пр № 6/464/3/21
У Х В А Л А

08 квітня 2021 року м.Львів

Сихівський районний суд м.Львова

у складі судді Шашуріної Г.О.

секретар судового засідання Гернага Ю.О.

за участю представника боржника ОСОБА_1 адвоката Усачука А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» про заміну сторони виконавчого провадження, видачу дубліката виконавчого документа та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання,

у с т а н о в и в:

Заявник Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» звернувся до суду з заявою, в якій просить замінити стягувача ПАТ КБ «Надра» на його правонаступника ТОВ «ФК «Еліт Фінанс», у справі № 464/11047/13-ц, а також видати дублікати виконавчих листів щодо стягнення заборгованості з боржника та поновити пропущений строк для пред`явлення виконавчих листів до виконання. В обґрунтування заяви покликається, що відповідно до договору про відступлення права вимоги № б/н, від 26 серпня 2020 року зобов`язання передбаченими кредитним договором № 110/МБ-38 від 16 травня 2008 року перейшло до ТзОВ «ФК«Еліт Фінанс». Також просять поновити пропущений з поважних причин строк для пред`явлення виконавчих листів до виконання та видати дублікати виконавчих листів.

Представник заявника у судове засідання не з`явилася. Подала клопотання про розгляд справи у її відсутності.

У судовому засіданні представник боржника ОСОБА_2 у задоволенні заяви просив відмовити за безпідставністю такого, підтримав письмові заперечення, які скерував на адресу суду 05 січня 2021 року.

Представник стягувача в судове засідання не з`явився, належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи, будь-яких заяв чи клопотань до суду не подав.

Заслухавши думку представника боржника, дослідивши матеріали справи, суддя дійшла наступного висновку.

У провадженні суду знаходиться цивільна справа № 464/11047/13 за позовом ПАТ «КБ «НАДРА» до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про солідарне стягнення заборгованості за договором «Автопакет» № 110/МБ-38 від 16 травня 2008 року та зустрічним позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_3 до ПАТ КБ «Надра» про визнання недійсним кредитного договору, додаткової угоди та застосування наслідків недійсності правочину, припинення чинності заборони. Як випливає із рішення Апеляційного суду Львівської області від 16 жовтня 2015 року була задоволена частково апеляційна скарга ПАТ КБ «Надра» в особі Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на рішення суду першої інстанції від 03 квітня 2015 року. Рішення суду першої інстанції було скасовано та ухвалено нове, яким позов ПАТ КБ «Надра» в особі Фонду гарантування вкладів фізичних осіб до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Надра» в особі Фонду гарантування вкладів фізичних осіб заборгованості за договором «Автопакет» № 110/МБ-38 від 16 травня 2008 року в розмірі 502 420,65 гривень. У задоволенні позову ПАТ КБ «Надра до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості відмовлено». Також відмовлено у зустрічному позові ОСОБА_1 , ОСОБА_3 до ПАТ КБ «Надра» в особі Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про визнання недійсним кредитного договору, додаткової угоди та застосування наслідків недійсності правочину, припинення чинності заборони. Указане рішення апеляційного суду залишено без змін ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 09 березня 2016 року.

Судом установлено, що 04 серпня 2020 року між ПАТ «Дельта Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ДніпроФінансГруп» було укладено договір про відступлення права вимоги № GL48N718070_A3, відповідно до умов якого право вимоги до позичальника за зобов`язаннями передбаченими кредитним договором № 110/МБ-38 від 16 травня 2008 року перейшло до ТзОВ «ФК«ДніпроФінансГруп»

20 серпня 2020 року між ТзОВ «ФК«ДніпроФінансГруп» та ТзОВ «Фінанс Проперті Групп» було укладено договір про відступлення права вимоги № GL48N718070_A102, відповідно до умов якого право вимоги до позичальника за зобов`язаннями передбаченими кредитним договором № 110/МБ-38 від 16 травня 2008 року перейшло до ТзОВ «Фінанс Проперті Групп»

26 серпня 2020 року між ТзОВ «Фінанс Проперті Групп» та ТзОВ «ФК«Еліт Фінанс» було укладено договір про відступлення права вимоги № б/н, відповідно до умов якого право вимоги до позичальника за зобов`язаннями передбаченими кредитним договором № 110/МБ-38 від 16 травня 2008 рокуперейшло до ТзОВ «ФК«Еліт Фінанс».

Відповідно до вимог ст.442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження, суд за заявою сторони (заінтересованої особи), державного або приватного виконавця замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.

Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження (ч.5 ст.442 ЦПК України).

Усі дії, вчинені в цивільному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку він замінив (ч.2 ст.55 ЦПК України).

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.15 Закону України «Про виконавче провадження» сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ.

Статтею 512 ЦК України передбачено, що однією з підстав заміни кредитора у зобов`язанні є передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно до ст.514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до статті 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

За загальним правилом заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, оскільки не впливає на характер, обсяг і порядок виконання ним своїх обов`язків, не погіршує становища боржника та не зачіпає його інтересів.

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

Відповідно до частини п`ятої статті 15 «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив. У разі якщо сторона виконавчого провадження змінила найменування (для юридичної особи) або прізвище, ім`я чи по батькові (для фізичної особи), виконавець, за наявності підтверджуючих документів, змінює своєю постановою назву сторони виконавчого провадження.

Виходячи із цих норм, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.

Аналогічні висновки зроблені у постанові Верховного Суду у справі № 756/4530/17-ц від 28 лютого 2019 року.

Суд не бере до уваги покликання представника боржника на відсутність в матеріалах справи належних і допустимих доказів того, що ПАТ КБ «Надра» відступило, а ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» набуло право будь-якої вимоги до ОСОБА_1 , а саме не доведено факту правонаступництва, оскільки не доведено заявником, що ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» було оплачено кошти у сумі 16 743 266,42 грн на користь ПАТ КБ «Надра», що нівелює і наступний факт передачі прав вимог до ТОВ «Фінанс Проперті Групп» та в подальшому до ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» виходячи з наступного.

При вирішенні питання про заміну сторони у виконавчому провадженні суд перевіряє наявність правонаступництва у матеріальних відносинах, а не його обсяг.

Розглядаючи зазначену заяву, суд має встановити достатність поданих заявником матеріалів для здійснення відповідної заміни. При цьому суд оцінює також достовірність поданих на підтвердження факту правонаступництва матеріалів, зокрема договорів, інших правочинів тощо, в тому числі на предмет їх нікчемності.

Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним (стаття 204 ЦК України).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі № 2-1383/2010 (провадження № 14-308цс18) зроблено висновок, що стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню.

Ураховуючи викладене, задоволення заяви про заміну сторони правонаступником здійснюється судом відповідно до норм матеріального і процесуального права, які не передбачають право суду надавати на цій стадії оцінку оспорюваним правочинам, що буде порушувати презумпцію їх правомірності (стаття 204 ЦК України).

У матеріалах даної справи відсутні покликання про наявність судових рішень про визнання недійсним договору про відступлення прав вимоги зазначених вище договорів.

Указане узгоджується з постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 29 грудня 2020 року у справі № 0910/2-103/2011.

Таким чином, суд приходить висновку, що заява «ТзОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» про заміну стягувача є обґрунтованою та такою, що підлягає до задоволення.

Водночас, вирішуючи заяву в частині поновлення пропущеного строку пред`явлення виконавчого документа до виконання та видачу дубліката виконавчого документа, то суд зазначає наступне.

Згідно зі ч.1 ст.433 ЦПК України визначає, що у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Копію рішення Сихівського районного суду м.Львова від 03 квітня 2015 року, копію рішення Апеляційного суду Львівської області від 16 жовтня 2015 року та два виконавчі листи по справі № 464/11047/13-ц позивачем ПАТ КБ «Надра» отримано 02 грудня 2015 року, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення від 04 грудня 2015 року.

На момент набрання рішенням законної сили діяли положення Закону України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року.

Згідно пункту 5 Розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України "Про виконавче провадження" в редакції від 02 червня 2016 року виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені цим Законом.

Відповідно до частин 1, 2 статті 12 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції від 02 червня 2016, виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття.

Відповідно до офіційної інформації з Автоматизованої системи виконавчих проваджень, виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «КБ «Надра» заборгованості за договором «Автопакет» № 110/МБ-38 від 16 травня 2008 року в сумі 502 420,65 грн на виконанні не перебуває.

На підтвердження втрати виконавчих листів заявник надав акт ліквідатора ПАТ КБ «Надра» про втрату виконавчих листів від 04 серпня 2020 року.

На обґрунтування поважності причин пропуску пред`явлення виконавчого документу заявником вказано на рішення про початок ліквідації ПАТ «КБ «Надра», відсутність належного забезпечення супроводу судових справ банку з боку уповноважених осіб Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Як зазначалося вище, стягувачем отримано виконавчі листи у грудні 2015 року, строк пред`явлення до виконання становить 3 роки, тобто на момент звернення заявником до суду про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання пройшло два з половиною років. Заявник не навів поважних причин, які перешкоджали первісному стягувачу пред`явити виконавчий лист до виконання протягом встановленого законом строку.

Поважними причинами є ті обставини, були чи об`єктивно є непереборними, тобто, не залежать від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали чи ускладнили можливість своєчасного звернення до виконавця у визначений законом строк.

Причина пропуску строку є поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам: це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк; це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; ця обставина підтверджується належними та допустимими доказами; обставина свідчить про відсутність у заінтересованої особи об`єктивної можливості подати виконавчий документ до виконання у встановлені законом строки.

У даному випадку зазначені умови відсутні, оскільки стягувач був обізнаний з наявністю рішення суду і, проявляючи розумну обачність та інтерес, повинен був зацікавлений у його виконанні. Заявник у своїй заяві покликається на те, що згідно з інформацією з Автоматизованої системи виконавчих проваджень № 50998410 та № 50998392 з примусового виконання виконавчого листа щодо боржника було відмовлено в Шевченківському відділі ДВС у місті Львові ЗМУМЮ (м.Львів), однак не надав доказів того, що з моменту відмови у відкритті виконавчого провадження, стягувачем вчинялися дії, спрямовані на вчинення процесуальних дій в рамках виконавчого провадження, а саме направлялися запити до виконавця про надання інформації щодо руху виконавчого провадження, подавалися відповідні заяви, тощо.

Покликання заявника на обставини, що процедура ліквідації банку, якою припинено основну діяльність банку, зміна всього складу керівництва, закриття територіальних відділень та звільнення відповідальних за супровід судових справ працівників обумовили пропуск процесуальних строків, разом з тим, дані обставини та факт відступлення права вимоги не можуть бути поважними причинами для поновлення пропущеного строку.

Безпідставне поновлення судом строків пред`явлення виконавчих листів до виконання є порушенням конвенційних прав та порушенням права на справедливий суд. Можливість отримати своєчасний судовий захист є головним аспектом реалізації права на доступ до правосуддя. Однак вказане право не може бути абсолютним і його реалізація повинна бути здійснена в межах певних процесуальних строків.

Слід зазначити, що Європейський Суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово порушував питання про те, що суд не може безпідставно поновлювати процесуальні строки.

Так, в рішенні ЄСПЛ «Пономарьов проти України» Суд зазначив, що вирішення питання щодо поновлення строку перебуває в межах дискреційних повноважень суду, однак такі повноваження не є необмеженими.

У рішенні ЄСПЛ «Устименко проти України» Судом було наголошено на тому, що безпідставне поновлення процесуальних строків Судом є протиправним, порушує принцип юридичної визначеності та право на справедливий суд (ст.6 Конвенції) «про захист прав людини і основоположних свобод».

З урахуванням наведеного, суду не надано належних та допустимих доказів, що підтверджували б об`єктивну неможливість первісного стягувача та його правонаступника вчинити всі можливі дії, спрямовані на пред`явлення виконавчого документа до виконання у строки, визначені чинним законодавством України. Отже, в цій частині заява не підлягає задоволенню.

Пунктом 17.4 Перехідних положень ЦПК України визначено, що до дня початку функціонування Єдиного державного реєстру виконавчих документів у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Аналіз наведеної норми приводить до висновку, що обов`язковою умовою видачі дубліката виконавчого документа є звернення до суду із такою заявою в межах встановленого законом строку для пред`явлення його до виконання.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 21 серпня 2019 року у справі № 2-836/11 висловила правову позицію, якщо строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання не сплив або суд його поновив, то заява про видачу дубліката цього документа, який втрачений, вважається поданою у межах встановленого для пред`явлення виконавчого листа до виконання. Натомість, коли строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання сплив, і суд його не поновив, то за результатами розгляду заяви про видачу дубліката втраченого виконавчого документа суд відмовляє у задоволенні цієї заяви.

Ураховуючи викладене та зважаючи на те, що ТзОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» не набуло права пред`явлення виконавчого документа до виконання у цій справі, оскільки первісний кредитор пропустив строк пред`явлення виконавчого листа ще до укладення договору про відступлення прав вимоги, відтак є правові підстави для відмови у видачі дублікату виконавчого документа.

Суд звертає увагу на те, що укладаючи договір про відступлення права вимоги від 26 серпня 2020 року заявнику мало бути відомо про всі ризики придбання права вимоги за виконавчим документом із пропущеним строком пред`явлення до виконання.

Також, представником боржника подано заяву про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 10 000 гривень. Представником заявника ОСОБА_5 подано заперечення на вказану заяву, покликаючись на відсутність документів, що підтверджують сплату наданих адвокатом послуг.

Відповідно до ст.133 ЦПК України судові витрати складаються, зокрема пов`язаних з розглядом справи (витрати на професійну правничу допомогу).

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

При визначенні суми відшкодування суд також враховує критерії реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерій розумності, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

На підтвердження понесених боржником витрат на правничу допомогу до матеріалів справи додано наступні документи: копія договору доручення на представництво інтересів та надання правничої (правової) допомоги від 03 липня 2020 року; копію додаткової угоди № 1 до договору доручення на представництво інтересів та надання правничої (правової) допомоги від 03 липня 2020 року; копія рахунку-фактури № 4 від 26 березня 2021 року; копія акта приймання наданих послуг № 4 від 26 березня 2021 року; копія детального опису виконаних робіт (надання правничої допомоги) до договору доручення на представництво інтересів та надання правничої (правової) допомоги від 03 липня 2020 року.

З детального опису виконаних робіт вбачається наступне:

ознайомлення з матеріалами справи та фотокопіювання справи 1000 грн;

аналіз справи 2 000 грн;

підготовка заперечень проти заяви 5 000 грн;

підготовка клопотання про витребування доказів 1 000 грн;

участь у судовому засіданні 1 000 гривень.

Суд критично оцінює співмірність розміру судових витрат, пов`язаних із наданням адвокатом вказаних вище послуг. У поданих документах не вказано кількість затраченого адвокатом часу на супроводження справи. Ознайомлення з матеріалами справи та копіювання, аналіз справи та погодження правової позиції з клієнтом, підготовка заперечень та клопотання про витребування доказів, долучення судової практики для професійного досвідченого адвоката не складає дуже багато часу та не вимагає великого обсягу аналітичної й технічної роботи, з огляду на що розмір таких витрат підлягає зменшенню.

Таким чином, із заявника на користь боржника підлягає до стягнення 2 000 грн понесених витрат на професійну правничу допомогу враховуючи співрозмірність та часткове задоволення заяви.

Керуючись ст.ст.258-261, 268, 353, 354 ЦПК України,

п о с т а н о в и в:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» задоволити частково.

Замінити сторону виконавчого провадження, а саме стягувача з Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Надра» на його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс»" у цивільній справі № 464/11047/13 за позовом ПАТ «КБ «НАДРА» до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про солідарне стягнення заборгованості за договором «Автопакет» № 110/МБ-38 від 16 травня 2008 року та зустрічним позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_3 до ПАТ КБ «Надра» про визнання недійсним кредитного договору, доаткової угоди та застосування наслідків недійсності правочину, припинення чинності заборони.

У вимогах про видачу дубліката виконавчого документа та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання відмовити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» на користь ОСОБА_1 судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2 000 гривень.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду через Сихівський районний суд м.Львова протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається з урахуванням Перехідних положень ЦПК України.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи

Заявник Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс», , м.Київ, пров. Ковальський, 19/115,

Первісний стягувач Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Надра», , м.Київ, вул.Січових Стрільців, 15

Боржник ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платників податків НОМЕР_1 , АДРЕСА_1

Повний текст ухвали складений 09 квітня 2021 року.

Суддя Г.О.Шашуріна