1 УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИСправа № 335/3748/21 2/335/1783/2021
про залишення позовної заяви без руху
12 квітня 2021 року м.Запоріжжя
Суддя Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя Алєксєєнко А.Б., ознайомившись із матеріалами позовної заявиОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Служба миттєвого кредитування» про визнання кредитного договору недійсним, -
07 квітня 2021 до Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ТОВ «Служба миттєвого кредитування» про визнання кредитного договору недійсним.
Ознайомившись з матеріалами позовної заяви, прихожу до висновку, що позовна заява не відповідає вимогам ЦПК України.
Відповідно до п.п.4, 8 ч.3 ст.175 ЦПК України позовна заява повинна містити зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них; перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.
Відповідно до ч.ч.5, 6 ст.177 ЦПК України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів). До заяви про визнання акта чи договору недійсним додається також копія (або оригінал) оспорюваного акта чи договору або засвідчений витяг з нього, а у разі відсутності акта чи договору у позивача - клопотання про його витребування.
Разом з позовною заявою позивачем подано клопотання про витребування доказів у якому ОСОБА_1 просить суд витребувати від відповідача оригінал електронного доказу (інформацію в електронній (цифровій) формі), який підтверджує укладення кредитного договору між ОСОБА_1 та ТОВ «Служба миттєвого кредитування», а саме: кредитний договір укладений в електронній формі; графік розрахунків, що є невід`ємною частиною Договору в електронному вигляді.
Відповідно до п.4 ч.2 ст.84 ЦПК України у клопотанні про витребування доказів повинно бути зазначено вжиті особою, яка подає клопотання, заходи для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу.
Відповідно до ч.4 ст.83 ЦПК України якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.
Так, в обґрунтування клопотання про витребування доказів позивач зазначає, що він не отримував оригінал оскаржуваного договору, у зв`язку з чим 19.03.2021 направив запит на адресу відповідача з проханням надати кредитний договір та інформацію щодо заборгованості позивача, але відповідач не надав відповідь у встановлений законом строк.
На підтвердження вказаних обставин позивачем долучено до клопотання роздруківку знімку екрана з електронної поштової скриньки про направлення на електронну адресу: ІНФОРМАЦІЯ_1 декілька вкладень.
Проте, суд вважає що додана копія роздруківки знімку екрана не є належним доказом підтвердження направлення ОСОБА_1 на адресу ТОВ «Служба миттєвого кредитування» запиту щодо надання кредитного договору, який він просить суд визнати недійсним, оскільки суду не надано доказів на підтвердження того, що зазначена електронна адреса є офіційною електронною адресою юридичної особи ТОВ «Служба миттєвого кредитування». Разом з цим, не можливо встановити, що саме було направлено у зазначеному електронному відправленні та те, що воно взагалі було отримано ТОВ «Служба миттєвого кредитування».
Крім того, позивач просить суд витребувати оригінал кредитного договору, який просить визнати недійсним, проте не наводить обґрунтування необхідності витребувати саме оригінал спірного договору.
З урахуванням зазначеного, суд приходить до висновку, що позивачем не надано належних доказів на підтвердження неможливості самостійного отримання копії оскаржуваного договору та необхідності витребування його оригіналу, у зв`язку з чим, клопотання про витребування оригіналів електронних доказів задоволенню не підлягає.
Частиною 4 статті 177 ЦПК України передбачено, що до заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.
Одночасно з позовною заявою ОСОБА_1 подано клопотання про звільнення від сплати судового збору, мотивоване тим, що майновий стан позивача не дозволяє сплатити судовий збір у зв`язку з тим, що він знаходиться у скрутному матеріальному становище і всі гроші, які отримує витрачає на погашення заборгованості та придбання харчів на інше грошей не вистачає. Проте жодного доказу на підтвердження зазначеного суду не надано.
Відповідно до ч.2 ст.133 ЦПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.
Відповідно до ст.136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк, зменшити розмір належних до оплати судових витрат або звільнити від їх оплати повністю.
Відповідно до ст.8 Закону України «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1)розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.
За наявності визначених обставин суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати.
При цьому визначення майнового стану сторони є оціночним та залежить від доказів якими обґрунтовується рівень майнового стану сторони. Такі докази повинна надати сторона, яка заявляє відповідне клопотання.
Вирішуючи питання про звільнення від сплати судового збору суд повинен врахувати те, що якщо при сплаті необхідних судових витрат середньомісячний дохід особи буде меншим від рівня прожиткового мінімуму, встановленого законом для відповідної категорії осіб, тоді в суду є підстави для застосування заходів щодо зменшення, звільнення, розстрочення або відстрочення сплати судового збору.
Приписами ст.129 Конституції України однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.
У розумінні приписів ст.8 Закону України «про судовий збір» відстрочення, розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може мати місце за наявності виключних обставин. При цьому позивач повинен довести існування, передбачених законом підстав.
ОСОБА_1 у клопотанні про звільнення від сплати судового збору зазначає про те, що сплата судового збору для нього є обтяжливою враховуючи його майновий стан, проте доказів, які підтверджують наявність підстав для звільнення позивача від сплати судового збору не надає.
Враховуючи викладене, суддя доходить до висновку, що заявлене клопотання про звільнення від сплати судового збору є необґрунтованим, а тому задоволенню не підлягає.
При цьому, зазначене не свідчить про занадто формальне ставлення до передбачених законом вимог та в жодному разі не робить суд недоступним для ОСОБА_1 , який потребує судового захисту, не є перешкодою йому в доступі до правосуддя, оскільки останній в контексті п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та прецедентної практики Європейського суду з прав людини не може бути абсолютним і підлягає державному регулюванню й обмеженню. Доступ до правосуддя здійснюється шляхом точного, послідовного і неухильного дотримання процесуального алгоритму, що передбачений законом. Процесуальні дії судді чітко врегульовані нормами ЦПК, які повинні правильно розумітися сторонами і застосовуватися, починаючи з моменту пред`явлення позову до суду.
Також слід зазначити, що в своєму рішенні у справі «Креуз проти Польщі» Європейський суд з прав людини зазначив, що вимога сплати зборів цивільними судами у зв`язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатись обмеженням доступу до суду.
Відповідно до ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір», за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою, судовий збір справляється у розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду.
Станом на 01.01.2021 прожитковий мінімум для працездатних осіб становить 2 270 гривні, тож сума судового збору становить 908,00 гривень.
Таким чином, позивачу необхідно надати до суду документи про сплатити судового збору у розмірі 908,00 гривень.
Відповідно до ст.185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.
Зважаючи на зазначені недоліки позовної заяви її необхідно залишити без руху, а позивачу - надати строк для їх усунення.
З урахуванням зазначеного, позивачу протягом 10 днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху необхідно надати оновлену позовну заяву з зазначенням реквізитів оспорюваного договору, копію оспорюваного договору або докази на підтвердження неможливості самостійного отримання копії оскаржуваного договору, а також документи на підтвердження сплати судового збору.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 83, 84, 175, 177, 185, 259-261 ЦПК України, суддя, -
Позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Служба миттєвого кредитування» про визнання кредитного договору недійсним - залишити без руху.
Надати позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви який становить десять днів з дня отримання копії даної ухвали.
Роз`яснити позивачу, що у разі усунення недоліків у вказаний строк, заява буде вважатись поданою в день первісного її подання до суду.
У разі невиконання ухвали у зазначений строк, заяву буде визнано неподаною та повернуто позивачу зі всіма доданими документами.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: А.Б. Алєксєєнко