Справа № 744/1257/20
Провадження по справі № 2/744/14/2021
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 серпня 2021 року Семенівський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді Смаги С. В.,

при секретарі судового засідання Бородіній В. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку письмового провадження в місті Семенівка Чернігівської області за правилами спрощеного позовного провадження письмову заяву відповідача ОСОБА_1 про подання доказів щодо розміру витрат, які відповідач поніс у зв`язку з розглядом справи, та ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення майнової та немайнової (моральної) шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

28 липня 2021 року Семенівським районним судом Чернігівської області ухвалено рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення майнової та немайнової (моральної) шкоди, згідно якого позов задоволено частково; стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 у відшкодування завданої майнової шкоди грошові кошти у розмірі 526 (п`ятсот двадцять шість) гривень 47 копійок; стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 у відшкодування завданої моральної шкоди грошові кошти у розмірі 2000 (дві тисячі) гривень 00 копійок; стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 242 (двісті сорок дві) гривні 07 копійок.

Судове засідання для вирішення питання про судові витрати призначено на 15 год. 30 хв. 12 серпня 2021 року в приміщенні Семенівського районного суду Чернігівської області із зобов`язанням представника відповідача адвоката Козлова Володимира Васильовича, за заявою якого буде проводитися вказане судове засідання, в строк до 02 серпня 2021 року подати докази щодо розміру понесених судових витрат.

02 серпня 2021 року через канцелярію суду надійшла письмова заява відповідача ОСОБА_1 про подання доказів щодо розміру витрат, які відповідач поніс у зв`язку з розглядом справи, та ухвалення додаткового рішення, в якій відповідач просив: приєднати до матеріалів цивільної справи № 744/1257/20 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення майнової та немайнової (моральної) шкоди докази щодо розміру витрат, які відповідач поніс у зв`язку з розглядом справи, а саме: опис (додатковий) робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом від 02 серпня 2021 року; квитанцію від 30 грудня 2020 року № 3290533 про сплату 3000 гривень; квитанцію ПРИВАТБАНК від 02 серпня 2021 року про оплату 2000 гривень; ухвалити додаткове рішення, яким вирішити питання про розподіл судових витрат, які відповідач ОСОБА_1 поніс у зв`язку з розглядом справи.

04 серпня 2021 року через канцелярію суду представник позивача ОСОБА_2 - адвокат Голик Євген Валерійович подав письмову заяву, в якій просив: у відшкодуванні витрат на правничу допомогу відповідачу відмовити; всі витрати, понесені відповідачем, покласти на відповідача.

В судове засідання сторони та їх представники не з`явилися, будучи обізнаними про дату, час і місце проведення судового засідання, яка була визначена у рішенні суду, копії якого були вручені учасникам справи.

Від представника позивача надійшла письмова заяви про проведення розгляду заяви відповідача щодо розподілу судових витрат без його участі та без участі позивача, у якій представник позивача просив у відшкодуванні витрат на правову допомогу відповідачу відмовити, всі витрати відповідача на правову допомогу покласти на відповідача.

Вирішуючи вимоги заяви представника позивача щодо ухвалення додаткового судового рішення, суд прийшов до наступного висновку.

Згідно із ч. 1 ст. 4 Цивільного процесуального кодексу (далі ЦПК) України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Положеннями ст. 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Згідно зі ст. 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги.

Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат стороні, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 ст. 2 ЦПК України).

Частиною першою статті 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

При цьому, пункт 1 частини третьої статті 133 ЦПК України відносить витрати на професійну правничу допомогу саме до витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини.

Разом із тим законом визначено критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на професійну правничу допомогу.

Відповідно до п. 3 ч. 1 статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Статею 137 ЦПК України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Пунктами 1, 2 частини другої статті 141 ЦПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача.

Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Таким чином, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження), а також документи, що свідчать про фактичне надання таких послуг.

Отже, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні цих витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення.

Наявність договірних відносин між адвокатом Козловим В. В. та відповідачем ОСОБА_1 підтверджується угодою про надання правової допомоги (юридичних послуг) від 30 грудня 2020 року.

У пунктах 2.1, 2.2 вказаної угоди її сторони погодили, що вартість послуг визначається сторонами по факту їх надання; замовник зобов`язаний сплатити вартість наданих послуг одразу після їх надання.

Згідно змісту квитанції № 3290533 від 30 грудня 2020 року адвокатом Козловим В. В. прийнято грошові кошти в сумі 3000 (три тисячі гривень за надання правової допомоги ОСОБА_1 в суді у справі № 744/1257/20. Також згідно квитанції АТ КБ «Приватбанк» Селюковим В. П. сплачено на ім`я ОСОБА_3 2000 (дві тисячі) гривень в якості оплати послуг адвоката, без зазначення справи, в якій ця допомога надавалась, що унеможливлює визначення належності вказаного платежу саме до даної справи.

Також у матеріалах справи відсутній акт приймання-передачі наданих послуг, який би свідчив про фактичне надання послуг та в якому б містилося підтвердження підписом відповідача про отримання послуг адвоката. Вказана обставина унеможливлює визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу судом з метою розподілу. При цьому слід ураховувати, що наведений в п. 1.1 угоди про надання правової допомоги (юридичних послуг) від 30 грудня 2020 року перелік послуг, квитанція та чек на оплату послуг та опис робіт, виконаних адвокатом, не є достатніми доказами щодо обсягу фактично наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості.

Аналогічної правової позиції дійшов Верховний Суд у постанові від 27 липня 2021 року у справі № 671/1957/20).

За таких обставин, суд, враховуючи вказані норми права, оцінивши належні та допустимі докази, подані сторонами, встановивши фактичні обставини справи, які мають суттєве значення для її вирішення, вважає, що представником відповідача належним чином не обґрунтовано і не доведено перелік (обсяг) та вартість наданих ним як адвокатом послуг та витрат, понесених на виконання угоди про надання правової допомоги (юридичних послуг) від 30 грудня 2020 року.

Відтак підстав для прийняття додаткового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення майнової та немайнової (моральної) шкоди щодо розподілу судових витрат не вбачається.

Керуючись ст. 270 Цивільного процесуального кодексу, суд, -

У Х В А Л И В:

Відмовити відповідачу ОСОБА_1 в прийнятті додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення майнової та немайнової (моральної) шкоди.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Чернігівського апеляційного суду через Семенівський районний суд протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя: С. В. Смага