Справа № 931/188/21 Провадження № 2/931/126/21
УХВАЛА

про відмову в забезпеченні позову

08.04.2021 року смт Локачі

Суддя Локачинського районного суду Волинської області Масляна С.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову в цивільній справі № 931/188/21 (провадження № 2/931/126/21) за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю " Фінансова компанія управління активами" треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гуревічов Олег Миколайович, приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Оніщенко Дмитро Степанович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, -

в с т а н о в и ла:

07 квітня 2021 року позивач звернувся з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю " Фінансова компанія управління активами" треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гуревічов Олег Миколайович, приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Оніщенко Дмитро Степанович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Одночасно з позовом, позивач подав заяву про забезпечення позову. Заява мотивована тим, що 11.01.2021 року приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Оніщенко Д.С. відкрито виконавче провадження щодо виконання виконавчого напису приватного нотаріуса Гуревічова О.М. № 5163 від 24.01.2020 року про стягнення з нього в користь ТзОВ "Фінансова компанія управліня активами" заборгованості в сумі 60510, 48 грн та винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника ВП № 63528690. Виконавчий напис № 5163 від 24.01.2020 року приватним нотаріусом Гуревічовим О.М. вчинено з грубим порушенням чинного законодавства, в зв`язку з чим ним подано позов про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. З метою недопущення своїх прав та інтересів просить суд:

- заборонити вчиняти виконавчі дії приватному виконавцю Оніщенко Д.С. у виконавчому провадженні, відкритому 06.11.2020 року за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю " Фінансова компанія управління активами" на підставі виконавчого напису №5163 від 24.01.2020 року, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічовим Олегом Миколайовичем, про стягнення з позивача в користь відповідача заборгованості в розмірі 60510,48 грн, винагороди приватному виконавцю у розмірі 6051,07 грн., витрат на проведення виконавчих дій у розмірі 700 грн;

- зупинити виконання постанови приватного виконавця Оніщенка Д.С. від 11.01.2021 року про звернення стягнення на заробітну плату та інші доходи боржника, яка на даний час вже знаходиться на виконанні у Головному управлінні ПФУ у Волинській області (Горохівський та Локачинський райони) за адресою смт. Локачі вул. Володимирська, 22.

Розглянувши заяву про забезпечення позову з доданими до неї документами, суд приходить висновку, що вона не підлягає до задоволення, виходячи з таких підстав.

Згідно з ч. 1ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексузаходів забезпечення позову.

Відповідно до ч. 2ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Пленум Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22 грудня 2006 року у п. 4 роз`яснив, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Звертаючись із заявою про забезпечення позову в даній справі, заявник просить суд заборонити виконавцю вчиняти будь-які виконавчі дії щодо виконання спірного виконавчого напису нотаріуса та зупинити виконання постанови приватного виконавця про звернення стягнення на заробітну плату та інші доходи боржника.

Фактично вимоги ОСОБА_1 у заяві про забезпечення позову зводяться до необхідності зупинення вчинення приватним виконавцем виконавчих дій.

Статтею 34 Закону України «Про виконавче провадження» врегульовано питання зупинення вчинення виконавчих дій, і це питання відноситься виключно до компетенції державного виконавця.

Зокрема, п. 2 ч. 1 ст. 34 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі зупинення судом стягнення на підставі виконавчого документа.

Однак, в поданій до суду заяві про забезпечення позову заявник не просить суд зупинити стягнення на підставі виконавчого документу, що є одним із видів забезпечення позову згідно п. 6 ч. 1 ст. 150 ЦПК України, а просить зупинити вчинення виконавчих дій, що до компетенції суду не належить, а відноситься до дискреційних повноважень державного виконавця.

У своїй постанові від 16 жовтня 2019 року (справа № 756/2625/19) Верховний Суд зазначив, що в силу статті 13 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених вимог, а заявником вимога про забезпечення позову у спосіб, передбачений пунктом 6 частини першої статті 150 ЦПК України, не заявлялася.

З огляду на те, що суд не наділений повноваженнями вирішувати питання щодо вжиття заходів забезпечення позову шляхом зупинення виконавчих дій, адже за приписами Закону України "Про виконавче провадження" вирішення питання про зупинення вчинення виконавчих дій відноситься виключно до компетенції державного виконавця, заявником вимога про забезпечення позову шляом зупинення стягнення на підставі виконавчого документу, не заявлена, у задоволенні заяви слід відмовити.

Суд роз`яснює, що відмова у забезпеченні позову не позбавляє позивача на повторне звернення до суду із заявою про забезпечення позову за наявності підстав в порядку, встановленому ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 149-157 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову в цивільній справі № 931/188/21 (провадження № 2/931/126/21) за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія управління активами" треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гуревічов Олег Миколайович, приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Оніщенко Дмитро Степанович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею і може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду через Локачинський районний суд Волинської області шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали.

Суддя Локачинського районного суду С.В. Масляна