Провадження № 2/679/40/2021
Справа № 679/822/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 квітня 2021 року м.Нетішин

Нетішинський міський суд Хмельницької області в складі:

головуючого судді Базарника Б.І.,

секретаря судового засідання Дмітрієвої О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Нетішин за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу № 679/822/20 за позовом ОСОБА_1 в інтересах якого діє ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Алекскредит», Приватного виконавця виконавчого округу м.Київ Дорошкевич Віри Леонідівни, третя особа яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Приватний нотаріус Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчик Володимир Вікторович про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, -

ВСТАНОВИВ:

У червні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до Нетішинського міського суду Хмельницької області з вищезазначеним позовом.

В обґрунтування такого зазначив, що 04.04.2020 року приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчиком Володимиром Вікторовичем вчинено виконавчий напис нотаріуса №6680 про стягнення з мене неіснуючого боргу в розмірі 14 538,00 гривень на користь ТОВ «АЛЕКСКРЕДИТ».

В подальшому, 15.04.2020 року приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Дорошкевич Вірою Леонідівною відкрито щодо мене виконавче провадження ВП№ 61836174 з примусового виконання зазначеного вище виконавчого напису.

Згодом, на його зарплатний рахунок у Ощадбанку накладено арешт та надіслано за місцем моєї роботи у 3 ДПРЗ ГУ ДСНС у Хмельницькій області постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 13.05.2020 ВП №61836174.

Про це він дізнався лише у травні 2020 року, коли не зміг скористатися грошовими коштами, що були перераховані на його банківський рахунок в якості заробітної плати.

У відповідь на його звернення, приватним виконавцем Дорошкевич В.Л. листом від 29.05.2020 року №61836174 надіслано копії: виконавчого напису нотаріуса Колейчика В.В. №6680 від 04.04.2020 року, заяви Відповідача про відкриття виконавчого провадження, постанови від 15.04.2020 року про відкриття виконавчого провадження ВП №61836174, а також копію договору про надання кредиту №1366789 від 20.07.2018 року.

Вважає, що Виконавчий напис нотаріуса від 04.04.2020 №6680 видано безпідставно, за відсутності між ним та Відповідачем кредитних правовідносин і заборгованості по кредиту, незаконно та без дотримання належної правової процедури, а відтак цей виконавчий напис є таким, що не підлягає виконанню.

Приватним нотаріусом вчинено виконавчий напис за відсутності передбачених законом підстав та із грубим порушенням порядку стягнення за виконавчими написами.

Зазначає, що 04 квітня 2020 року, тобто на момент видачі оспорюваного виконавчого напису №6680, Постанова КМУ №1172 про "Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів" дозволяла здійснювати виконавчі написи нотаріусам України лише щодо заборгованості нотаріально посвідчених договорів.

Втім, приватний нотаріус Колейчик В.В. вчинив виконавчий напис про стягнення з мене заборгованості не лише за відсутності нотаріально посвідченого договору, а й на підставі документу, що не свідчить про вчинення правочину.

У тексті оспорюваного виконавчого напису №6680 від 04.04.2020 року зазначено, що цей виконавчий напис вчинено за кредитним договором №1366789 від 20.07.2018 року.

Однак, він не підписував і не укладав із Відповідачем жодних договорів про надання кредиту, а наданий договір №1366789 від 20.07.2018 року не містить його підпису.

Навіть у випадку і вчинення такого договору, приватний нотаріус не мав би законних підстав для вчинення виконавчого напису про стягнення на його підставі заборгованості, оскільки, Постанову КМУ від 26 листопада 2014 року в частині "Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин" скасовано.

Звертає увагу Суду, що на офіційному сайті Верховної ради України опубліковано Постанову №1172 від 29 червня 1999 в редакції, що містить п.2 із назвою розділу "Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин".

Разом з тим, перелік змін до постанови містить посилання на рішення у справі №826/20084/14, якими зазначені положення визнані нечинними.

На підставі наведеного, посилаючись на приписи ст. ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат», позивач просить суд визнати виконаний напис вчинений таким, що не підлягає виконанню.

Будь-яких інших заяв та клопотань від учасників справи не надходило.

Ухвалою Нетішинського міського суду Хмельницької області від 22.06.2020 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою Нетішинського міського суду Хмельницької області від 03.03.2021 року закрито провадження у справі та призначено до судового розгляду по суті.

Ухвалою Нетішинського міського суду Хмельницької області від 02.02.2021 року заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задоволено.

Будь-яких інших процесуальних дій суд не вчиняв.

В судове засідання учасники справи будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи не з`явились.

З`ясувавши фактичні обставини у справі, дослідивши та оцінивши докази по справі, проаналізувавши норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, суд вважає, що позов належить задовольнити зважаючи на таке.

Судом встановлено, що відповідно до договору про надання кредиту №1366789 від 20.07.2018 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Алекскредит» та ОСОБА_1 , укладено вказаний договір.

04.04.2020 року приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчиком Володимиром Вікторовичем вчинено виконавчий напис № 6680, згідно з яким запропоновано звернути стягнення з ОСОБА_1 , який є боржником за кредитним договором №1366789 від 20.07.2018 року, який укладено між Товариством з обмеженою відповідальністю «Алекскредит» та ОСОБА_1 .

Постановою приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Дорошкевич В.Л. від 15.04.2020 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Алекскредит» заборгованості в розмірі 14538 грн.

Оскільки позивач вважає, що вимоги відповідача є неправомірними та останній протиправно намагається в позасудовому порядку реалізувати своє право на примусове виконання його грошового зобов`язання, як боржником, що виникло на підставі Кредитного договору, а також те, що означений виконавчий напис вчинено приватним нотаріусом протиправно, без належних на те правових підстав, то останній звернувся до суду за захистом свого порушеного права.

Таким чином між сторонами виник спір у сфері кредитних правовідносин. При вирішенні даного спору суд керується нормами Цивільного кодексу України, Законом України «Про нотаріат», Законом України «Про виконавче провадження», Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року.

Надаючи правову оцінку вказаним обставинам, суд враховує наступне.

Відповідно ст. 18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом.

Статтею 87 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Процедура вчинення нотаріусами виконавчих написів визначена у главі 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року (далі Порядок).

Означеним Порядком встановлено, що для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача. Вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця.

Згідно пункту 3 Порядку, нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.

Окрім того суд звертає увагу на те, що відповідно до п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову в їх вчиненні» №2 від 31 січня 1992 року, при вирішенні справ, пов`язаних з оскарженням відмови у видачі виконавчого напису або його видачею відповідно до Закону України «Про нотаріат», виконавчий напис може бути вчинено нотаріусом за умови, що наявність безспірної заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем підтверджується відповідними документами.

Пунктом 8 зазначеної вище постанови передбачено, що суд при вирішенні питання про обґрунтованість повинен виходити з того, що нотаріальні дії повинні вчинятись у суворій відповідності з встановленими для даного органу чи особи компетенцією і порядком їх вчинення.

Як зазначив Верховний Суд України в своїй постанові від 05 липня 2017 року по справі №754/9711/14-ц безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

При цьому законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Такий правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 05 липня 2017 року №6-887цс17.

Згідно ст. 89 Закону України «Про нотаріат», у виконавчому написі повинні зазначатися: дата (рік, місяць, число) його вчинення, посада, прізвище, ім`я, по батькові нотаріуса, який вчинив виконавчий напис; найменування та адреса стягувача; найменування, адреса, дата і місце народження боржника, місце роботи (для громадян), номери рахунків в установах банків (для юридичних осіб); строк, за який провадиться стягнення; суми, що підлягають стягненню, або предмети, які підлягають витребуванню, в тому числі пеня, проценти, якщо такі належать до стягнення; розмір плати, сума державного мита, сплачуваного стягувачем, або мита, яке підлягає стягненню з боржника; номер, за яким виконавчий напис зареєстровано; дата набрання юридичної. Виконавчий напис скріплюється підписом і печаткою нотаріуса.

Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172.

Як вбачається із матеріалів справи, нотаріус видала спірний виконавчий напис керуючись пунктом 2 Переліку щодо стягнення заборгованості на підставі кредитних договорів, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями.

Однак постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року, яка ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року залишена без змін, у справі №826/20084/14 постанову Кабінету Міністрів України №662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», зокрема, в частині доповнення Переліку новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» було визнано нечинною.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що на момент вчинення виконавчого напису нотаріус Колейчик В.В. керувався нормами Переліку, які за рішенням суду були визнані нечинними.

Таким чином, зважаючи на вищенаведене, суд приходить до висновку, що при вчиненні оспорюваного виконавчого напису нотаріусом не було дотримано встановлену законом процедуру, а саме нотаріус не переконався у безспірності заборгованості та застосував норми законодавства, які на момент вчинення виконавчого напису на підставі рішення суду були визнані нечинними. Окрім того, нотаріус вчинив виконавчий напис тоді, коли з дня виникнення права вимоги у стягувача до боржника минуло більше трьох років. В зв`язку з чим суд погоджується з аргументами позивачки з даного приводу.

За встановлених обставин суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог позивача про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Судовий збір в розмірі 840,80 грн. підлягають розподілу в порядку ст. 141 ЦПК України.

Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно ч. 1-6 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Представником позивача ОСОБА_2 на підтвердження надання правничої допомоги на суму 5500 грн. надано:

Акт №1 про надання правової допомоги за довогором від 12.06.2020 року №254, договір про надання правової допомоги №254 від 12.06.2020 року, додаток до договору №1, квитанцію від 27.07.2020 року.

Згідно ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

За таких обставин, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача витрат пов`язаних з розглядом справи.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 76-81, 141, 246, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 в інтересах якого діє ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Алекскредит», Приватного виконавця виконавчого округу м.Київ Дорошкевич Віри Леонідівни, третя особа яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Приватний нотаріус Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчик Володимир Вікторович про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню - задовольнити повністю.

Визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис №6680, вчинений 04.04.2020 року приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчиком Володимиром Вікторовичем про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Алекскредит» заборгованості в розмірі 14538,00 грн.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Алекскредит» на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмрі 840 (вісімсот сорок ) гривень 80 копійок.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Алекскредит» на користь ОСОБА_1 судові витрати у виді витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 5500 (п`ять тисяч п`ятсот ) гривень 00 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Хмельницького апеляційного суду або через Нетішинський міський суд Хмельницької області (відповідно до п.п. 15.5 п. 5 ч. 1 Перехідних положень ЦПК України в редакції Закону №2147-VІІІ від 03 жовтня 2017 року) протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне судове рішення складено 08.04.2021 року.

Сторони у справі № 679/822/20:

Позивач: ОСОБА_1 (адреса місця проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ).

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Алекскредит» (адреса місцезнаходження: вул.Якова Самарського, 12А, м.Дніпро, 49044, ).

Відповідач: Приватний виконавць виконавчого округу м.Київ Дорошкевич Віра Леонідівна (адреса місцезнаходження: вул.Раїси Окіпної, 4-А, офіс 71-А, посвідчення №0365 від 10.06.2019 року).

Третя особа яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Приватний нотаріус Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчик Володимир Вікторович (адреса місцезнаходження: вул.Грушевського, 15, офіс 6, с.Бровари, Київська область, 07401, свідоцтво нотаріуса №5550)

Суддя Б.І. Базарник