютого 2015 року у спадковій справі № 143/1998 спадкоємцем 1/2 частки спадкового майна 1/3 квартири під номером АДРЕСА_2 , яка належала ОСОБА_5 , померлій ІНФОРМАЦІЯ_3 , є її син ОСОБА_3 (т. 1, а. с. 48).

Зі свідоцтва про право на спадщину за законом від 05 лютого 2015 року у спадковій справі № 468/2011 видно, що спадкоємцем 1/2 частки спадкового майна 1/3 квартири під номером АДРЕСА_2 , яка належала ОСОБА_4 , померлій ІНФОРМАЦІЯ_4 , є її чоловік ОСОБА_3 (т. 1, а. с. 49).

Відповідно до заповіту ВТТ № 363762 14 травня 2014 року ОСОБА_3 , попередньо ознайомившись з вимогами чинного законодавства щодо недійсності правочинів, на випадок свої смерті зробив розпорядження, а саме: все своє майно, де б воно не знаходилось та з чого б воно не складалось, в тому числі все те, що належатиме на день його смерті і на що він матиме право за законом, заповів ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (т. 1, а. с. 43).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер у віці 87 років, що підтверджуються свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 , виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції у Вінницькій області, актовий запис № 362 (т. 1, а. с. 45).

11 лютого 2016 року ОСОБА_2 звернулася до Першої вінницької державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадкового майна, що залишилось після смерті ОСОБА_3 (т. 1, а. с. 35), а 13 серпня 2016 року з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спадкове майно (т. 1, а. с. 42).

ОСОБА_1 звернувся до Першої вінницької державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадкового майна, що залишилось після смерті ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_6 , та цього ж дня отримав відповідь на вказану заяву за № 1340/02-17 про те, що згідно з матеріалами спадкової справи № 82/2016, заведеної 11 лютого 2016 року до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , із заявами про прийняття спадщини звернулись син померлого ОСОБА_1 та спадкоємець за заповітом. Згідно відомостей Спадкового реєстру Лукашенком В. Б., приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу, 14 травня 2014 року за реєстровим № 3027 було посвідчено заповіт від імені ОСОБА_3 . При подачі заяви про прийняття спадщини спадкоємиця за заповітом надала копію даного заповіту, в якому ОСОБА_3 все своє майно заповів саме їй. Надати повні відомості щодо особи спадкоємиці за заповітом та копію вищезазначеного заповіту, нотаріальна контора не має права (т. 1, а. с. 7).

13 серпня 2016 року Державним нотаріусом Першої вінницької державної нотаріальної контори видано ОСОБА_2 свідоцтво про право на спадщину за заповітом, серія та номер: 1-1813, на 2/3 часток квартири під АДРЕСА_3 (т. 1, а. с. 64).

Згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 69559310 від 03 жовтня 2016 р. власником 2/3 квартири в АДРЕСА_1 , після прийняття спадщини стала ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право на спадщину, за заповітом, серія та номер: 1-1813, виданий 13 серпня 2016 року, видавник: державний нотаріус Першої вінницької державної нотаріальної контори Шарко О. В. (т. 1, а. с. 8).

У висновку судової посмертної почеркознавчої експертизи № 397 від 13 березня 2020 року (т. 1, а. с. 188-199), виконаної експертом Вінницького Науково-дослідного експертно-криміналістичного центру Міністерства внутрішніх справ України Побірською О. В. (далі судовий експерт Вінницького НДЕКЦ МВС України Побірська О. В.), зазначено, що досліджувані рукописні записи в графі "Підпис" в заповіті від імені ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , що посвідчений 14 травня 2014 року приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Лукашенком А.М., реєстровий №3027, що знаходиться у приватного нотаріуса Вінницького міського нотаріального округу Лукашенка А.М., та у заповіті від імені ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , що посвідчений 14 травня 2014 року приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Лукашенком А.М., реєстровий № 3027, що знаходиться у спадковій справі №82/2016 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , що у Першій Вінницькій державній нотаріальній конторі, виконані ОСОБА_3 .

Підпис в графі «Підпис» в заповіті від імені ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , що посвідчений 14 травня 2014 року приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Лукашенком А.М., реєстровий № 3027, що знаходиться у приватного нотаріуса Вінницького міського нотаріального округу Лукашенка А.М., та підпис в графі «Підпис» в заповіті від імені ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , що посвідчений 14 травня 2014 року приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Лукашенком А.М., реєстровий № 3027, що знаходиться у спадковій справі №82/2016 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , що у Першій Вінницькій державній нотаріальній конторі, виконані ОСОБА_3 .

В судовому засіданні в суді першої інстанції судовий експерт Вінницького НДЕКЦ МВС України Побірська О.В. висновок судової експертизи № 397 від 13 березня 2020 року підтримала та зазначила, що для проведення судової посмертної почеркознавчої експертизи і надання категоричного висновку у цивільній справі №127/13435/19 їй, як експерту, було достатньо матеріалів. При дослідженні рукописних записів і підпису ОСОБА_3 в примірниках заповіту було встановлено співпадіння з зразками підпису і почерку ОСОБА_3 за загальними ознаками, про що детально описано у висновку експертизи і додатках до висновку, що було достатньою підставою для категоричного позитивного висновку.

Положеннями статей 1216, 1217, 1218 ЦК України встановлено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно із положеннями статті 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Відповідно до ч. ч. 1 - 3 ст. 1247 ЦК України заповіт складається у письмовій формі, із зазначенням місця та часу його складення. Заповіт має бути особисто підписаний заповідачем. Якщо особа не може особисто підписати заповіт, він підписується відповідно до частини четвертої статті 207 цього Кодексу. Заповіт має бути посвідчений нотаріусом або іншими посадовими, службовими особами, визначеними у статтях 1251-1252 цього Кодексу.

Положеннями ч. 1, 2 ст. 1257 ЦК України передбачено, що заповіт, складений особою, яка не мала на це права, а також заповіт, складений з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення, є нікчемним. За позовом заінтересованої особи суд визнає заповіт недійсним, якщо буде встановлено, що волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі.

Згідно з ч. 3 ст. 203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі

Підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу (ч. 1 ст. 215 ЦК України).

На підставі викладених норм права та досліджених доказів, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відсутність підстав для визнання заповіту недійсним відповідно до ч. 2 ст. 1257 ЦК України, оскільки оскаржуваний заповіт по відображенню дійсного волевиявлення заповідача відповідає вимогам закону, зокрема підписаний ОСОБА_3 . Крім того, апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що не підлягає задоволенню і вимога про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину, оскільки є похідною від вимоги про визнання недійсним заповіту.

Апеляційний суд вважає безпідставними доводи апеляційної скарги про те, що висновок судової експертизи № 397 від 13 березня 2020 року є необґрунтованим та таким, що викликає сумніви в його правильності з огляду на таке.

Статтею 110 ЦПК України передбачено, що висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом з іншими доказами за правилами, встановленими статтею 89 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 113 ЦПК України, якщо висновок експерта буде визнано необґрунтованим або таким, що суперечить іншим матеріалам справи або викликає сумніви в його правильності, судом може бути призначена повторна експертиза, яка доручається іншому експертові (експертам).

Ухвалами Вінницького міського суду Вінницької області від 06 жовтня 2020 року й від 04 листопада 2020 року та ухвалою Вінницького апеляційного суду від 23 березня 2021 року відмовлено у задоволенні клопотань ОСОБА_1 про призначення повторної судової посмертної почеркознавчої експертизи у цій цивільній справі, оскільки позивачем не надано переконливих доказів, які б свідчили, що проведена судовим експертом Вінницького НДЕКЦ МВС України Побірською О.В. експертиза на предмет того, що підпис та почерк в заповіті належать ОСОБА_3 , є необґрунтованою та такою, що суперечить іншим матеріалам справи або викликає сумніви в її правильності. Сама по собі незгода позивача з висновком експерта має суб`єктивний характер та не тягне правових наслідків.

Доводи апеляційної скарги про неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; невідповідність висновків суду обставинам справи не можна визнати обґрунтованими, оскільки вони зводяться до переоцінки доказів, однак на правильність висновків суду першої інстанції не впливають та їх не спростовують.

Крім того, доводи апеляційної скарги про порушення судом першої інстанції норм процесуального права не містять посилань на такі порушення, що призвели до неправильного вирішення страви, тому, з огляду на положення ч. 2 ст. 376 ЦПК України, не можуть бути підставою для скасування рішення.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Оскільки доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та не дають підстав для висновку про незаконність чи необґрунтованість оскаржуваного судового рішення, тому відповідно до положень ст. 375 ЦПК України апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а вказане рішення - без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 382 - 384, 389 ЦПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 18 січня 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили із дня її прийняття.

Касаційна скарга на постанову може бути подана до Верховного Суду протягом тридцяти днів із дня складання повного тексту постанови.

Головуючий О. В. Ковальчук

Судді : Т. Б. Сало

М. М. Якименко

Повний текст постанови виготовлено 13 квітня 2021 року.