ПЕТРИКІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 187/1355/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" липня 2021 р. смт. Петриківка

Петриківський районний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Говорухи В.О., за участю секретаря судового засідання Боняк О.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 і ОСОБА_2 до Петриківської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області про визнання права власності на частину земельної ділянки в порядку спадкування за законом та в порядку поділу мана подружжя, -

В С Т А Н О В И В:

До Петриківського районного суду Дніпропетровської області звернулися ОСОБА_1 і ОСОБА_2 з позовом до Петриківської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області про визнання права власності на частину земельної ділянки в порядку спадкування за законом та в порядку поділу мана подружжя.

Остаточно сформувавши свої позовні вимоги позивачі просять суд визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 на Ѕ частину , земельної ділянки площею 0,29 га, яка знаходиться на території АДРЕСА_1 для ведення підсобного господарства та обслуговування житлового будинку, набутого ним на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки віл 20.05.01996, посвідченого Державним нотаріусом Петриківської нотаріальної контори, реєстр № 1019; та визнати за ОСОБА_2 право власності у спільному сумісному майні подружжя (з померлим ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 ) на Ѕ частини земельної ділянки площею 0,29 га, яка знаходиться на території Єлизаветівської сільської ради Петриківського району Дніпропетровської області по АДРЕСА_1 для ведення підсобного господарства та обслуговування житлового будинку, набутого ним на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки віл 20.05.01996, посвідченого Державним нотаріусом Петриківської нотаріальної контори, реєстр № 1019.

Свої позовні вимоги позивачі обґрунтовують тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 , який був батьком ОСОБА_1 і чоловіком ОСОБА_2 .

Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина на Ѕ частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 .

В установлений 6-ти місячний термін після смерті ОСОБА_3 ОСОБА_1 звернулись до Третьої дніпродзержинської державної нотаріальної з заявою про прийняття спадщини, а ОСОБА_2 з заявою про відмову від прийняття спадщини на користь ОСОБА_1 .

18.07.2012 ОСОБА_1 отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на Ѕ частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 .

ОСОБА_2 18.07.2012 в нотаріальній конторі отримала свідоцтво про право власності на Ѕ частину нерухомого майна: житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 , який є спільним майном подружжя її та померлого ОСОБА_3 , з яким вона на день його смерті перебувала в зареєстрованому шлюбі.

В день укладення договору купівлі-продажу спадкового житлового будинку, 20.05.1996 ОСОБА_3 уклав в нотаріальному порядку договір купівлі-продажу земельної ділянки з ОСОБА_5 , що підтверджується копією договору купівлі-продажу земельної ділянки, посвідченого Державним нотаріусом Петриківської нотаріально контори Метлицькою Л.Г., реєстр № 1019 згідно до пункту 1.1 якого вбачається, що ОСОБА_3 купив у ОСОБА_5 земельну ділянку площею 0,29 га, яка знаходиться на території Єлизаветівської сільської ради народних депутатів АДРЕСА_1, яка надана для ведення підсобного господарства та обслуговування житлового будинку.

Як зазначено в тексті договору, останній підлягав реєстрації в Єлизаветівській сільській раді, згідно до статті 277 Цивільного кодексу України, який був чинний на час посвідчення договору.

За життя ОСОБА_3 не посвідчив вищезазначений договір в сільській раді, але користувався нею та сплачував за неї земельний податок, а також користувався житловим будинком, який розміщений на ній.

29.01.2013 Державним нотаріусом Третьої Дніпродзержинської нотаріальної контори Бурдік С.С. надано роз`яснення щодо оформлення спадщини, в якому нотаріусом роз`яснено, що видача свідоцтва проводиться на підставі державного акту про право власності на земельну ділянку, який на день смерті ОСОБА_3 був відсутній.

Ухвалою суду від 16.10.2020 відкрито провадження в даній справі та визначено справу розглядати в порядку загального позовного провадження.

08.04.2021 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

В судове засідання позивачі та їх представник не з`явилися та надали заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримують в повному обсязі.

Представник відповідача Петриківської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області надав до суду заяву про вирішення справи без їх участі.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги ОСОБА_1 і ОСОБА_2 , підлягають задоволенню із наступних підстав.

Судом були встановлені наступні обставини і визначені відповідно до них такі правовідносини.

Так згідно матеріалів спадкової справи № 82/2011, заведеної після померлого ОСОБА_3 , судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 .

ОСОБА_1 звернулись до Третьої дніпродзержинської державної нотаріальної з заявою про прийняття спадщини після померлого батька ОСОБА_3 .. При цьому, матеріали спадкової справи містять заяви ОСОБА_2 (дружини померлого) та ОСОБА_7 про відмову від прийняття спадщини за законом, на майно померлого ОСОБА_3 , на користь ОСОБА_1 .

Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 , про що свідчить копія договору купівлі-продажу від 20.05.1996 року між ОСОБА_3 і ОСОБА_5 , посвідчений державним нотаріусом Петриківської державної нотаріальної контори, ресєтр № 1017 від 20.05.1996.

18.07.2012 ОСОБА_1 отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на Ѕ частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після померлого ОСОБА_3 .

При цьому, матеріали спадкової справи містять заяву ОСОБА_2 про видачу їй свідоцтва про право власності в спільному майні подружжя на Ѕ частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 , як майно, що є спільною сумісною власністю, відповідно до ст. 60 Сімейного кодексу України у зв`язку з тим, що правовстановлюючі документи виготовлені на ім`я померлого ОСОБА_3 .

ОСОБА_2 18.07.2012 в нотаріальній конторі отримала свідоцтво про право власності на Ѕ частину нерухомого майна: житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 , який є спільним майном подружжя її та померлого ОСОБА_3 , з яким вона на день його смерті перебувала в зареєстрованому шлюбі.

Крім того, 20.05.1996 ОСОБА_3 уклав в нотаріальному порядку договір купівлі-продажу земельної ділянки з ОСОБА_5 , що підтверджується копією договору купівлі-продажу земельної ділянки, посвідченого Державним нотаріусом Петриківської нотаріально контори, реєстр № 1019 згідно до пункту 1.1 якого вбачається, що ОСОБА_3 придбав у ОСОБА_5 земельну ділянку площею 0,29 га, яка знаходиться на території Єлизаветівської сільської ради народних депутатів АДРЕСА_1 , яка надана для ведення підсобного господарства та обслуговування житлового будинку.

За життя ОСОБА_3 не посвідчив вищезазначений договір в сільській раді, та державний акт на дану земельну ділянку не виготовив.

29.01.2013 Державним нотаріусом Третьої Дніпродзержинської нотаріальної контори Бурдік С.С. надано роз`яснення щодо оформлення спадщини, в якому нотаріусом роз`яснено, що видача свідоцтва проводиться на підставі державного акту про право власності на земельну ділянку, який на день смерті ОСОБА_3 був відсутній.

Відповідно до ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів зокрема може бути визнання права.

Відповідно до ст.ст. 1216, 1217, 1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті. І той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно зі ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Відповідно до ч. 2 ст. 373 ЦК України право власності на землю (земельну ділянку) набувається і здійснюється відповідно до закону.

Приймаючи до уваги вищезазначене, а також враховуючи ті обставини, що позивач ОСОБА_1 є єдиним спадкоємцем за законом на майно ОСОБА_3 ; земельна ділянка, площею 0,29 га, яка надана для ведення підсобного господарства та обслуговування житлового будинкуі розташована за адресою: АДРЕСА_1 ,належала померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки, посвідченого Державним нотаріусом Петриківської нотаріально контори, реєстр № 1019, однак не посвідченому в Єлизаветівській сілкій раді, укладеному під час шлюбу з ОСОБА_2 , тому позовні вимоги ОСОБА_1 є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Вирішуючи позовні вимоги ОСОБА_2 суд виходить з наступного.

Статтею 60 СК України визначено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один із них не мав з поважної причини самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом сумісної власності подружжя.

Належність майна до спільної сумісної власності подружжя визначається не тільки фактом придбання його під час шлюбу, але й спільною участю подружжя коштами або працею в набутті майна.

Застосовуючи цю норму права (статтю 60 СК України) та визнаючи право спільної власності подружжя на майно, суд повинен установити не тільки факт набуття майна під час шлюбу, але й той факт, що джерелом його набуття були спільні сумісні кошти або спільна праця подружжя.

Тобто критеріями, які дозволяють надати майну статус спільної сумісної власності є: 1) час набуття такого майна; 2) кошти, за які таке майно було набуте (джерело набуття); 3) мета придбання майна, яка дозволяє надати йому правовий статус спільної власності подружжя.

Як встановлено судом 20.05.1996 за нотаріально посвідчений договором купівлі-продажу (під час шлюбу з ОСОБА_2 ) ОСОБА_3 придбав у ОСОБА_5 житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 .

ОСОБА_1 успадкувала Ѕ частину вказаного житлового будинку з господарськими будівлями. В свою чергу ОСОБА_2 отримала свідоцтво про право власності на Ѕ частину в казного житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 , який є спільним майном подружжя її та померлого ОСОБА_3 , з яким вона на день його смерті перебувала в зареєстрованому шлюбі.

Як встановлено судом, 20.05.1996 ОСОБА_3 уклав в нотаріальному порядку договір купівлі-продажу земельної ділянки, площею 0,29 га, яка знаходиться на території Єлизаветівської сільської ради народних депутатів АДРЕСА_1 , яка надана для ведення підсобного господарства та обслуговування житлового будинку, посвідчений державним нотаріусом Петриківської нотаріально контори, реєстр № 1019.

Отже, дана земельна ділянка була придбана ОСОБА_3 і ОСОБА_2 під час перебування у шлюбі, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, тому позивач ОСОБА_2 має право на визнання права власності на Ѕ частину вказаного майна. Так як земельна ділянка була оформлена на померлого чоловіка, за його життя не було проведено розподіл спільного майна, тому за ОСОБА_2 слід визнано право власності на Ѕ частину такого майна.

Потреба у визначенні часток майна в судовому порядку виникає як за життя співвласників спільної сумісної власності, так і у разі смерті одного з них.

Так, згідно п. 5 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» № 20 від 22 грудня 1995 року частка учасника спільної сумісної власності визначається при поділі майна, виділі частки з спільного майна, зверненні стягнення на майно учасника спільної власності за його боргами, відкритті після нього спадщини.

В інформаційному листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 року зазначено, що «… зі змісту ст. 357 ЦК України вбачається, що під терміном «визначення часток» законодавець розуміє визначення (встановлення) розміру часток» законодавець розуміє визначення (встановлення) розміру частки співвласника у спільному сумісному майні.

В зв`язку зі смертю власника спільного майна потреба у визначенні часток майна та визнання права власності може виникнути з огляду на наступне.

Згідно ч. 1 ст. 1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах.

Тому, якщо з`ясується, що в нотаріальному порядку одержати свідоцтво про право на спадщину на частку майна неможливо через смерть власника та не проведення такого розподілу за життя колишнього подружжя, то захистити своє право власності на частку майна можливо буде саме шляхом пред`явлення зазначеного позову.

Разом з тим, для захисту свого права власності самого по собі визначення часток недостатньо, тому потрібно заявляти вимогу і про визнання права власності частки у спільному сумісному майні подружжя.

Позивачі просять залишити за ними понесені судові витрати.

На основі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 89, 264, 280-283 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 і ОСОБА_2 до Петриківської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області про визнання права власності на частину земельної ділянки в порядку спадкування за законом та в порядку поділу мана подружжя, задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) право власності на Ѕ (одну другу) частину, земельної ділянки площею 0,29 га, яка знаходиться на території АДРЕСА_1 , для ведення підсобного господарства та обслуговування житлового будинку, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визнати за ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ) право власності на Ѕ (одну другу) частину, земельної ділянки площею 0,29 га, яка знаходиться на території Єлизаветівської сільської ради Петриківського району Дніпропетровської області по АДРЕСА_1 , для ведення підсобного господарства та обслуговування житлового будинку, як частка у праві спільної сумісної власності на майно подружжя (з померлим ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 ).

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: В. О. Говоруха