Справа № 527/1496/20
провадження 2/527/21/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 квітня 2021 року м. Глобине

Глобинський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого - судді Павлійчук А.В.,

за участю секретаря судового засідання Бутко В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Глобине цивільну справу № 527/1496/20 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участю третьої особи: служби у справах дітей Глобинської районної державної адміністрації, служби у справах дітей Автозаводської районної адміністрації виконавчого комітету Кременчуцької міської ради, виконавчий комітет Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області як органу опіки та піклування про визначення місця проживання дитини, -

ВСТАНОВИВ:

04.09.2020 року позивач ОСОБА_1 звернулася до Глобинського районного суду Полтавської області з позовом до відповідача ОСОБА_2 про визначення місця проживання дитини, в якому прохає визначити місце проживання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 з матір`ю ОСОБА_1 .

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що з 18.10.2014 року по 12.09.2017 рік сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Глобинського районного суду Полтавської області був розірваний, ІНФОРМАЦІЯ_1 від шлюбу народилась дитина ОСОБА_3 , крім того з відповідача на користь позивачки стягуються аліменти на утримання дитини. Після розірвання шлюбу та до цього часу дитина проживає разом із матір`ю, спочатку в с. Пронозівка Глобинського району, а в даний час в місті Кременчуці. Дитині створено всі належні умови для проживання, всі питання щодо виховання вирішуються позивачкою самостійно, вона працевлаштована, алкогольними напоями не зловживає, наркотичні засоби не вживає, з відповідачем не можуть добровільно дійти згоди щодо місця проживання дитини, тому вимушена звернутися до суду.

Позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилися, були належним чином повідомлені про час та місце судового засідання, до Глобинського районного суду Полтавської області направили заяву про розгляд справи без її присутності.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про час та місце проведення судового засідання відповідно до вимог чинного ЦПК України, до Глобинського районного суду Полтавської області направив заяву про розгляд справи без його присутності, позов визнав в повному обсязі.

Представники третіх осіб направили заяви про розгляд справи без їх участі, у прийнятті рішення поклалися на розсуд суду.

Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність сторін на підставі наявних у справі даних і доказів.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані сторонами докази та давши їм належну оцінку, суд встановив наступне.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Ст. 81 ЦПК України регламентовано, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Статтею 18 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1959 року визначено, що батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Нормою ч. 1 ст. 7 Конвенції встановлено, що дитина з моменту народження має право на ім`я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування.

Як встановлено в судовому засіданні, позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_5 перебували у зареєстрованому шлюбі, який відповідно до рішення Глобинського районного суду Полтавської області було розірвано 26.06.2017 року.

Від цього шлюбу мають спільну малолітню дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Згідно копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 батьками дитини записані: батько ОСОБА_2 , мати ОСОБА_1 (а.с.8).

Після припинення шлюбних відносин донька залишається проживати з матір`ю ОСОБА_1 .

Між сторонами існує спір щодо визначення місця проживання малолітньої ОСОБА_3 .

Відповідно до Висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області про доцільність визначення місця проживання малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , разом із матір`ю ОСОБА_1 комісія дійшла висновку, що доцільно визначити місце проживання малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 разом з матір`ю ОСОБА_1 . Висновок затверджено рішенням виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області 19.03.2021 року за № 371.

Відповідно до ст.150-157 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини,її фізичний,духовний та моральний розвиток. Батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини. Мати,батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Питання виховання дитини вирішуються батьками спільно. Той із батьків,хто проживає окремо від дитини зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків,з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною, брати участь у її вихованні.

Відповідно до ст. 160 Сімейного кодексу України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років визначається за спільною згодою батьків.

Згідно ст. 161 Сімейного кодексу України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Суд не може передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами,своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини.

Відповідно до дослідженої в судовому засіданні копії довідки від 05.08.2020 року за № 176 ОСОБА_1 дійсно працює на посаді вчителя математики Кременчуцького ліцею № 10 «Лінгвіст» Крменчуцької міської ради Полтавської області (а.с.9)

Відповідно до принципу шостого «Декларації прав дитини», яка прийнята Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959 року, дитина для повного і гармонійного розвитку її особи потребує любові і розуміння. Вона має, коли це можливо, рости під опікою і під відповідальністю своїх батьків і в усякому разі в атмосфері любові,моральної і матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір`ю.

Вирішуючи спори між батьками про те, з ким із них залишається дитина, суд, виходячи із рівності прав та обов`язків батька й матері щодо своїх дітей, повинен постановити рішення, яке б відповідало інтересам неповнолітніх. При цьому суд враховує, хто з батьків виявляє більшу увагу до дітей і турботу про них, їхній вік і прихильність до кожного з батьків, особисті якості батьків, можливість створення належних умов для виховання, маючи на увазі, що перевага в матеріально побутовому стані одного з батьків сама по собі не є вирішальною умовою для передачі йому дітей.

У сукупності оцінюючи вищевикладені обставини і взаємний зв`язок доказів, враховуючи висновки органу опіки та піклування, ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, вік дитини, її стать, виходячи з того, що вирішальне значення мають інтереси дитини, беручи до уваги, врахувавши малолітній стан хлопчика, який окрім виховання потребує постійного материнського догляду та піклування, відповідно до принципу 6 Декларації прав дитини, суд вважає за необхідне визначити місце проживання малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з матір`ю ОСОБА_1 .

Суд, дослідивши матеріали справи, повно і всебічно з`ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи викладене, з відповідача ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 підлягають стягненню понесені нею витрати по сплаті судового збору в сумі 840,60 грн.

На підставі викладеного, керуючись принципом 6 Декларації прав дитини від 20.11.1959 року, ст.ст. 12, 13, 81, 76-81, 141, 223, ЦПК України, ст.ст. 160, 161 Сімейного кодексу України, суд , -

ВИРІШИВ :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участю третьої особи: служби у справах дітей Глобинської районної державної адміністрації, служби у справах дітей Автозаводської районної адміністрації виконавчого комітету Кременчуцької міської ради, виконавчий комітет Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області як органу опіки та піклування про визначення місця проживання дитини задовольнити.

Визначити місце проживання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з матір`ю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені нею витрати по сплаті судового збору в сумі 840,80 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Полтавського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його (проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Повне найменування учасників справи:

Позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , паспорт серія НОМЕР_2 , рнокпп: НОМЕР_3 );

Відповідач ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , паспорт № НОМЕР_4 , рнокпп: НОМЕР_5 );

Треті особи - служба у справах дітей Глобинської районної державної адміністрації (Полтавська область, м. Глобине, вул. Центральна, 275, ), служба у справах дітей Автозаводської районної адміністрації виконавчого комітету Кременчуцької міської ради (39623, Полтавська область, м. Кременчук, пров. Л. Толстого, 38, ), виконавчий комітет Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області як орган опіки та піклування (39600, Полтавська область, м. Кременчук, площа Перемоги, 2, ).

Суддя А. В. Павлійчук