Справа № 755/6784/21
Провадження № 2/755/3807/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" серпня 2021 р. Дніпровський районний суд міста Києва в складі:

Головуючого судді - Хромової О.О.

при секретарі - Кошель К.А.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін в приміщенні Дніпровського районного суду міста Києва цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро-Реконструкція» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Євро-Реконструкція» (далі - ТОВ «Євро-Реконструкція») звернулося до Дніпровського районного суду міста Києва з позовом, в якому просить стягнути з відповідачів в солідарному порядку заборгованість за послуги з централізованого опалення у розмірі 22 297,93 грн, інфляційну складову боргу в розмірі

3 413,29 грн, 3 % річних у розмірі 1 658,78 грн та судовий збір в розмірі 2 270,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води в будинку АДРЕСА_1 здійснюється ТОВ «Євро-Реконструкція» на підставі ліцензії від 01 червня 2012 року № 198. ОСОБА_1 , ОСОБА_2 є співвласниками вказаної квартири, що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло від 20 жовтня 2006 року, та є споживачами послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води. 31 січня 2020 року між ТОВ «Євро-реконструкція» та ОСОБА_1 укладено Договір про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води

№ 430045/10. Однак, з жовтня 2016 року відповідачі своєчасно не вносили плату за отримані послуги з централізованого опалення, а з червня 2017 року за отримані послуги з постачання гарячої води, в результаті чого станом на 31 січня 2021 року утворилась заборгованість у загальному розмірі 22 297,93 грн.

Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 24 квітня 2021 року відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи проводити у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Сторонам роз`яснено їх процесуальні права подати заяви по суті справи до 01 квітня 2021 року та встановлено відповідні строки.

У встановлений судом строк відповідач ОСОБА_2 подала відзив, в якому проти задоволення позову заперечувала в повному обсязі, мотивуючи тим, що у 2000 році у квартирі було встановлено лічильник гарячої води та оплата здійснювалась відповідно до показників лічильника. Крім того, на даний час у квартирі проживає лише 2 особи, однак витрати гарячої води розраховуються позивачем відповідно до кількості зареєстрованих у квартирі осіб, внаслідок чого вони змушені були з власної ініціативи зробити повірку лічильників. Крім того, зазначає, що вони взагалі не користуються гарячою водою, оскільки в квартирі встановлено бойлер, рушникосушильник відсутній.

Відповідач ставить під сумнів розрахунки позивача про розмір заборгованості, оскільки не впевнена, що всі її платежі з приводу погашення такої заборгованості враховано.

Позивач ТОВ «Євро-реконструкція» подало відповідь на відзив, в якому зазначає, що з моменту набрання чинності Законом України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» від 22 червня 2017 року № 2119-VIII виконавець послуг не здійснює періодичну повірку квартирного лічильника гарячої води споживача та не несе відповідальності за своєчасне проведення його періодичної повірки. Оскільки користувачі послуг та мешканці квартири, упродовж значного періоду споживали надані позивачем послуги та вчасно (протягом місяця) не повідомляли виконавця про зміни, що відбулися, за умови проведення розрахунків за надані послуги згідно з нормативами (нормами) споживання та не надавали ніяких документів, що підтверджують факт непроживання всіх зареєстрованих осіб у квартирі, позивач не вбачає законних підстав для здійснення перерахунку вартості наданих послуг за минулий період.

З приводу застосування строків позовної давності позивач зазначає, що відповідачі частково сплачували кошти за отримані послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання, зокрема за послуги з централізованого опалення у лютому, липні, листопаді

2017 року, лютому, травні, серпні 2018 року, січні - травні, жовтні-грудні 2019 року, січні-червні 2020 року, а також за послуги з гарячого водопостачання у листопаді 2017 року, серпні-грудні 2018 року, травні, липні, жовтні, листопаді 2019 року, січні, березні, квітні, червні 2020 року, що свідчить про те, що відповідачі, згідно здійснених ними платежів, визнавали наявний у них обов`язок по сплаті коштів за отримані послуги та заборгованість за отримані послуги.

Відповідач ОСОБА_1 подав до суду заяву про застосування строків позовної давності.

Враховуючи те, що розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, керуючись частиною другою статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані позивачем докази, суд приходить до таких висновків.

Судом встановлено, що надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води в будинку АДРЕСА_1 здійснюється ТОВ «Євро-Реконструкція» на підставі ліцензії від 01 червня 2012 року за № 198, що підтверджується переліком житлових будинків, затвердженим Головою Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації від 20 серпня 2015 року.

31 січня 2020 року між ТОВ «Євро-Реконструкція» та ОСОБА_1 укладено Договір про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води № 430045/10, за умовами якого виконавець зобов`язався своєчасно надавати споживачеві відповідної якості послуги з централізованого опалення, постачання гарячої води, а споживач зобов`язалась своєчасно оплачувати надані послуги за встановленими тарифами у строки і на умовах, що передбачені Договором.

Відповідно до підпункту 1 пункту 2 Договору суб`єктами користування послуг є власник (наймач, орендар) житлового приміщення (квартири) та члени його сім`ї - 4 особи.

Відповідно до пункту 9 Договору розрахунковим періодом є календарний місяць. У разі застосування щомісячної системи оплати послуг платежі вносяться не пізніше 20-го числа місяця, що настає за розрахунковим.

Правовідносини, що виникають у сфері надання та споживання таких послуг, регулюються як нормами ЦК України, так і Законом України «Про житлово-комунальні послуги», а також іншими нормативно-правовими актами у галузі цивільного, житлового законодавства та актами, що регулюють відносини у сфері надання житлово-комунальних послуг.

Частиною першою статті 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (у редакції Закону України від 24 червня 2004 року № 1875-VІ) передбачено, що залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної води, централізоване постачання гарячої води, водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), газопостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); 2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); 3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); 4) послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо).

Пунктом 1 частини першої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (у редакції Закону України від 24 червня 2004 року № 1875-VІ) передбачене право споживача вчасно одержувати якісні житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та згідно з умовами договору на надання таких послуг.

Відповідно до пункту 5 частини третьої статті 20 цього Закону такому праву прямо відповідає обов`язок споживача оплачувати надані йому житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Відповідно до положень частини першої статті 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (у редакції Закону від 09 листопада 2017 року № 2189-VІІІ) споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.

Згідно із пунктом 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 24 січня 2006 року № 45, власник та наймач (орендар) квартири зобов`язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем відповідно до типового договору; оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Порядок оплати за житлово-комунальні послуги визначений у статті 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», якою передбачено, що плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку.

Правила надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року за № 630 (далі - Правила), регулюють відносини між суб`єктом господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальних послуг (далі - виконавець), і фізичною та юридичною особою (далі - споживач), яка отримує або має намір отримувати послуги з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення.

За змістом пунктів 18, 30 Правил розрахунковим періодом для оплати послуг, якщо інше не визначено договором, є календарний місяць. Оплата послуг здійснюється не пізніше 20 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом (місяцем), якщо договором не встановлено інший строк. Споживач зобов`язаний оплачувати послуги в установлені договором строки.

У частині першій статті 322 ЦК України визначено, що власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 360 ЦК України передбачено, що співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном.

У постанові Верховного Суду від 15 квітня 2021 року у справі № 638/5001/17 (провадження № 61-18650св20) зроблено висновок, що кожен співвласник зобов`язаний брати участь у витратах щодо утримання майна, що є у спільній частковій власності, незалежно від того, хто здійснює фактичні дії, спрямовані на утримання спільного майна.

Позивачем до матеріалів позовної заяви долучено розрахунок заборгованості ОСОБА_1 за отримані житлово-комунальні послуги за адресою: АДРЕСА_1 , з якого вбачається, що заборгованість за послуги з централізованого опалення за період з жовтня 2016 року по березень 2021 року становить 5 276,93 грн, на яку нараховано 3 % річних в розмірі 449,35 грн та індекс інфляції - 1 105,99 грн; заборгованість за послуги з гарячого водопостачання за період з серпня 2017 року по березень 2021 року становить 17 021,00 грн, на яку нараховано

3 % річних в розмірі 1 210,43 грн та індекс інфляції - 2 307,30 грн.

Як з`ясовано судом та підтверджується наявними у справі доказами, відповідачі свої зобов`язання за договором про надання послуг належним чином не виконують, внаслідок чого виникла заборгованість.

Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першою статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, у якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Положеннями статей 525, 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим до виконання сторонами, одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається.

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України).

За змістом частини першої статті 901, частини першої статті 903 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Відповідач ОСОБА_1 подав заяву про застосування строків позовної давності у частині позовних вимог про стягнення заборгованості.

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутись до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України).

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 256 ЦК України).

Відповідно до статті 261 ЦК України початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов.

Статтею 253 ЦК України визначено, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

При цьому перебіг позовної давності пов`язується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, як з певними подіями (фактами), які свідчать про порушення прав особи (стаття

261 ЦК України).

Зі змістом цієї норми початок перебігу позовної давності збігається з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в судовому порядку. Правила переривання перебігу позовної давності суд застосовує незалежно від наявності чи відсутності відповідного клопотання сторін у справі, якщо в останніх є докази, що підтверджують факт такого переривання.

Розрахунок заборгованості за послуги з централізованого опалення виконаний позивачем за період з жовтня 2016 року по березень 2021 року, за послуги з постачання гарячої води з серпня 2017 року по березень 2021 року.

Оскільки позов про стягнення заборгованості подано 20 квітня 2021 року, суд дійшов висновку про застосування позовної давності, що є підставою для відмови у частині задоволення позовних вимог про стягнення з відповідача заборгованості за послуги з централізованого опалення за період з жовтня 2016 року по березень 2018 року, за послуги з постачання гарячої води - за період з серпня 2017 року по березень 2018 року включно.

Відповідачем не надано доказів сплати грошей за фактично отримані житлово-комунальні послуги з водопостачання та водовідведення за період з березня 2018 року по березень 2021 року на погашення заборгованості, тому суд приймає наданий позивачем розрахунок за надані комунальні послуги за вказаний період.

Враховуючи викладене вище, з відповідачів підлягає стягненню заборгованість за послуги з гарячого водопостачання за період з квітня 2018 року по березень 2021 року включно в розмірі 11 939,29 грн, та заборгованість за послуги з централізованого опалення за період з квітня

2018 року по березень 2021 року включно в розмірі 1 142,61 грн.

Позивач крім суми заборгованості за житлово-комунальні послуги просив також стягнути з позивача інфляційні втрати та 3 % річних.

Відповідно до частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачене частиною другою статті 625 ЦК України нарахування відсотків річних має компенсаційний, а не штрафний характер, оскільки є способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у отриманні компенсації від боржника. Такі висновки містяться, зокрема, у постанові Верховного Суду України від 06 червня 2012 року у справі № 6-49цс12 і Постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі № 14-446цс18.

Враховуючи викладене вище, виходячи з розрахунку щомісячних розмірів заборгованості та періоду, протягом якого відповідачі мають нести відповідальність за порушення грошового зобов`язання, з відповідачів підлягає стягненню за період з квітня 2018 року по березень 2021 року включно інфляційна складова боргу за послуги з постачання гарячої води в розмірі 2 124,17 грн,

3 % річних в розмірі 1 155,86 грн та за період з квітня 2018 року по березень 2021 року включно інфляційна складова боргу за послуги з централізованого опалення в розмірі 572,32 грн,

3 % річних в розмірі 321,89 грн.

Таким чином, загальна сума заборгованості, що підлягає стягненню з відповідачів за надані житлово-комунальні послуги складає 13 081,90 грн, інфляційна складова боргу в розмірі

2 696,49 грн та 3 % річних в розмірі 1 477,75 грн.

Згідно із статтею 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Проаналізувавши матеріали справи, суд приходить до висновку, що відповідачем не надано власного розрахунку заборгованості на спростування доводів і розрахунку позивача або об`єктивних доказів про погашення заборгованості та її відсутності. Викладені у відзиві аргументи не знайшли свого документального підтвердження, оскільки відповідачі при підписанні договірних зобов`язань прийняли умови позивача щодо споживання комунальних послуг.

Натомість судом, за заявою відповідача, застосовано строк позовної давності при визначенні розміру заборгованості та нарахування платежів за порушення договірних зобов`язань.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що позов ТОВ «Євро-Реконструкція» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1 430,10 грн.

На підставі викладеного, керуючись статтями 253,256-257, 261, 509, 526, 625, 901, 903 ЦК України, статтями 9, 13, 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», статтями 81, 89, 141, 259, 263-265, 353 ЦПК України, Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630, Правилами користування приміщеннями житлових будинків, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 24 січня

2006 року № 45, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро-Реконструкція» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, - задовольнити частково.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро-Реконструкція» (, адреса місцезнаходження: м. Київ, вул. Гната Хоткевича, 20, міжнародний номер банківського рахунку НОМЕР_3 в АТ «Альфа-Банк» у м. Києві) заборгованість за послуги з постачання гарячої води та централізованого опалення у розмірі 13 081,90 грн (тринадцять тисяч вісімдесят одна гривня 90 коп.).

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро-Реконструкція» (, адреса місцезнаходження: м. Київ, вул. Гната Хоткевича, 20, міжнародний номер банківського рахунку НОМЕР_4 в АТ «Альфа-Банк» у м. Києві) інфляційну складову боргу у розмірі 2 696,49 грн (дві тисячі шістсот дев`яносто шість гривень 49 коп.), 3 % річних у розмірі

1 477,75 (одна тисяча чотириста сімдесят сім гривень 75 коп.), всього стягнути 4 174,24 грн (чотири тисячі сто сімдесят чотири гривні 24 коп.).

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро-Реконструкція» (, адреса місцезнаходження: м. Київ, Гната Хоткевича, 20, міжнародний номер банківського рахунку НОМЕР_3 в АТ «Альфа-Банк» у м. Києві) судовий збір у розмірі 1 430,10 (одна тисяча чотириста тридцять гривень 10 коп), а саме: по 715,05 грн (сімсот п`ятнадцять гривень 05 коп.) з кожного.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Відповідно до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХІІІ Перехідних Положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а саме: Дніпровський районний суд міста Києва.

Повне рішення суду виготовлено 13 серпня 2021 року.

Суддя О.О. Хромова