Справа № 275/1197/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2021 року смт. Брусилів

Брусилівський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого - судді Лівочки Л.І.,

при секретарі - Дубчак Н.В.,

за участю: представника позивача - ОСОБА_1 ,

відповідача - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Брусилів Житомирської області цивільну справу 275/1197/20 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , Брусилівської селищної ради Брусилівського району Житомирської області про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем,

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 , Брусилівської селищної ради Брусилівського району Житомирської області про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем.

В обгрунтування позовних вимог позивачка вказала, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати ОСОБА_4 . Після смерті матері відкрилась спадщина на земельну ділянку площею 3,33га , кадастровий номер :03:000:0080.

Позивачка, як дочка ОСОБА_4 , є спадкоємцем першої черги після смерті ОСОБА_4 . Крім неї спадкоємцем першої черги після смерті ОСОБА_4 є ОСОБА_2 .

Після смерті ОСОБА_4 в установлений законом термін з заявою про прийняття спадщини вона до нотаріальної контори не звернулася так, як на час відкриття спадщини вона постійно проживала разом із спадкодавцем по АДРЕСА_1 , а тому вважала себе такою, що прийняла спадщину.

В листопаді 2020 року позивачка звернулася з заявою до приватного нотаріуса Брусилівського районного нотаріального округу Житомирської області про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку, яка належить ОСОБА_4 .

Постановою нотаріуса їй було відмовлено в видачі свідоцтва про право на спадщину на майно померлої ОСОБА_4 ,так як місце реєстрації її матері ОСОБА_4 та її місце реєстрації не співпадають, а тому нотаріус визнав позивачку такою, що не прийняла спадщину після смерті спадкодавця.

Просила встановити факт, що має юридичне значення, а саме той факт, що вона постійно проживала разом з ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , на час відкриття спадщини, встановлення цього факту їй необхідно для подальшого оформлення свого права на спадщину.

В суді представник позивачки ОСОБА_3 - ОСОБА_1 позов підтримав, дав пояснення, аналогічні викладеним в заяві, просив позов задовольнити, судові витрати просив покласти на позивача.

В суді відповідач ОСОБА_2 позов визнав та пояснив, що позивачка є його рідною сестрою, яка доглядала за їх матір"ю ОСОБА_4 і проживала разом з нею до її смерті в селі Соболівка Брусилівського району, інших спадкоємців немає.

Представник відповідача - Брусилівської селищної ради Брусилівського району Житомирської області, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, до суду не з`явився, від нього надійшла заява про визнання позову та розгляду справи за його відсутності.

Суд, вислухавши представника позивача, відповідача ОСОБА_2 , свідків, дослідивщи та оцінивши надані докази, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.9).

Дочкою померлої ОСОБА_4 є позивачка ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про народження та витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища від 24 грудня 2013 року (а.с.7-8).

Відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЖТ №062815 від 04 серпня 2004 року, витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 19 листопада 2020 року, ОСОБА_4 є власником земельної ділянки площею 3,33 га, кадастровий номер:03:000:0080, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Соболівської сільської ради Брусилівського району Житомирської області (а.с.10-11).

Спадкова справа після смерті ОСОБА_4 не заводилась, що підтверджується інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та виданні на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 02.12.2020 року (а.с.14).

Допитані судом свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6 показали, що проживають в с. Соболівка та знали ОСОБА_4 та її дітей. ОСОБА_4 померла в 2002 році. Перед смертю вона тривалий час важко хворіла, не рухалась. За нею доглядала тривалий час, приблизно рік, її дочка ОСОБА_3 , яка проживала разом з нею в с. Соболівка. Дочка її хоронила.

Факт проживання позивача ОСОБА_3 без реєстрації в с. Соболівці Брусилівського району та те, що вона вела спільне господарство з ОСОБА_4 , доглядала її до смерті та хоронила, підтверджується і довідками № 637 та №638, виданими Соболівською сільською радою народних депутатів Брусилівського району Житомирської області від 05.09.2005 року (а.с.12-13).

Судом встановлено , що ОСОБА_3 03.12.2020 року зверталась до приватного нотаріуса Брусилівського районного нотаріального округу Житомирської області з заявою про прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_4 , але постановою нотаріуса від 03.12.2020 року їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на майно померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 , так як нею пропущено строки прийняття спадщини (а.с.15).

Відповідно до ч.1 ст.1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Із роз`яснень викладених у. п.п.2,23 постанови Пленуму ВС України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року, слідує, що виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд про встановлення цих фактів. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з цим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має має право звернутись в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини.

З огляду на те, що в складі спадщини наявне нерухоме майно, у силу вимог ч.1 ст.1299 ЦК України спадкоємці зобов`язані зареєструвати право на спадщину в органах, які здійснюють державну реєстрацію нерухомого майна, для цього заявнику необхідно отримати свідоцтво про право на спадщину. Так як такі документи у заявниці відсутні, то вона звернулася до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини, маючи за мету оформлення та видачу нотаріусом свідоцтва про право на спадщину.

Відповідно до ч.ч. 3, 5 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом зі спадкодавцем під час відкриття спадщини вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно з частиною 2 статті 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, із якого вона оголошується померлою.

Таким чином, оскільки позивачка, як спадкоємець за законом постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини в селі Соболівка Брусилівського району Житомирської області та протягом шести місяців із часу відкриття спадщини не заявила про свою відмову від спадщини, то вона вважається такою, що прийняла спадщину.

На підставі ст.ст. 1220,1221,1268,1270 ЦК України та керуючись ст.ст. 10-13,76-81, 263-265, 352-354 ЦПК України, суд-

ВИРІШИВ:

Позов задоволити.

Встановити факт, щощо має юридичне значення, а саме той факт, що ОСОБА_3 постійно проживала в с. Соболівка Брусилівського району Житомирської області разом з ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , на час відкриття спадщини.

На рішення може бути подано апеляційну скаргу до Житомирського апеляційного суду безпосередньо або через Брусилівський районний суд Житомирської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Л. І. Лівочка