Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 серпня 2021 року

Волноваський районний суд Донецької області у складі:

головуючого судді - Мохова Є.І.

при секретарі - Лавріненко А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Волноваха цивільну справу за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа - ПрАТ «Страхова Компанія «Євроінс Україна» про відшкодування шкоди, спричиненої внаслідок дорожньо транспортної пригоди

В С Т А Н О В И В :

У липні 2020 року позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до суду з позовом до ОСОБА_3 про відшкодування шкоди спричиненої в наслідок ДТП..

В обґрунтування позову зазначено, що 20.11.2019р. о 9 години 35 хвилин відповідач ОСОБА_3 , керуючи технічно справним автомобілем ВАЗ 21043, державний номер НОМЕР_1 , рухаючись по трасі в напрямку м. Донецьк, на 181км+200м на автошляху Донецьк - Маріуполь, в порушенні вимог пункту 12.3 Правил дорожнього руху України, під час виниклої небезпеки для руху не вжив заходів для зменшення швидкості руху аж до зупинки транспортного засобу або об`їзду транспортного засобу, внаслідок чого скоїв зіткнення з автомобілем Chevrolet Aveo, державний номер НОМЕР_2 , що стояв попереду під керуванням позивачки ОСОБА_2 , та належить позивачу ОСОБА_1 , спричинивши автомобілю Chevrolet Aveo, державний номер НОМЕР_2 , механічні пошкодження.

Дорожньо-транспортна пригода сталася з вини відповідача ОСОБА_3 , який керував автомобілем - ВАЗ 21043, державний номер НОМЕР_1 .

Згідно звіту №1230/20 про оцінку вартість матеріальних збитків, спричинених власнику складає 64655грн.31коп. (шістдесят чотири тисячі шістсот п`ятдесят п`ять гривень тридцять одна копійка).

Автомобіль, яким керував ОСОБА_3 , був застрахований в ПрАТ «Страхова Компанія «Євроінс Україна».

05.02.2020року з боку ПрАТ «Страхова Компанія «Євроінс Україна» позивачу ОСОБА_1 було виплачене страхове відшкодування у сумі - 33150грн. (тридцять три тисячі сто п`ятдесят гривень).

Також позивач ОСОБА_1 вважає, що в результаті дорожньо-транспортної пригоди від 20.11.2019р., яка трапилась з вини ОСОБА_3 , йому діями відповідача було заподіяно моральної шкоди, як власнику автомобіля Chevrolet Aveo, державний номер НОМЕР_2 , і яка виражається у тому, що - в результаті отримання автомобілем механічних ушкоджень, автомобіль втратив товарний вид після дорожньо-транспортної пригоди, дізнавшись про це, позивач ОСОБА_1 сильно перенервував, та переніс моральні переживання та сильний стрес, крім цього відповідачем ні чого не було зроблено, щоб хоч частково компенсувати його збитки, він відчував дискомфорт, був обмежений у пересуванні без автомобіля, та був порушений його звичайний спосіб життя, і це додало йому додаткові моральні страждання, внутрішній дискомфорт та нервовий стрес. Спричинену моральну шкоду він оцінює у 10000грн.

В результаті дорожньо-транспортної пригоди від 20.11.2019р., яка трапилась з вини ОСОБА_3 , позивачка ОСОБА_2 , яка керувала та знаходилась в автомобілі Chevrolet Aveo, державний номер НОМЕР_2 , отримала тілесні ушкодження у вигляді забоїв голови, але в лікарню не зверталась та лікувалась самотужки, і документально підтвердити наявність тілесних ушкоджень не має можливості.

Позивачці ОСОБА_2 довелося нести матеріальні збитки пов`язані з евакуацією пошкодженого автомобіля Chevrolet Aveo, державний номер НОМЕР_2 , з місця дорожньо-транспортної пригоди у м. Маріуполь, і ці матеріальні затрати склали - 2350грн.

За проведення оцінки вартості матеріальних збитків, спричинених власнику автомобіля Chevrolet Aveo, державний номер НОМЕР_2 , позивачкою ОСОБА_2 було сплачено 2500грн.

В результаті дорожньо-транспортної пригоди від 20.11.2019р., яка трапилась з вини ОСОБА_3 , позивачці ОСОБА_2 діями відповідача було заподіяно моральної шкоди, яка виражається у тому, що, в момент дорожньо-транспортної пригоди позивачка ОСОБА_2 знаходилась за кермом автомобіля Chevrolet Aveo, державний номер НОМЕР_2 , і після зіткнення автомобілів позивачці була спричинена сильна фізичка біль, вона вдарилась головою і отримала тілесні ушкодження у вигляді забоїв голови, при цьому сильно перенервувала, та перенесла моральні переживання та сильний стрес.

Також позивачка ОСОБА_2 вказує, що перенесла сильний стрес від усвідомлення, що трапилось і необхідністю повідомити про дорожньо-транспортну пригоду власнику автомобіля, відчувала дискомфорт, була обмежена у пересуванні без автомобіля, та був порушений її звичайний спосіб життя, і це додало їй додаткових моральних страждань. Спричинену їй моральну оцінує у 20000грн.

Позивачі просять Стягнути з відповідача ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 завдану матеріальну шкоду- 31505грн.31коп. - вартість пошкодження автомобіля та завдану моральну шкоду - 10000грн.

Стягнути з відповідача ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 завдану матеріальну шкоду:

-2350грн.- вартість затрат на евакуацію автомобіля, 2500грн. - вартість затрат на оцінку автомобіля, 3000грн.- вартість затрат на правову допомогу.

Відповідач направив до суду свої заперечення проти позову, де вказував, що між ним та ПрАТ «Страхова Компанія «Євроінс Україна» укладено договір страхування, страховий ліміт складає 100000 грн., при тому, що розмір спричиненої мате6ріальної шкоди складає 64655,31 грн.

Просив у позові відмовити, оскільки позивач не звертався до страховика та не отримав його обґрунтовану відмову у виплаті страхового відшкодування у повному обсязі.

У судове засідання позивачі та їх представник не з`явивлися, але подали суду заяву, в якій просили розглянути справу за їх відсутності.

Відповідач та його представник в судове засідання не з`явилися, подав суду заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі, якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутністю осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється.

На підставі ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу не здійснювалася.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні докази у їх сукупності, судом встановлені наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що 20.11.2019р. о 9 години 35 хвилин відповідач ОСОБА_3 , керуючи технічно справним автомобілем ВАЗ 21043, державний номер НОМЕР_1 , рухаючись по трасі в напрямку м. Донецьк, на 181км+200м на автошляху Донецьк - Маріуполь, в порушенні вимог пункту 12.3 Правил дорожнього руху України, під час виниклої небезпеки для руху не вжив заходів для зменшення швидкості руху аж до зупинки транспортного засобу або об`їзду транспортного засобу, внаслідок чого скоїв зіткнення з автомобілем Chevrolet Aveo, державний номер НОМЕР_2 , що стояв попереду під керуванням позивачки ОСОБА_2 , та належить позивачу ОСОБА_1 , спричинивши автомобілю Chevrolet Aveo, державний номер НОМЕР_2 , механічні пошкодження.

Дорожньо-транспортна пригода сталася з вини відповідача ОСОБА_3 , який керував автомобілем - ВАЗ 21043, державний номер НОМЕР_1 , який належить йому на праві власності.

З копії полісу №А0/1119355 вбачається, що між ПрАТ «Страхова Компанія «Євроінс Україна» та ОСОБА_3 укладено Поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, згідно з яким предметом страхування є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальності якої застрахована, шкоди, заподіяної майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу ВАЗ 21043, державний номер НОМЕР_1 , до умов якого ліміт відповідальності за шкоду заподіяну майну - 100 000 грн., франшиза- 2000 грн.. Строк дії полісу встановлений до 26.06.2020 року (а.с. 88).

Відповідно до вимог п. 22.1. ст. 22 Закону України № №1961-IV у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи .

Стаття 3 Закону України Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні , визначає, що оцінка майна є результатом практичної роботи суб`єкта оціночної діяльності.

Згідно звіту№1230/20 про оцінку збитків завданих власнику колісного транспортного засобу, а саме автомобіля, а саме автомобіля Chevrolet Aveo, державний номер НОМЕР_2 , який належить позивачу ОСОБА_1 - вартість матеріальних збитків, спричинених власнику складає 64655грн.31коп. (шістдесят чотири тисячі шістсот п`ятдесят п`ять гривень тридцять одна копійка).

05.02.2020року з боку ПрАТ «Страхова Компанія «Євроінс Україна» позивачу ОСОБА_1 було виплачене страхове відшкодування у сумі - 33150грн. (а.с.11)

Вказана сума страхового відшкодування позивачу ОСОБА_1 була визначена на підставі його заяви на виплату та щодо узгодження суми страхового відшкодування від 20.11.2019 року, у якій зазначено, що керуючись п.36.2 ст. 36 Закону України «Про ОСЦПВВНТЗ», страховик та потерпіла особа досягли згоди щодо розміру страхового відшкодування, який склав33150,00 грн. (а.с.122)

Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

У статті 1 Закону України Про страхування визначено, що страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.

За договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (стаття 979 ЦК України).

Згідно з частиною першою статті 10 Закону України «Про страхування» страхувальник вносить страховику згідно з договором страхування певну плату, яка називається страховим платежем.

Відповідно до статті 980 ЦК України предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані, зокрема, з відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності).

Також у абзаці другому пункту 16 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року № 4 Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки судам роз`яснено, що оскільки відповідно до статті 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється як з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих унаслідок дорожньо-транспортної пригоди, так і захисту майнових інтересів страхувальників, враховуючи положення статті 1194 ЦК України, питання про відшкодування шкоди самою особою, відповідальність якої застрахована, вирішується залежно від висловленої нею згоди на таке відшкодування та виконання чи невиконання нею передбаченого статтею 33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов`язку щодо письмового надання страховику, з яким укладено відповідний договір (у передбачених випадках МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого зразка. У разі відсутності такої згоди завдана потерпілому шкода підлягає відшкодуванню страховиком у межах передбаченого договором страхування страхового відшкодування. Наявність такої згоди у вигляді відповідної заяви цієї особи та виконання нею передбаченого статтею 33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов`язку з`ясовується судом першої інстанції, у зв`язку з чим до участі у справі може бути залучений страховик.

Відтак, відшкодування шкоди особою, яка завдала шкоду, можливе лише за умови, що згідно з Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування, чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

Відповідно до правової позиції Великої Палати Верховного Суду, висловленої у постанові від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц (провадження № 14-176цс18), покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» ).

Таким чином, обов`язок з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування покладається на страховика.

З наданих суду матеріалів цивільної справи судом встановлено, що згідно копії полісу №А0/1119355 що між ПрАТ «Страхова Компанія «Євроінс Україна» та ОСОБА_3 укладено Поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

З боку ПрАТ «Страхова Компанія «Євроінс Україна» позивачу ОСОБА_1 було виплачене страхове відшкодування у сумі - 33150грн.

На підставі вищезазначеного, суд робить висновок про достатність ліміту цивільно-правової відповідальності страховика ПрАТ «Страхова Компанія «Євроінс Україна», що відповідає угоді укладеної у заяви на виплату та щодо узгодження суми страхового відшкодування від 20.11.2019 року.

Суд вважає, що вимоги позивача ОСОБА_1 відповідача до ОСОБА_3 про стягнення матеріальної шкоди завданої в наслідок ДТП є безпідставними, оскільки з боку останнього були виконані всі умови передбачені договором страхування. Відмова позивача від страхової виплати, є його добровільним волевиявленням, тому в цій частині позовних вимог йому слід відмовити.

В результаті дорожньо-транспортної пригоди, яка трапилась з вини ОСОБА_3 , позивачам завдана моральна шкода, яка виразилась у негативних емоціях і переживаннях з приводу пошкодження майна та неможливості ним користуватися, порушення звичного способу життя та необхідності докладання додаткових зусиль для його нормалізації.

Крім цього, в момент дорожньо-транспортної пригоди позивачка ОСОБА_2 знаходилась за кермом автомобіля Chevrolet Aveo, державний номер НОМЕР_2 , і після зіткнення автомобілів позивачці була спричинена сильна фізичка біль, вона вдарилась головою і отримала тілесні ушкодження у вигляді забоїв голови, при цьому сильно перенервувала, та перенесла моральні переживання та сильний стрес, ночами снилися кошмари, вона перенесла сильний стрес від усвідомлення, що трапилось і необхідністю повідомити про дорожньо-транспортну пригоду власнику автомобіля.

Відповідно ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях у зв`язку із знищенням або пошкодженням майна фізичної особи.

Відповідно до ст. 1167 ЦК України, моральна шкода завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала за наявності її вини.

Відповідно до п.7,8 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 року "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" (із подальшими змінами), заподіяна моральна шкода відшкодовується тій фізичній чи юридичній особі, права якої були безпосередньо порушені протиправними діями (бездіяльністю) інших осіб.

Таким чином дослідивши матеріали справи, врахувавши обставини заподіяння шкоди, розмір майнової шкоди, а також ступінь страждань і негативних наслідків немайнового характеру суд виходячи з принципу розумності та справедливості вважає доведеним наявність вини відповідача в заподіянні моральної шкоди яка підлягає відшкодуванню позивачам: ОСОБА_1 5000 грн., ОСОБА_2 5000 грн. і в даному випадку розмір моральної шкоди є розумним та справедливим.

Крім того, позивачка ОСОБА_2 вказує, що нею понесені витрати 2350грн. - на евакуацію автомобіля; 2500грн.- на оцінку автомобіля; 3000грн. - на правову допомогу.

Суд вважає, що вказані вимоги підлягають частковому задоволенню, оскільки докази по сплаті витрат на евакуацію автомобіля та його оцінку квитанції надані суду у неналежно завірених копіях, тому суд вважає їх неналежними доказами.

Відповідно до ст.. 95 ЦПК України письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством.

Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу.

Відповідно до ст.12 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. В України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених Цивільним процесуальним Кодексом України. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно ст.. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному та об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Відповідно до рішення Проніна проти України № 63566/00, §23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року, п. 1 статті 6 Конвенції ( 995_004 ) зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пунктом 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE (Серявін та інші проти України), №4909/04, §58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Вимоги позивачки ОСОБА_2 про відшкодування їй витрат на правову допомогу підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 12, 76, 77, 78, 79, 80, 81, 82, 263, 265, 280, 285, 289 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа - ПрАТ «Страхова Компанія «Євроінс Україна» про відшкодування шкоди, спричиненої внаслідок дорожньо транспортної пригоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 завдану моральну шкоду - 5000грн., та судовий збір у сумі 100,8 грн. А всього 5100,8 грн.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 завдану моральну шкоду - 5000грн., витрати на правову допомогу в сумі 3000 грн., та судовий збір у сумі 241грн. А всього 8241 грн.

В іншій частині позовних вимог позивачам відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана позивачем до Донецького апеляційного суду через Волноваський районний суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Є.І.Мохов