Провадження № 2/512/154/21
"09" серпня 2021 р. смт. Саврань
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Савранський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді - Брюховецького О.Ю.,

за участю секретаря - Шаповал Н.Г.,

представника позивача, Органу опіки та піклування Савранської селищної ради Одеської області - Бевзюк О.І.,

відповідачки - ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у загальному порядку справу за позовною заявою Органу опіки та піклування Савранської селищної ради Одеської області в інтересах малолітнього ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Центр соціальних служб Савранської селищної ради Одеської області, староста села Осички Савранської селищної ради Одеської області, КНП Савранський ЦПМСД Савранської селищної ради Одеської області про відібрання дитини без позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

04.03.2021 Орган опіки та піклування Савранської селищної ради Одеської області в інтересах малолітнього ОСОБА_2 до ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Центр соціальних служб Савранської селищної ради Одеської області, староста села Осички Савранської селищної ради Одеської області, КНП Савранський ЦПМСД Савранської селищної ради Одеської області про відібрання дитини без позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів.

В обґрунтування позову зазначалось, що ОСОБА_1 є матір`ю малолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Відомості про батька у свідоцтві про народження дитини внесені відповідно до частини 1 статті 135 СК України. Малолітній ОСОБА_2 рішенням Савранської селищної ради від 25.02.2021 №2/1 відібраний від матері у зв`язку з загрозою для його життя та здоров`я. На час відібрання дитини від матері, умови в житловому будинку для проживання новонародженого не створені, в помешканні було чути чадним газом.

Мати дитини - відповідачка проживає в будинку разом зі співмешканцем без реєстрації. За час проживання в селі Осички відповідачка характеризується негативно, разом зі співмешканцем вживає алкогольні напої, ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків. Крім того, ОСОБА_1 була позбавлена батьківських прав відносно своєї старшої дитини.

Відповідачка потребує постійного контролю, вона не може забезпечити первинні потреби новонародженої дитини, співмешканець не завжди контролює свою поведінку та схильний до агресії.

Сім`я відповідачки перебуває на обліку в центрі соціальних служб під соціальним супроводом з 07.10.2020. З метою набуття навиків догляду за новонародженою дитиною відповідачці було запропоновано тимчасове влаштування її разом з дитиною до Центру матері і дитини в м. Кіровоград, проте остання не погодилась написавши відповідну заяву.

Ухвалою Савранського районного суду від 17.03.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі.

Копія позовної заяви з додатками були надіслані відповідачці за адресою, що вказана в позовній заяві, а саме: АДРЕСА_1 . За наданою суду інформацією Савранської селищної ради Одеської області відповідачка ОСОБА_1 проживає без реєстрації у будинку свого співмешканця (а.с.19).

Ухвалою Савранського районного суду від 25.05.2021 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду на 17.06.2021. В подальшому судовий розгляд призначений на 09.08.2021.

В судовому засіданні представник позивача Органу опіки та піклування Савранської селищної ради Одеської області - Бевзюк О.І. позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити з підстав викладених у позові.

В судовому засіданні відповідачка ОСОБА_1 не заперечувала проти задоволення позовних вимог і відібрання у неї її малолітньої дитини.

В судовому засіданні представник Центру соціальних служб Савранської селищної ради Одеської області Рябецька О.Г. та сімейний лікар КНП Савранський ЦПМСД Савранської селищної ради Одеської області Шабуніна С.І. позовні вимоги підтримали.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Суд встановив, що ОСОБА_1 є матір`ю ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 ) (а.с.3).

24.02.2021 староста села Осички О. Сивак звернувся до голови Савранської селищної ради з клопотанням про влаштування на тимчасове перебування новонародженої дитини ОСОБА_2 до лікарні. Клопотання обґрунтоване тим, що ОСОБА_1 потребує постійного контролю своїх дій, вона не в змозі забезпечувати первинні потреби дитини через свої психофізичні якості. Її співмешканець не завжди контролює свою поведінку та схильний до агресії. Чоловік та жінка палять та вживають алкогольні напої (а.с.7).

Рішенням виконавчого комітету Савранської селищної ради Одеської області від 25.02.2021 №2/1 малолітнього ОСОБА_2 , відібрано у матері ОСОБА_1 та тимчасово влаштовано до дитячого відділення КНП «Савранська лікарня» Савранської селищної ради (а.с.6).

З довідки - характеристики №12 від 23.02.2021 виданою Головою селищної ради Дужієм С.Г. вбачається, що ОСОБА_1 виховувалась в інтернат них закладах м. Балти та м. Кодими через те, що її мати померла, а батька позбавлено батьківських прав. ІНФОРМАЦІЯ_2 вона народила дитину ОСОБА_5 в м. Одесі. Мати не проявляла піклування про дитину. На декілька днів зникла з лікарні, де вона перебувала з дитиною, без поважних причин на декілька днів. Через це ОСОБА_1 було позбавлено батьківських прав відносно її дочки ОСОБА_5 . На даний час ОСОБА_1 проживає разом зі своїм співмешканцем ОСОБА_6 . Разом зі співмешканцем вони вживають алкогольні напої. Сім`я знаходиться на обліку в центрі соціальних служб, як сім`я, яка перебуває в складних життєвих обставинах. Виховний потенціал ОСОБА_1 низький, в неї відсутні навики догляду за новонародженою дитиною, вона потребує постійного контролю своїх дій, настанов та рекомендацій. ОСОБА_1 не створила належних умов для виховання та повноцінного розвитку дитини. Існує загроза життю та здоров`ю дитини в даній сім`ї. Крім того, ОСОБА_1 потребує обстеження так як має вади здоров`я (а.с.8).

З довідки-характеристики №13 від 23.02.2021 виданою Головою селищної ради Дужієм С.Г. вбачається, що ОСОБА_6 з числа осіб, який позбавлений батьківського піклування, він виховувався в інтернатному закладі. Проживав громадянським шлюбом з декількома жінками та має двох неповнолітніх дітей з якими не спілкується та не приймає участі в їх вихованні. Мав судимість. Був засуджений до відбування покарання без позбавлення волі. На даний час проживає з ОСОБА_1 у якої народився ОСОБА_2 .. Сім`я знаходиться на обліку в центрі соціальних служб, як сім`я, яка перебуває в складних життєвих обставинах. Чоловік не проявляє зацікавленості у створенні належних умов для новонародженої дитини. Не здатний до раціонального використання коштів. Часто витрачає кошти для задоволення своїх особистих потреб. Разом зі своєю співмешканкою ОСОБА_1 вони не створили належних умов для виховання та розвитку дитини. Існує загроза життю та здоров`ю дитини в даній сім`ї (а.с.9).

З наявних в матеріалах справи результатів соціального супроводу вбачається, що ОСОБА_1 коли була вагітна двічі без поважної причини не приходила на відвідування лікаря не попередивши про це ні лікаря ні соціального працівника. З її сім`єю проводилась робота щодо створення належних побутових умов в будинку, в якому потрібно було створити умови як для батьків так і для дитини. Проводилась роз`яснювальна робота щодо дотримання санітарно - гігієнічних норм. Сусіди допомогли зробити незначний косметичний ремонт в двох кімнатах будинку. Проте, під час пиятики ОСОБА_6 розбив тумбочку, вибив шибки у вікнах та поламав вхідні двері. Холодильника, електроплитки, посуду для приготування їжі в сім`ї немає. Коштів для придбання необхідного у сім`ї немає. З сім`єю проводилась робота щодо формування сімейного бюджету та ведення домашнього господарства. Чоловік та жінка не в змозі раціонально використовувати кошти. Крім того, вони палять та вживають алкогольні напої (а.с.10).

З акту проведення оцінки рівня безпеки дитини вбачається, що ОСОБА_2 проживає разом ОСОБА_1 та ОСОБА_6 , які вживають алкогольні напої. В будинку наявний чадний газ. Зі слів ОСОБА_1 її співмешканець курить в будинку. Для дитини немає посуду та плити для готування їжі (а.с.11-13).

Із заяви ОСОБА_1 від 25.02.2021, вбачається, що вона відмовляється від влаштування її з дитиною в центр матері та дитини в місті Кіровограді до виповнення дитині одного року (а.с.14).

Відповідно до протоколу бесіди з батьками дитини, з ОСОБА_1 проведена роз`яснювальна робота щодо відповідального батьківства, належного догляду за дитиною та виконанням батьківських обов`язків. ОСОБА_1 надані відповідні рекомендації (а.с.15).

З наявного в матеріалах справи Акту про результати відвідування та піклування дитиною від 24.05.2021 № 02/06-49 виданого КНП «Ізмаїльський спеціалізований будинок дитини» Одеської обласної ради вбачається, що малолітнього ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , який перебуває на повному державному забезпеченні з 09.04.2021 мати ОСОБА_1 жодного разу його не відвідувала,не цікавилися його долею ні в усній ні в письмовій формі. Тобто, фактично, самоусунулась від виховання та утримання своєї дитини (а.с.46).

Відповідно до Висновку органу опіки та піклування Савранської селищної ради Одеської області щодо доцільності відібрання дитини від 17.06.2021 № 02-17/1068, Виконавчий комітет Савранської селищної ради Одеської області, як орган опіки та піклування, вважає доцільним відібрання дитини ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , від матері ОСОБА_1 без позбавлення її батьківських прав (а.с. 56).

З наявного в матеріалах справи Акту про результати відвідування та піклування дитиною від 06.08.2021 № 02/06-105 виданого КНП «Ізмаїльський спеціалізований будинок дитини» Одеської обласної ради вбачається, що малолітнього ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , який перебуває на повному державному забезпеченні з 09.04.2021 мати ОСОБА_1 жодного разу його не відвідувала,не цікавилися його долею ні в усній ні в письмовій формі. Тобто, фактично, самоусунулась від виховання та утримання своєї дитини.

За змістом частини 3 статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Відповідно до статті 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку.

Згідно зі статтею 11 Закону України "Про охорону дитинства" сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього.

На підставі частини 1 статті 12 Закону України "Про охорону дитинства" батьки мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Згідно із статтею 18 Закону України «Про охорону дитинства» держава забезпечує право дитини на проживання в таких санітарно-гігієнічних та побутових умовах, що не завдають шкоди її фізичному та розумовому розвитку.

Частинами першою, другою статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція), передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.

Стаття 9 Конвенції покладає на держави-учасниці обов`язок забезпечувати те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

Відповідно до статті 18 Конвенції батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що права батьків щодо дитини є похідними від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й, у першу чергу, повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи із об`єктивних обставин спору, а тільки потім права батьків.

У статті 7 СК України визначено необхідність забезпечення дитині можливості здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України; регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.

Згідно зі статтею 150 СК України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини; фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини.

Відповідно до частин першої та другої статті 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Відповідно до статті 170 СК України суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-5 частини першої статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання.

У цьому разі дитина передається другому з батьків, бабі, дідові, іншим родичам - за їх бажанням або органові опіки та піклування.

Під час ухвалення рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них без позбавлення їх батьківських прав суд бере до уваги інформацію про здійснення соціального супроводу сім`ї (особи) у разі здійснення такого супроводу.

За змістом пунктів 2-5 частини першої статті 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Інші випадки, коли дитина може бути відібрана від батьків, про які йдеться у частині першій статті 170 СК України, охоплюють ситуації, коли залишення дитини у батьків є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання. Така небезпека може випливати не лише з поведінки батьків, а й з їх особистих негативних звичок (демонстрація та заохочення у дитини до розпусної поведінки). Для відібрання дитини від батьків достатня наявність ризику лише для життя, здоров`я або лише для морального виховання. Варто враховувати й ступінь небезпеки для кожної окремо взятої дитини, враховуючи її фізичний та психічний розвиток.

Наведене узгоджується з правовим висновком щодо врахування найкращих інтересів дитини при розгляді справ, які стосуються прав дітей, викладеним Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 17 жовтня 2018 року у справі № 402/428/16-ц (провадження № 14-327 цс 18).

Згідно зі статтею 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

З огляду на встановлені обставини справи щодо поведінки матері, а саме те, що вона зловживає алкогольними напоями, не займається вихованням дітей належними чином, не дбає повною мірою про здоров`я дітей, не дотримується належних соціально-побутових умов проживання дітей, відсутня модель сім`ї, профілактичні бесіди, перебування під соціальним супроводом з метою підвищення батьківського потенціалу, створення належних умов для проживання дитини результатів не дали, поведінка відповідачки є нестабільною, тому відібрання дитини ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , від матері ОСОБА_1 без позбавлення її батьківських прав є достатнім заходом впливу на матір.

Отже, суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 , у порушення вимог статті 150 СК України, належним чином не виконує покладені на неї Конституцією України обов`язки щодо виховання та розвитку малолітньої дитини - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Суд вважає, що таке втручання держави в особисте життя відповідачки відповідає вимогам закону і має законну мету - захист інтересів дітей, їх емоційного здоров`я та моралі, тобто відповідає цілям, зазначеним у пункті 2 статті 8 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Демократичне суспільство характеризується плюралізмом, терпимістю, широтою поглядів. Таким чином, держави мають позитивне зобов`язання із забезпечення процедурних гарантій від свавілля як умову обґрунтованості втручання в права, що захищаються статтею 8 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Щоб втручання було визнано «необхідним у демократичному суспільстві», воно повинно бути обґрунтовано «гострою соціальною необхідністю». Причини, що наводяться внутрішніми судами для обґрунтування оскаржених заходів, повинні бути достатніми і стосуватися справи.

Відібрання дітей від матері без позбавлення батьківських прав є виправданим і пропорційним, оскільки цього потребують інтереси дітей, поведінка матері щодо якої свідчить про ризик неналежного їх виховання та виконання батьківських обов`язків, тому таке втручання є необхідним.

Ухвалюючи таке рішення, суд має право вирішити питання про відібрання дитини у відповідача і передачу органам опіки та піклування (якщо цього потребують її інтереси), але не повинен визначати при цьому конкретний заклад (п.п.15, 16, 18 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав").

Крім того, суд зауважує, що відповідно до частини 3 статті 170 СК України якщо відпадуть причини, які перешкоджали вихованню дітей, ОСОБА_1 може звернутися до суду з позовом про повернення їй дітей.

Разом з тим, як встановлено частиною 4 статті 170 СК України та частиною 4 статті 12 Закону України «Про охорону дитинства», відібрання дитини у батьків без позбавлення їх цих прав не звільняє від обов`язку щодо утримання дитини; при задоволенні позову про відібрання дитини від матері, батька без позбавлення їх батьківських прав суд вирішує питання про стягнення з них аліментів на дитину.

Так, в судовому засіданні представник позивача, Органу опіки та піклування Савранської селищної ради Одеської області зазначила, що розмір аліментів на утримання дітей має дорівнювати мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину, який не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

В силу частини 1 статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з частиною 3 статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Частиною 2 статті 182 СК України встановлено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини; мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Частиною 2 статті 184 СК України гарантовано, що розмір аліментів, стягнутих на дитину не може бути меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку.

Відповідно до статті 191 СК України суд ухвалює про присудження аліментів від дня пред`явлення позову. Датою подання позову є 04 березня 2021 року.

З огляду на зазначене, суд вважає, що вимоги позивача в частині стягнення з відповідачки аліментів у розмірі не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на утримання малолітньої дитини ОСОБА_2 також підлягають задоволенню.

Отже, з відповідачки підлягають стягненню аліменти на утримання малолітньої дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 04.03.2021 та до досягнення дитиною повноліття.

В силу пункту 1 частини 1 статті 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідачки підлягає стягненню судовий збір на користь держави.

Керуючись статтею 150, пунктом 2 частини 1 статті 164, статтею 170 СК України, частинами 1, 4 статті 12 Закону України "Про охорону дитинства", статтями 4, 5, 19, частинами 1, 2 статті 133, пункту 1 частини 2 статті 141, частиною 3 статті 258, статтями 259, 263-265 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов Органу опіки та піклування Савранської селищної ради Одеської області в інтересах малолітнього ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Центр соціальних служб Савранської селищної ради Одеської області, староста села Осички Савранської селищної ради Одеської області, КНП Савранський ЦПМСД Савранської селищної ради Одеської області про відібрання дитини без позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів - задовольнити.

Відібрати без позбавлення батьківських прав у матері ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , малолітню дитину: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 ).

Дитину залишити в КНП "Ізмаїльський спеціалізований будинок дитини" Одеської обласної ради (68600, Одеська обл., місто Ізмаїл, вул. Зелена, будинок 107).

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , фактичне місце проживання без реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_2 , на користь закладів, установ, опікунів або інших фізичних чи юридичних осіб де перебуватиме дитина, аліменти на утримання малолітньої дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 ) у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 04.03.2021 та до досягнення дитиною повноліття, шляхом перерахування коштів на особистий рахунок дитини, відкритий в Акціонерному товаристві "Державний ощадний банк України".

Зобов`язати орган опіки та піклування Савранської селищної ради Одеської області відкрити у відділенні Акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" особистий рахунок ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 ), у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду, про що повідомити боржнику.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , фактичне місце проживання без реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_2 , на користь держави судовий збір у розмірі 908 (дев`ятсот вісім) грн на розрахунковий рахунок № UА0026001, КЕКД - 22030106, отримувач - ГУК у м.Києві /м.Київ/, банк отримувач Казначейство України (ЕАП), ЄДРПОУ - 37993783.

Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Апеляційна скарга на рішення суду подається учасниками справи до Одеського апеляційного суду через Савранський районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складений і підписаний головуючим суддею 13.08.2021.

Суддя О.Ю. Брюховецький