Ухвала

09 серпня 2021 року

м. Київ

справа № 638/13320/16-ц

провадження № 61-13191cк21

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Крата В. І. (суддя-доповідач), Антоненко Н. О., Русинчука М. М., розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Харківського апеляційного суду від 20 липня 2021 року у складі колегії судді: Маміної О. В., Кругової С. С., Пилипчук Н. П., у справі за позовом ОСОБА_1 до Прокуратури Харківській області, Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями органу державної влади,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2016 року ОСОБА_1 звернувся із з позовом до Прокуратури Харківській області, Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями органу державної влади у розмірі 522 000 грн.

Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 06 березня 2017 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Харківської області від 12 квітня 2017 року, позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково. Стягнуто з прокуратури Харківської області на користь ОСОБА_1 компенсацію моральної шкоди у розмірі 10 000 грн. У задоволенні інших позовних вимог відмовлено. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 листопада 2017 року касаційну скаргу заступника прокурора Харківської області Мельника О. В. задоволено частково. Рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 06 березня 2017 року та ухвалу апеляційного суду Харківської області від 12 квітня 2017 року скасовано, справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції.

Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 11 грудня 2020 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково. Стягнути з Державної казначейської служби України на користь ОСОБА_1 компенсацію моральної шкоди у розмірі 10 000 грн. В задоволенні інших позовних вимог відмовлено. Зазначено, що вважати рішення суду виконаним в повному обсязі, оскільки ГУ Державної казначейської служби України в Харківській області ОСОБА_1 виплачено 10 000 грн як компенсація моральної шкоди. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Постановою Харківського апеляційного суду від 20 липня 2021 року апеляційну скаргу Харківської обласної прокуратури задоволено. Рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 11 грудня 2020 року скасовано та ухвалено нове, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено. Компенсовано Харківській обласній прокуратурі сплачений судовий збір за перегляд справи у суді апеляційної інстанції у порядку, встановленому КМ України.

04 серпня 2021 року засобами поштового зв`язку ОСОБА_1 подав до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Харківського апеляційного суду від 20 липня 2021 року. ОСОБА_1 посилається на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права та просить скасувати постанову суду апеляційної інстанції і залишити в силі рішення суду першої інстанції.

У відкритті касаційного провадження слід відмовити з таких мотивів.

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Ціна позову у справі № 638/13320/16-ц становить 522 000 грн та не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Посилання на випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України за наявності яких судове рішення у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб підлягає касаційному оскарженню, касаційна скарга та додані до неї матеріали не містять.

Однією з основних засад судочинства є забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, встановлених законом (пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України, пункт 9 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Європейський суд з прав людини зауважує, що спосіб, у який стаття 6 Конвенції застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них. Вимоги до прийнятності апеляції з питань права мають бути більш жорсткими ніж для звичайної апеляційної скарги. З урахуванням особливого характеру ролі Верховного Суду, як касаційного суду, процедура, яка застосовується у Верховному Суді може бути більш формальною (LEVAGES PRESTATIONS SERVICES v. FRANCE, № 21920/93, § 45, ЄСПЛ, від 23 жовтня 1996 року; BRUALLA GOMEZ DE LA TORRE v. SPAIN, № 26737/95, § 37, 38, ЄСПЛ, від 19 грудня 1997 року).

Вказівка в резолютивній частині постанови Харківського апеляційного суду від 20 липня 2021 року про можливість її оскарження у касаційному порядкуне є підставою для відкриття касаційного провадження судом касаційної інстанції, оскільки оскаржене рішення ухвалено у справі з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Європейський суд з прав людини вказує, що було б важко погодитись з тим, що Верховний Суд у ситуації, коли відповідне національне законодавство дозволило йому відфільтрувати справи, що надходять до нього, має бути пов`язаним з помилками нижчих судів при визначенні питання щодо надання комусь доступу до нього. В іншому випадку це може серйозно заважати роботі Верховного Суду і зробить неможливим виконання Верховною Судом своєї специфічної ролі. У прецедентній практиці Суду вже було підтверджено, що повноваження вищого суду щодо визначення своєї юрисдикції не можуть бути обмежені таким чином (ZUBAC v. CROATIA, № 40160/12, § 122, ЄСПЛ, від 05 квітня 2018 року).

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню. Таким чином, оскаржені рішення ухвалено у справі з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Тому у відкритті касаційного провадження слід відмовити, оскільки касаційна скарга ОСОБА_1 подана на судові рішення, що не підлягають касаційному оскарженню.

Керуючись статтями 260, 389, 394 ЦПК України Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Відмовити ОСОБА_1 у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Харківського апеляційного суду від 20 липня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Прокуратури Харківській області, Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями органу державної влади.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: В. І. Крат

Н. О. Антоненко

М. М. Русинчук