Справа №403/342/19 провадження № 6/403/5/21
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 серпня 2021 року смт.Устинівка

Устинівський районний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого судді Атаманової С.Ю.,

при секретарі судового засідання Остапенко Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт.Устинівка цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про поворот виконання рішення суду, -

В С Т А Н О В И В :

Заявник ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про поворот виконання рішення Устинівського районного суду Кіровоградської області від 28.08.2019 року, ухваленого в цивільній справі №403/342/19 за позовом Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» (далі - АТ КБ «ПриватБанк») до ОСОБА_1 про стягнення боргу за кредитним договором, яким вказаний позов був задоволений, та на користь АТ КБ «ПриватБанк» з неї був стягнутий борг в сумі 125104,13 грн. та судові витрати в сумі 1921,00 грн.. На обгрунтування поданої до суду заяви зазначила про те, що 29.11.2019 року Устинівським районним судом Кіровоградської області був виданий виконавчий лист про стягнення з неї на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованості в сумі 127025,13 грн., за яким на виконання рішення суду від 28.08.2019 року з неї на користь АТ КБ «ПриватБанк» було фактично стягнуто на погашення заборгованості 4592,85 грн., а також стягнений виконавчий збір в загальному розмірі 744,28 грн.. Постановою Кропивницького апеляційного суду від 27.10.2020 року рішення Устинівського районного суду Кіровоградської області від 28.08.2019 року скасоване з ухваленням нового рішення про відмову в позові без вирішення при цьому питання про поворот виконання скасованого рішення. За вказаних обставин вважає наявними підстави для постановлення судом першої інстанції ухвали про стягнення з АТ КБ «ПриватБанк» на її користь грошових коштів в сумі 5337,13 грн. (з урахуванням виконавчого збору) в порядку повороту виконання рішення Устинівського районного суду Кіровоградської області від 28.08.2019 року.

В судове засідання 12.08.2021 року заявник ОСОБА_1 не з`явилась. Про місце, день і час розгляду поданої нею заяви про поворот виконання рішення суду повідомлялась належним чином у порядку, передбаченому ст.128 ЦПК України (а.с.208, 212 Том 1, а.с.5 Том 2). Згідно письмової заяви прохала провести судовий розгляд без її участі (а.с.3 Том 2).

Представник АТ КБ «ПриватБанк» в судове засідання 12.08.2021 року не зявився. Про дату, час та місце розгляду заяви ОСОБА_1 про поворот виконання рішення Устинівського районного суду Кіровоградської області від 28.08.2019 року повідомлявся належним чином в порядку, передбаченому ст.128 ЦПК України (а.с.209 Том 1, а.с.2, 6 Том 2). Про причини неявки суд не повідомив. Заяв та клопотань в порядку ст.43 ЦПК України до суду не подав.

З огляду на викладене, враховуючи положення ч.1 ст.223, ч.10 ст.444 ЦПК України, судовий розгляд заяви ОСОБА_1 про поворот виконання рішення суду проведено за відсутності стягувача та боржника.

У зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось (ч.2 ст.247 ЦПК України).

Вирішуючи питання про наявність підстав для повороту виконання рішення суду за заявою ОСОБА_1 , суд приходить до наступного висновку.

За змістом п.3 ч.1, ч.9 ст.444 ЦПК України якщо питання про поворот виконання рішення не було вирішено судом апеляційної інстанції під час прийняття постанови про відмову в позові повністю, заява відповідача про поворот виконання рішення розглядається судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Питання про поворот виконання рішення суд вирішує за наявності відповідної заяви сторони, яка може бути подана протягом одного року з дня ухвалення відповідного рішення суду апеляційної інстанції (ч.ч.5, 10 ст.444 ЦПК України).

З урахуванням викладеного судом встановлено, що рішенням Устинівського районного суду Кіровоградської області від 28.08.2019 року, ухваленим за результатами розгляду цивільної справи №403/342/19 (провадження №2/403/198/19) за позовом АТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором №б/н від 29.10.2008 року в розмірі 125104,13 грн., вказаний позов було задоволено та стягнуто з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача АТ КБ «ПриватБанк» борг за кредитним договором в сумі 125104,13 грн. та судові витрати в сумі 1921,00 грн. (а.с.42-44 Том 1).

29.11.2019 року на виконання рішення суду від 28.08.2019 року Устинівським районним судом Кіровоградської області був виданий виконавчий лист (а.с.251 Том 1).

24.03.2020 року за заявою представника АТ КБ «ПриватБанк» державним виконавцем Устинівського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) (далі - Устинівський РВ ДВС ПСМУ МЮ (м.Дніпро) Басаєм О.В. відкрито виконавче провадження (реєстраційний №61641050) з примусового виконання виконавчого листа №2/403/198/19, виданого 29.11.2019 року, про стягнення з боржника ОСОБА_1 на користь стягувача АТ КБ «ПриватБанк» боргу в сумі 127025,13 грн.. Пунктом 3 резолютивної частини вказаної постанови визначено стягнути з боржника виконавчий збір у розмірі 12702,51 грн. (а.с.220 Том 1).

27.03.2020 року державним виконавцем винесена постанова про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника ОСОБА_1 з огляду на отримання нею доходу за місцем роботи в ТОВ «Алькарім-Буд» (м.Одеса) (а.с.225 Том 1).

Постановою Кропивницького апеляційного суду від 27.10.2020 року за результатами розгляду апеляційної скарги відповідача ОСОБА_1 рішення Устинівського районного суду Кіровоградської області від 28.08.2019 року скасоване з ухваленням нового рішення про відмову у позові. Питання про поворот виконання скасованого рішення суду першої інстанції вирішено не було (а.с.122-127 Том 1).

13.11.2020 року державним виконавцем на підставі п.5 ч.1 ст.39, ст.40 Закону України «Про виконавче провадження» винесена постанова про закінчення виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа №2/403/198/19, виданого 29.11.2019 року Устинівським районним судом Кіровоградської області, про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» боргу в сумі 127025,13 грн.. Припинені чинність арешту майна боржника та скасовані інші заходи примусового виконання рішення (а.с.245-246 Том 1).

Жодних відомостей про повернення боржнику ОСОБА_1 у зв`язку із закінченням виконавчого провадження №61641050 стягнутого з неї виконавчого збору та в якому саме розмірі винесена державним виконавцем постанова від 13.11.2020 року не містить.

Судом встановлено, що за період з 08.05.2020 року по 12.11.2020 року з боржника ОСОБА_1 на користь стягувача АТ КБ «ПриватБанк» в порядку примусового виконання виконавчого листа №2/403/198/19, виданого 29.11.2019 року Устинівським районним судом Кіровоградської області, було стягнуто на погашення боргу 4653,57 грн., що підтверджується копіями платіжних доручень: №903 від 08.05.2020 року на суму 292,85 грн., №1140 від 05.06.2020 року на суму 760,72 грн., №1428 від 03.07.2020 року на суму 700,00 грн., №1716 від 06.08.2020 року на суму 700,00 грн., №2064 від 08.09.2020 року на суму 700,00 грн., №2319 від 06.10.2020 року на суму 750,00 грн. та №2666 від 12.11.2020 року на суму 750,00 грн. (а.с.169-175 Том 1).

При цьому, визначаючи суму грошових коштів, яка була стягнута з боржника ОСОБА_1 під час виконання рішення суду в рахунок погашення нею заборгованості за кредитним договором саме в розмірі 4653,57 грн., а не в розмірі 4592,85 грн., як було зазначено ОСОБА_1 у поданій до суду заяві, судом враховується, що копією платіжного доручення №1140 від 05.06.2020 року, на яку заявник посилається, розмежовуючи суму стягнутих з неї коштів 760,72 грн. на погашення заборгованості - 700,00 грн. та на виконавчий збір - 60,72 грн., зменшуючи внаслідок цього загальну суму, що була стягнена з неї на користь банку в рахунок погашення заборгованості до 4592,85 грн. (4653,57 грн. - 60,72 грн.), підтверджується стягнення з боржника ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» грошових коштів в сумі 760,72 грн. виключно на погашення боргу згідно виконавчого листа №2/403/198/19, виданого Устинівським районним судом Кіровоградської області 29.11.2019 року, та здійснення їх переказу на належний стягувачу рахунок.

Доказів стягнення згідно вказаного платіжного доручення виконавчого збору в сумі 60,72 грн. боржником ОСОБА_1 суду надано не було.

За вказаних обставин, відсутні підстави для зменшення розміру стягнутої з боржника ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» суми заборгованості 4653,57 грн. шляхом вирахування з неї виконавчого збору в розмірі 60,72 грн. згідно платіжного доручення №1140 від 05.06.2020 року.

Судом також встановлено, що за період з 08.05.2020 року по 12.11.2020 року з боржника ОСОБА_1 до Державного бюджету України було перераховано виконавчий збір в загальному розмірі 324,36 грн., що підтверджується копіями платіжних доручень: №1429 від 03.07.2020 року на суму 60,72 грн., №1717 від 06.08.2020 року на суму 60,72 грн., №2065 від 08.09.2020 року на суму 60,72 грн., №2320 від 06.10.2020 року на суму 71,10 грн. та №2667 від 12.11.2020 року №71,10 грн. (а.с.169-175 Том 1).

Згідно листа в.о.начальника Устинівський РВ ДВС ПСМУ МЮ (м.Дніпро) від 23.07.2021 року за вих.№2828 стягнутий за виконавчим провадженням №61641050 з боржника ОСОБА_1 на користь держави виконавчий збір в розмірі 324,36 грн. боржнику не повертався (а.с.1 Том 2).

Згідно п.п.3.2 п.3 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 02 листопада 2011 №13-рп/2011 поворот виконання рішення - це цивільна процесуальна гарантія захисту майнових прав особи, яка полягає у поверненні сторін виконавчого провадження в попереднє становище через скасування правової підстави для виконання рішення та повернення стягувачем відповідачу (боржнику) всього одержаного за скасованим (зміненим) рішенням. Інститут повороту виконання рішення спрямований на поновлення прав особи, порушених виконанням скасованого (зміненого) рішення, та є способом захисту цих прав у разі отримання стягувачем за виконаним та у подальшому скасованим (зміненим) судовим рішенням неналежного, безпідставно стягненого майна (або виконаних дій), оскільки правова підстава для набуття майна (виконання дій) відпала.

Відповідно до правового висновку, викладеного в постанові Верховного Суду від 20 червня 2019 року у справі №336/9595/14, оскільки поворот виконання рішення є гарантією відновлення прав учасників процесу, то суди повинні задовольняти відповідні заяви та повертати відповідачеві стягнуті з нього кошти за скасованим судовим рішенням, за відсутності обмежень, встановлених ст.382 ЦПК України 2004 року (ст.445 ЦПК України у редакції з 15 грудня 2017 року), яка визначає особливості повороту виконання в окремих категоріях справ.

Поворот виконання рішення можливий за будь-якими справами, але за наявності таких умов: 1) щоб позивач отримав від відповідача в порядку виконання рішення майно чи гроші; 2) щоб виконане рішення було скасовано вищестоящим судом повністю чи змінено із задоволенням позовних вимог у меншому розмірі. В усіх інших випадках розгляд питань про повернення стягненого в порядку цивільного судочинства відбуватися не може (постанова Верховного Суду від 28 січня 2018 року у справі №203/2612/13-ц). З огляду на викладене, враховуючи, що стягнення з боржника ОСОБА_1 грошових коштів на користь стягувача АТ КБ «ПриватБанк» здійснювалось на підставі рішення Устинівського районного суду Кіровоградської області від 28.08.2019 року, яке постановою Кропивницького апеляційного суду від 27.10.2020 року було скасоване з ухваленням нового рішення про відмову в позові, а сама цивільна справа про стягнення з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача АТ КБ «ПриватБанк» заборгованості за кредитним договором не належить до окремих категорій справ, передбачених ст.445 ЦПК України, поворот виконання яких допускається лише за певних умов, суд приходить до висновку про наявність підстав допустити поворот виконання рішення Устинівського районного суду Кіровоградської області від 28.08.2019 року в частині стягнення з АТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 грошових коштів в сумі 4653,57 грн., які були перераховані державним виконавцем стягувачу АТ КБ «ПриватБанк» в рахунок погашення заборгованості боржника ОСОБА_1 під час здійснення ним виконавчого провадження №61641050 з примусового виконання виконавчого листа №2/403/198/19, виданого 29.11.2019 року Устинівським районним судом Кіровоградської області, а тому заява ОСОБА_1 про поворот виконання рішення суду в цій частині підлягає до задоволення.

Разом з тим, заява ОСОБА_1 про поворот виконання рішення суду в частині стягнення на її користь з АТ КБ «ПриватБанк» виконавчого збору в загальному розмірі 744,28 грн. задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Поворот виконання рішення суду, як спосіб захисту майнових прав боржника (відповідача), передбачає повернення йому стягувачем (позивачем) лише тих грошових коштів, які були ним безпосередньо одержані за скасованим в подальшому рішенням суду.

Дослідженими судом копіями платіжних доручень, про які зазначалось вище, встановлено стягнення з боржника ОСОБА_1 до Державного бюджету України за період з 08.05.2020 року по 12.11.2020 року виконавчого збору в загальному розмірі 324,36 грн..

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.27 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України. Виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає примусовому стягненню, поверненню або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом, заборгованості із сплати аліментів.

Виконавчий збір, стягнутий з боржника в порядку, встановленому ст.27 Закону України «Про виконавче провадження» відноситься до коштів виконавчого провадження (п.1 ч.1 ст.42 Закону України «Про виконавче провадження»).

Питання про стягнення з боржника виконавчого збору вирішується відповідною постановою державного виконавця (ч.4 ст.27 Закону України «Про виконавче провадження»), а не рішенням суду.

Таким чином, стягнутий в процесі виконання рішення суду виконавчий збір не є тими грошовими коштами, які були стягнуті з боржника за рішенням суду, скасованим за наслідками апеляційного перегляду, а є коштами виконавчого провадження, які не підлягають поверненню в порядку повороту виконання рішення суду.

Подібний за змістом правовий висновок викладений Верховним Судом у постанові від 31 березня 2021 року у справі №296/7644/17, який відповідно до положень ч.4 ст.263 ЦПК України враховується судом при виборі та застосуванні норми права до спірних правовідносин.

Крім того, згідно п.3 ч.1 ст.42 Закону України «Про виконавче провадження» до коштів виконавчого провадження належать стягнуті з боржника кошти на витрати виконавчого провадження.

За змістом ч.2 ст.42 Закону України «Про виконавче провадження» витрати органів державної виконавчої служби, пов`язані з організацією та проведенням виконавчих дій щодо забезпечення примусового виконання рішень, є витратами виконавчого провадження.

Відповідно до п.2 розділу VІ «Інструкції з організації примусового виконання рішень», затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 року №512/5 (з наступними змінами), витрати виконавчого провадження складаються з мінімальних та додаткових витрат виконавчого провадження. Виконавець виносить постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження. Мінімальні витрати виконавчого провадження складаються з плати за користування автоматизованою системою виконавчого провадження та витрат, пов`язаних з винесенням постанов про: відкриття виконавчого провадження; стягнення виконавчого збору; стягнення витрат виконавчого провадження; закінчення виконавчого провадження (повернення виконавчого документа стягувачу). До додаткових витрат виконавчого провадження належать витрати виконавчого провадження, які не визначені цим пунктом як мінімальні витрати виконавчого провадження. Якщо під час примусового виконання рішення органом державної виконавчої служби було здійснено додаткові витрати виконавчого провадження, виконавець на стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум виносить постанову про визначення розміру додаткових витрат виконавчого провадження, в якій зазначає розміри та види додаткових витрат виконавчого провадження, що здійснені у відповідному виконавчому провадженні.

Судом встановлено, що постановами державного виконавця від 27.03.2020 року визначено розмір мінімальних витрат виконавчого провадження в сумі 69,00 грн. та розмір додаткових витрат виконавчого провадження в сумі 290,20 грн. (а.с.226, 229 Том 1).

Згідно копії платіжного доручення №902 від 08.05.2020 року зазначені вище розміри мінімальних та додаткових витрат виконавчого провадження в загальній сумі 359,20 грн. були стягнуті з боржника ОСОБА_1 (а.с.231 Том 1).

Таким чином, зазначені в платіжному дорученні №902 від 08.05.2020 року грошові кошти в розмірі 359,20 грн., які ОСОБА_1 були включені до загальної суми стягнутого з неї виконавчого збору, не є виконавчим збором в розумінні ст.27 Закону України «Про виконавчий збір», а є сумою мінімальних та додаткових витрат виконавчого провадження, які будучи коштами виконавчого провадження, стягнення яких здійснювалось не на підставі рішення суду, а згідно винесених державним виконавцем постанов, також не підлягають поверненню боржнику ОСОБА_1 в порядку ст.444 ЦПК України, оскільки вони не були грошовими коштами, отриманими стягувачем АТ КБ «ПриватБанк» на виконання рішення Устинівського районного суду Кіровоградської області від 28.08.2019 року, в подальшому скасованого судом апеляційної інстанції.

Про помилковість віднесення ОСОБА_1 до виконавчого збору частини грошової суми в розмірі 60,72 грн. згідно платіжного доручення №1140 від 05.06.2020 року судом зазначалось вище.

За вказаних обставин, враховуючи, що питання повернення боржнику ОСОБА_1 стягнутих з неї під час виконавчого провадження №61641050 коштів виконавчого провадження у виді виконавчого збору та витрат виконавчого провадження у звязку із скасуванням рішення Устинівського районного суду Кіровоградської області від 28.08.2019 року, не підлягає вирішенню у порядку, передбаченому ст.444 ЦПК України, у задоволенні заяви ОСОБА_1 про поворот виконання вказаного рішення суду у частині вимоги про стягнення з АТ КБ «ПриватБанк» на її користь грошових коштів в сумі 744,28 грн. необхідно відмовити.

Разом з тим, відповідно до п.5 ч.1 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі скасування або визнання нечинним рішення, на підставі якого виданий виконавчий документ, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню.

Згідно положень ч.7 ст.27 Закону України «Про виконавче провадження» у разі закінчення виконавчого провадження у звязку із скасуванням рішення, що підлягало виконанню, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, виконавчий збір не стягується, а стягнутий виконавчий збір підлягає поверненню. Враховуючи викладене, питання про повернення боржнику ОСОБА_1 стягнутого з неї під час виконання рішення Устинівського районного суду Кіровоградської області від 28.08.2019 року виконавчого збору в сумі 324,36 грн., яке не може бути предметом судового розгляду в порядку ст.444 ЦПК України, підлягає вирішенню державним виконавцем в порядку ч.7 ст.27 Закону України «Про виконавче провадження» з огляду на винесення ним постанови про закінчення виконавчого провадження з підстави, передбаченої п.5 ч.1 ст.39 цього Закону. Керуючись ст.ст.13, 43, 258, 260, 353, 354, 444 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Заяву ОСОБА_1 про поворот виконання рішення Устинівського районного суду Кіровоградської області від 28 серпня 2019 року, ухваленого в цивільній справі за позовом Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за кредитним договором - задовольнити частково.

В порядку повороту виконання рішення Устинівського районного суду Кіровоградської області від 28 серпня 2019 року, ухваленого в цивільній справі №403/342/19, стягнути з Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 4653 грн. 57 коп. (чотири тисячі шістсот пятдесят три гривні пятдесят сім копійок).

В задоволенні заяви в іншій частині відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення (складення).

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому даної ухвали суду.

Відповідно до п.п.15.5 п.15 Розділу ХІІІ Перехідні положення ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається до Кропивницького апеляційного суду або через Устинівський районний суд Кіровоградської області.

Суддя С.Ю.Атаманова