Ічнянський районний суд Чернігівської області
Провадження № 2/733/394/21
Єдиний унікальний №733/904/21
Ухвала

17 серпня 2021 року м. Ічня Суддя Ічнянського районного суду Чернігівської області Т.В. Карапиш, розглянувши матеріали позовної заяви, які надійшли від ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» про визнання договору № 699296417 від 12 січня 2020 року недійсним,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» про визнання договору № 699296417 від 12 січня 2020 року недійсним.

Вивчивши матеріали позовної заяви, суддя вважає, що відповідно до ст. 185 ЦПК України дану позовну заяву слід залишити без руху, оскільки вона подана з порушенням вимог ст.ст. 175,177 ЦПК України.

Згідно з частиною 1 статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно ст.187 ЦПК України суд відкриває провадження у справі за відсутності підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви чи відмови у відкритті провадження.

Стаття 175 ЦПК України вказує, що позовна заява повинна містити, зокрема, виклад обставин, якими позивач обгрунтовує свої вимоги, зазначення доказів, що підтверджують зазначені обставини, відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і очікує понести у зв`язку із розглядом справи, підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову до цього ж відповідача з тим самим предметом чи з тих самих підстав.

Відповідно до ст. 177 ЦПК України, позивач зобов`язаний подати всі наявні у нього докази, що підтверджують обставини, на яких грунтуються позовні вимоги.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що 12 січня 2020 року між Товариство з обмеженою відповідальністю «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА», в особі директора Андронікової О.О., з однієї сторони, та ОСОБА_1 , з другої сторони, уклали Договір № 699296417. Згідно п. 1.1 договору сума кредиту становить 3000 гривень 00 копійок. Кредит надається строком на 30 (тридцять) днів (п.1.3 Договору).

Звертаючись з позовом до суду, позивачка вказала, що звільнена від сплати судового збору відповідно до ЗУ «Про захист прав споживачів».

Відповідно до положень ст.1 Закону України «Про захист прав споживачів», споживач - це фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника; продукція - це будь-які виріб (товар), робота чи послуга, що виготовляються, виконуються чи надаються для задоволення суспільних потреб; послугою є діяльність виконавця з надання (передачі) споживачеві певного визначеного договором матеріального чи нематеріального блага, що здійснюється за індивідуальним замовленням споживача для задоволення його особистих потреб; виконавець - це суб`єкт господарювання, який виконує роботи або надає послуги.

Згідно ст.11 Закону України «Про захист прав споживачів» цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечитьЗакону України «Про споживче кредитування».

Положеннями ст.3 Закону України "Про споживче кредитування" визначено, що цей Закон регулює відносини між кредитодавцями, кредитними посередниками та споживачами під час надання послуг споживчого кредитування. Цей Закон не поширюється на, зокрема, договори, що містять умову про споживчий кредит у формі кредитування рахунку зі строком погашення кредиту до одного місяця, та кредитні договори, що укладаються на строк до одного місяця; кредитні договори, загальний розмір кредиту за якими не перевищує однієї мінімальної заробітної плати, встановленої на день укладення кредитного договору.

Станом на 01 січня 2020 року мінімальна заробітна плата встановлена у розмірі 4723 гривень 00 копійок.

Тобто, згідно преамбули Закону України «Про захист прав споживачів» цей Закон регулює відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів.

Відповідно до п 1.3 договору № 699296417 від 12 січня 2020 року, кредит надавався строком на 30 календарних днів.

За змістом п. 22 ч. 1 ст.1Закону України «Про захист прав споживачів»споживач - фізична особа, яка придбаває, замовляє,використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.

Згідно змісту вищевказаного договору (п.4.14) позичальник підтверджує, що отримав кредит не на споживчі цілі, тобто позивачці було надано фінансовий, а не споживчий кредит.

За таких обставин, вказаний договір № 699296417 від 12 січня 2020 року не є договором про надання споживчого кредиту, що унеможливлює застосування до спірних правовідносин положеньЗакону України "Про захист прав споживачів", і як наслідок визначення підсудності справи за зареєстрованим місцем проживання чи перебування споживача в порядку ч.5 ст.28 ЦПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 27 ЦПК України позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Як убачається з матеріалів справи, місцезнаходженням ТОВ "МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА" , як юридичної особи (), є м. Київ, вул. Лейпцизька, буд. 15, літера Б поверх перший.

Крім того, вказані обставини дають підстави прийти до висновку, що позивачкою подано позовну заяву немайнового характеру, за яку відповідно доЗакону України «Про судовий збір»справляється судовий збір.

Так, відповідно до пп. 2 п. 1 ч. 2ст. 4 Закону України «Про судовий збір», за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою, судовий збір сплачується за ставкою 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Враховуючи, що позивачка звернулася до суду та нею заявлено вимогу немайнового характеру, то до позовної заяви повинна додати документ про сплату судового збору в розмірі 908грн. 00 коп.

Також додані до позовної заяви копії документів належним чином не засвідчені, що є порушенням вимог ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, суддя приходить до переконання, що без зазначення наведених вище обставин, вирішити питання про відкриття провадження у справі неможливо, та вважає за необхідне позовну заяву залишити без руху, надавши позивачці строк для усунення недоліків позовної заяви з подачею її до відповідного суду з вірним визначенням підсудності справи в новій редакції з врахуванням вимог ст. 175 ЦПК України.

Згідно з частиною 2 статті 185 ЦПК України, строк усунення недоліків позовної заяви не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

За таких обставин, позовну заяву відповідно до ст. 185 ЦПК України необхідно залишити без руху і надати ОСОБА_1 строк для усунення недоліків протягом п`яти днів з дня отримання нею копії ухвали. Одночасно повідомити останню, що у разі усунення недоліків у встановлений строк, заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Інакше позовна заява вважається неподаною і повертається позивачці.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 175,177,185 ЦПК України суддя

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» про визнання договору № 699296417 від 12 січня 2020 року недійсним залишити без руху.

Надати позивачці строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків протягом п`яти днів з дня отримання даної ухвали.

Роз`яснити позивачці, що у разі усунення недоліків у встановлений строк, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Інакше заява вважається неподаною і повертається останній.

Ухвала негайно набирає законної сили і не може бути оскаржена у апеляційному порядку окремо від рішення суду.

Суддя Т. В. Карапиш