Справа № 308/5921/21
У Х В А Л А

09 серпня 2021 року м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Зарева Н.І., ознайомившись з матеріалами позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розподіл спільного майна подружжя, вселення до житлового будинку та усунення перешкод шляхом виселення з житлового будинку,

ВСТАНОВИВ:

Дванадцятого травня 2021 року до Ужгородського міськрайонного суду Закрапатської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розподіл спільного майна подружжя, вселення до житлового будинку та усунення перешкод шляхом виселення з житлового будинку

Ухвалою від 18.05.2021 року позовну заяву ОСОБА_1 було залишено без руху та надано строк для усунення недоліків позовної заяви.

Двадцять дев`ятого червня 2021 року на адресу суду надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви у новій редакції.

Вивчивши позовну заяву та додані до неї матеріали, суд прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 187 ЦПК України, суд відкриває провадження у справі за відсутності підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви чи відмови у відкритті провадження.

Однак, позовна заява, після усунення недоліків, підлягає залишенню без руху, оскільки подана без додержання вимог, викладених у ст. 175, 177 ЦПК України.

Зокрема, як вбачається, з ухвали Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області позивачу було вказано, що ним не повідомлено суд місцезнаходження транспортного засобу та режим його перебування на території України. Зазначеного недоліку позивач не усунув.

Окрім цього, позивач у позовній заяві посилаючись на норми Закону України «Про міжнародне приватне право», стверджував що приватноправові відносини, які склалися між позивачем та відповідачем містять іноземний елемент, зазначаючи тільки зміст даного поняття відповідно до норм даного Закону, однак позивачем не вказано в якій конкретній формі виявляються дані відносини, як такі, що містять іноземний елемент (згідно з п. 2 ч. 1 ст. 1 даного Закону), і які докази про це свідчать.

Згідно з п. 4, 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, позовна заява повинна містити зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні, виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

При цьому у зміненій позовній заяві позивач зазначив вимогу щодо визнання за ним об`єкту незавершеного будівництва, розташованого на земельній ділянці площею 0,09 га кадастровий номер земельної ділянки :03:017:0100 в АДРЕСА_1 , однак будь-яких доказів на підтвердження та обґрунтування даної вимоги всупереч п. 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України не вказав та не надав.

Як зазначив 28 жовтня 2019 року Верховний Суд у свої й постанові по справі 308/2695/16-ц (провадження № 61-23200св18) в складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду, об`єкт незавершеного будівництва є сукупністю будівельних матеріалів, тобто речей як предметів матеріального світу, щодо яких можуть виникати цивільні права та обов`язки, тому такий об`єкт є майном, яке за передбачених законом умов може належати на праві спільної сумісної власності подружжю і з дотриманням будівельних норм і правил підлягати поділу між ними.

За позовом членів сім`ї забудовника, які спільно будували будинок, суд має право здійснити поділ об`єкта незавершеного будівництва, якщо, враховуючи ступінь його готовності, можна визначити окремі частини, що підлягають виділу, і технічно можливо довести до кінця будівництво зазначеними особами.

Разом з цим, позивач всупереч п. 5 ч. 1 ст. 175 ЦПК України, не надав доказів належності будівельних матеріалів, які були придбані чи використані під час створення об`єкту незавершеного будівництва.

Окрім цього, з матеріалів уточненої позовної заяви не вбачається ступінь готовності даного об`єкту, відсутні докази відношення позивача до його будівництва.

Матеріали позовної заяви не містять доказів можливості визначення окремих частин, що підлягають виділу, а також технічну можливість доведення до кінця будівництва позивачем.

Частиною 2 ст. 127 ЦПК України передбачено, що встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Враховуючи наведене, вважаю за необхідне надати позивачу додатковий строк для усунення недоліків позовної заяви.

Керуючись ст. 13, п. 6 ч. 3 ст. 177, ст.ст. 185, 260, 261, 353 ЦПК України, суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Продовжити ОСОБА_1 строк на усунення недоліків позовної заяви, вказаних в ухвалі Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 18.05.2021 року з урахуванням даної ухвали, протягом десяти днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Роз`яснити при цьому, що в разі не усунення у визначений строк недоліків, позовна заява буде вважатися неподаною і повернута позивачеві.

Копію ухвали надіслати позивачеві.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя Н.І. Зарева