справа № 515/255/21
УХВАЛА

про прийняття до провадження суду справи, яка надіслана з іншого суду,

залишення позовної заяви без руху

02 квітня 2021 року м.Арциз

Суддя Арцизького районного суду Одеської області Гусєва Н.Д.,

розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до відділу освіти Лиманської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області про визнання наказу про звільнення протиправним та його скасування, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу і стягнення моральної шкоди, -

встановив:

Цивільна справа за позовною заявою ОСОБА_1 до відділу освіти Лиманської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області про визнання наказу про звільнення протиправним та його скасування, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу і стягнення моральної шкоди, знаходилася у провадженні Татарбунарського районного суду Одеської області.

Згідно з розпорядженням в.о. голови Татарбунарського районного суду Одеської області Тимошенко С.В. № 2 від 23 березня 2021 року, вищевказану цивільну справу передано на розгляд Арцизького районного суду Одеської області, який є найбільш територіально наближеним до Татарбунарського районного суду Одеської області, оскільки після задоволення відводу судді Тимошенко С.В. неможливо утворити новий склад суду для розгляду зазначеної цивільної справи (а.с. 55) та передано головуючому судді Гусєвій Н.Д. згідно Реєстру судових справ та матеріалів, переданих на розгляд головуючому судді, - 31 березня 2021 року.

Згідно з ч. 2 ст. 32 ЦПК України справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому ст. 31 ЦПК України, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

Враховуючи, що вищезазначена цивільна справа раніше перебувала у провадженні іншого суду, вважаю за необхідне прийняти її до свого провадження, але ознайомившись з позовною заявою позивача, а також документами, доданими до неї, приходжу до висновку, що позовна заява підлягає залишенню без руху, оскільки подана з порушенням ст. ст. 175, 177 ЦПК України.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом.

За змістом ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються, яка, в силу п. 1 ч. 1 ст. 176 ЦПК України, визначається у позовах про стягнення грошових коштів - сумою, яка стягується.

Зазначаю, що суд не повинен визначати ціну позову, оскільки за змістом п. 3 ч. 3 ст. 175, ст. 176 ЦПК України такий обов`язок покладений на позивача, тому позивачу необхідно визначити вартість заявленої вимоги про стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу, за наслідком чого відкорегувати суму ціни позову, яка повинна дорівнювати вартості заявлених вимог: про відшкодування моральної шкоди та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу, за період з 01 лютого 2021 року по день звернення до суду з позовом, оскільки інший період залежить від часу розгляду справи.

Крім того, згідно з вимогами п. 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а також зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини, однак позивачем в порушення зазначених норм права не зазначено підстав, а також доказів в чому саме полягає завдана позивачу моральна шкода (душевні, фізичні, інші страждання позивача); причинний зв`язок між стражданнями позивача та діями, бездіяльністю або рішеннями відповідача, зокрема, докази погіршення фізичного та душевного здоров`я, втрати ділової активності, спокою та рівноваги.

Відповідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Так, відповідно до пункту 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем в даному позові, заявлено дві окремі вимоги, які мають майновий та немайновий характер. При цьому, позивачем, в даному випадку, не сплачено судовий збір за подання вказаної позовної заяви, зокрема - за немайнову вимогу, про визнання наказу про звільнення протиправним та його скасування та вимогу майнового характеру, зокрема щодо вимоги про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КЗпП України заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. Згідно зі ст. 1 Закону України «Про оплату праці» заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Середній заробіток за час вимушеного прогулу за своєю правовою природою є спеціальним видом відповідальності роботодавця, спрямованим на захист прав звільнених працівників.

Таким чином, поняття «заробітна плата» та «середній заробіток» не є тотожними поняттями.

Такого висновку дійшов Верховний Суд України в ухвалі від 18 липня 2019 року № 766/16312/16-ц, у якій зазначено, що вимоги про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу не є вимогами про стягнення заробітної плати, а отже підлягають оплаті судовим збором. Аналогічний висновок викладений у постановах Верховного Суду від 30 травня 2018 року № 307/3251/16 та від 06 листопада 2019 року № 753/1534/18.

Також, в постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 10 жовтня 2019 року у справі № 369/10046/18 зазначено, що за змістом норм чинного законодавства середній заробіток за час вимушеного прогулу за своєю правовою природою не є основною чи додатковою заробітною платою (винагородою, яку роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу), а також не є заохочувальною чи компенсаційною виплатою у розумінні статті 2 Закону України «Про оплату праці», тобто середній заробіток за час вимушеного прогулу не входить до структури заробітної плати, а є спеціальним видом відповідальності роботодавця за порушення трудових прав працівника. З огляду на зазначене, якщо працівник був незаконно звільнений, трудовий договір з ним був незаконно припинений роботодавцем в односторонньому порядку. Виплати, які мають бути здійснені роботодавцем на користь незаконно звільненого працівника, у тому числі середній заробіток за час вимушеного прогулу або різниця у заробітку за час виконання нижче оплачуваної роботи, не можуть вважатись заробітною платою та не витікають із трудового договору як підстави для виплат. Ці виплати не можуть кваліфікуватись як плата за виконану роботу.

Враховуючи вказане, вимоги позивача стосовно визнання наказу про звільнення протиправним та його скасування, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу повинно бути окремо за кожну вимогу оплачено судовим збором.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що за подання позовної заяви немайнового характеру фізичною особою сплачується судовий збір, який становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Водночас, згідно ст. 4 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що за подання позовної заяви майнового характеру фізичною особою сплачується судовий збір, який становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Разом з тим, ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

Враховуючи викладене, позивачу необхідно надати суду докази на підтвердження сплати судового збору за вимогу немайнового характеру (визнання наказу про звільнення протиправним та його скасування), яка підлягає до сплати в розмірі 908,00 грн. та надати документ на підтвердження доплати судового збору, як за позовну вимогу майнового характеру з урахуванням зміненої ціни позову, який підлягає сплаті у розмірі 1 % від ціни позову, з урахуванням вже сплаченої суми у розмірі 2000,00 грн. (стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу і стягнення моральної шкоди).

Вказані недоліки позовної заяви унеможливлюють вирішення питання про відкриття провадження по справі та подальший розгляд справи і ухвалення законного та обґрунтованого рішення.

Вважаю за необхідне звернути увагу на роз`яснення Пленуму Верховного Суду України, які викладені у п. 7 постанови від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», відповідно до яких позовна заява подається до суду в письмовій формі і за змістом повинна відповідати вимогам статті 175 ЦПК, у зв`язку з цим суди мають звертати особливу увагу, зокрема, на те, що у позовній заяві повинні не лише міститися позовні вимоги, а й бути викладені обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, і зазначені докази, що підтверджують кожну обставину.

Згідно з вимогами ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175, 177 ЦПК України постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху з наданням строку для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення позивачу ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи викладене, вважаю, що позовна заява ОСОБА_1 до відділу освіти Лиманської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області про визнання наказу про звільнення протиправним та його скасування, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу і стягнення моральної шкоди підлягає залишенню без руху з наданням строку для усунення недоліків, вказаних вище протягом десяти днів з дня отримання позивачем копії наявної ухвали.

Крім того, вважаю за необхідне попередити позивача, що в разі не усунення порушень закону, допущених при подачі позовної заяви до встановленого судом строку, позовна заява буде вважатися не поданою та повернута позивачу.

Спосіб усунення недоліків позовної заяви полягає в поданні позовної заяви у вигляді окремого документу з виправленими недоліками, зазначеними в наявній ухвалі суду з наданням її копії та копії всіх документів, що додаються до неї.

Керуючись ст. ст. 32, 185 ЦПК України, суддя,

постановив:

Прийняти до свого провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до відділу освіти Лиманської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області про визнання наказу про звільнення протиправним та його скасування, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу і стягнення моральної шкоди.

Позовну заяву ОСОБА_1 до відділу освіти Лиманської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області про визнання наказу про звільнення протиправним та його скасування, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу і стягнення моральної шкоди - залишити без руху.

Повідомити позивача про необхідність виправити недоліки позовної заяви протягом десяти днів з дня отримання копії наявної ухвали.

Роз`яснити, що інакше позовна заява буде вважатися неподаною та повернута.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо даної справи в мережі Інтернет за веб-адресою сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України - http:/court.gov.ua/fair/sud1502/.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя

Арцизького районного суду Гусєва Н.Д.