Провадження № 2п/205/40/21
УХВАЛА

23 липня 2021 року м. Дніпро

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Приходченко О.С.

при секретарі Король Т.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська № 205/10402/19 від 03 квітня 2020 року по цивільній справі за позовом Комунального підприємства «Дніпроводоканал» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Ленінського районного суду м. Дніпропетровська перебувала цивільна справа за позовом КП «Дніпроводоканал» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про стягнення заборгованості.

Заочним рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 03 квітня 2020 року позовні вимоги КП «Дніпроводоканал» було задоволено, стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 на користь КП «Дніпроводоканал» заборгованість по оплаті послуг водопостачання та водовідведення у розмірі 55 134 гривень 43 коп. та судовий збір у розмірі 1 921 гривень.

09 липня 2021 року відповідач ОСОБА_1 звернулася до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська із заявою про перегляд заочного рішення суду від 03 квітня 2020 року по справі за позовом КП «Дніпроводоканал» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про стягнення заборгованості.

У заяві про перегляд заочного рішення відповідач посилається на те, що ухвалу про відкриття провадження у справі вона не отримувала, про час та дату судового розгляду повідомлена належним чином не була. Представники КП «Дніпроводоканал» жодного разу з приводу спірної заборгованості до неї не зверталися, тому вона не могла знати про наявність зазначеного спору. Також зазначила, що між нею та позивачем договір на отримання послуг укладено не було. Окрім того, нарахування інфляційних збитків та трьох відсотків річних за весь період заборгованості є незаконним, оскільки 17 березня 2020 року набрав чинності ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)», яким заборонено нарахування та стягнення штрафних санкцій за несвоєчасне здійснення платежів за житлово-комунальні послуги. Вказала, що про наявність оскаржуваного заочного рішення відповідач не знала, у встановленому порядку вона не отримувала його. Просила поновити пропущений строк на подання заяви про перегляд заочного рішення, заочне рішення скасувати, призначивши до розгляду у загальному порядку.

Заявник ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася, про час та дату судового розгляду повідомлена належним чином, про причини неявки судові не повідомила.

Представник КП «Дніпроводоканал» у судове засідання свого представника не направив, про час та дату судового розгляду повідомлявся належним чином, про причини неявки судові не повідомив.

Відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 у судове засідання не з`явилися, про час та дату судового розгляду повідомлені належним чином, про причини неявки судові не повідомили.

Відповідно до ч. 1 ст. 287 ЦПК України заява про перегляд заочного рішення розглядається в судовому засіданні. Неявка осіб, належним чином повідомлених про час і місце засідання, не перешкоджає розгляду справи.

Вивчивши матеріали вищезазначеної цивільної справи, заяву відповідача та докази, надані відповідачем, суд приходить до такого висновку за наступних підстав.

Судом встановлено, що 03 квітня 2020 року Ленінським районним судом м. Дніпропетровська було ухвалено заочне рішення, відповідач у судове засідання не з`явилася, заяву про відкладення судового розгляду судові не надала (а.с. 23-25).

В обґрунтування своєї заяви відповідач посилається на те, що про день, час та місце розгляду справи вона повідомлена не була, заочне рішення нею отримано не було. Як вбачається з матеріалів цивільної справи відповідача про час та дату судового засідання було повідомлено в порядку ч. 4 ст. 130 ЦПК України, про що в матеріалах справи наявний поштовий конверт про направлення судового повідомлення (а.с. 22) з відміткою відділу поштового зв`язку «за закінченням терміну зберігання». За таких обставин, суд приходить до висновку про належне повідомлення відповідача про час та дату судового розгляду справи.

Відповідачем копію заочного рішення суду від 03 квітня 2021 року було отримано 07 липня 2021 року, що підтверджується розпискою, наявною в матеріалах справи (а.с. 37).

За таких обставин, суд вважає можливим поновити ОСОБА_1 строк на подання заяви про перегляд заочного рішення суду від 03 квітня 2020 року.

Що стосується посилань відповідача щодо відсутності укладеного між нею та позивачем договору, суд з цього приводу зазначає наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24 червня 2004 року, плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

У відповідності до абз. 2 ч. 2 ст. 22 Закону України «Про питну воду і питне водопостачання» споживачі питної води зобов`язані своєчасно вносити плату за використану питну воду відповідно до встановлених тарифів на послуги централізованого водопостачання і водовідведення.

Як вбачається з матеріалів справи, договір про надання послуг з питного водопостачання та/або централізованого водовідведення між сторонами не укладався, разом з тим, відповідач ОСОБА_1 , будучи зареєстрованою за вказаною адресою (а.с. 14), користується послугами, які надаються позивачем, а тому повинна здійснювати їх оплату у встановлені законом строки.

Посилання відповідача на ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)», який набрав чинності 17 березня 2020 року та яким заборонено нарахувати та стягувати штрафні санкції за несвоєчасне здійснення платежів за житлово-комунальні послуги суд до уваги не приймає, так як нарахування штрафних санкцій відбулося до впровадження карантину, оскільки позивач звернувся до суду з позовом 03 грудня 2019 року (а.с. 1), а всі належні до стягнення суми було розраховано станом на 30 червня 2019 року (а.с. 8).

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Крім того, ОСОБА_1 до заяви про перегляд заочного рішення не надала докази, які б мали істотне значення для правильного вирішення справи.

На підставі п. 1 ч. 3 ст. 287 ЦПК України у результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою залишити заяву без задоволення.

З огляду на вищевикладене, суд не вбачає підстав для скасування заочного рішення, тому заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення слід залишити без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ч. 1 ст. 260, ч. 3, ст. 284, п. 1 ч. 3 ст. 287 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Поновити ОСОБА_1 строк на подання заяви про перегляд заочного рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 03 квітня 2020 року по цивільній справі № 205/10402/19 за позовом Комунального підприємства «Дніпроводоканал» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про стягнення заборгованості.

Заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська № 205/10402/19 від 03 квітня 2020 року по цивільній справі за позовом Комунального підприємства «Дніпроводоканал» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про стягнення заборгованості залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: