Справа № 737/501/21
Проваждення № 2/737/245/21
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

17 серпня 2021 року смт Куликівка

Куликівський районний суд Чернігівської області у складі

головуючого суддіКоренькова А.А.
секретаря судового засіданняЧередниченка С.О.
розглянувши у підготовчому судовому засіданні за загальними правилами позовного провадження справу № 737/501/21
за позовомОСОБА_1
доКуликівської селищної ради
третя особа Державний нотаріус Чернігівської районної державної нотаріальної контори Завалієва В.В.
провизнання права власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами
учасники справи та представники:не з`явилися

в с т а н о в и в :

17 липня 2021 року ОСОБА_1 звернулась до суду з даним позовом, посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її чоловік ОСОБА_2 , який на момент смерті був зареєстрований та постійно проживав в АДРЕСА_1 разом з позивачем. За життя ОСОБА_2 склав заповіт, яким все своє майо заповів дочці ОСОБА_3 . Проте, після смерті спадкодавця ОСОБА_3 від спадщини відмовилась. В складі спадщини після померлого ОСОБА_2 залишився житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами АДРЕСА_1 . Вказаний будинок був збудований в 1958 році спадкодавцем та позивачем під час їх шлюбу, проте будинок вони в експлуатацію не ввели та не оформили правовстановлюючі документи на нього. З питання успадкування права на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами позивач звернулась до Чернігівської районної державної нотаріальної контори, однак нотаріус відмовив їй у вчиненні нотаріальної дії, оскільки спадкодавець за життя не оформила відповідних правовстановлюючих документів на домоволодіння.

Враховуючи, що вищевказаний будинок був побудований під час їх шлюбу з ОСОБА_2 , який помер, просить суд визнати за нею право власності на 1/2 частку у спільному майні подружжя та право власності на 1/2 частину житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 чоловіка ОСОБА_2 .

Позовна заява надійшла до суду 15.07.2021.

Ухвалою суду від 20.07.2021 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, підготовче засідання призначено на 17.08.2021 року.

Позивач в підготовче судове засідання не з`явилась, в позовній заяві просила справу розглянути за її відсутності .

Відповідач Куликівська селищна рада надала відзив на позовну заяву, в якому позов визнає повністю, просить розглядати справу за відсутності представника селищної ради

Третя особа, держаний нотаріус Чернігівської районної державної нотаріальної контори Завалієва В.В. подала заяву про розгляд справи у її відсутності.

На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Відповідно до ч. 3 ст. 200, ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за результатами підготовчого судового засідання за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову.

Дослідивши заяви по суті справи, письмові докази надані сторонами та матеріали спадкової справи № 6/2017 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , які надала державний нотаріус Чернігівської районної державної нотаріальної контори Завалієва В.В., судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

ОСОБА_2 з позивачем перебували в зареєстрованому шлюбі з 30 травня 1950 року, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу, серії НОМЕР_1 (а.с. 6).

Відповідно до витягів з погосподарських книг Горбівської сільської ради Куликівського району Чернігівської області за 1996 - 2005 роки, ОСОБА_2 , був головою домогосподарства що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 8).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер (а.с. 5).

Згідно з довідкою Куликівської селищної ради Куликівського району Чернігівської області №322 від 22 квітня 2021 року, ОСОБА_2 на день смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 був зареєстрований та проживав за адресою: АДРЕСА_1 разом з дружиною ОСОБА_1 (а.с.7).

За життя ОСОБА_2 склав заповіт, посвідчений виконавчим комітетом Горбівської сільської ради Куликівського району Чернігівської області 29.06.2002 року, за яким все своє майно заповідав своїй дочці ОСОБА_3 (а.с. 36).

Після смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина, яка складається із домоволодіння, що розташоване в АДРЕСА_1 .

Згідно до технічного паспорту на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами до складу вказаного домоволодіння входять житловий будинок (А-1, А1-1,а-1), сараї (Б-1, б-1,в-1,Д-1,Е-1,Ж-1,ж-1), погріб ( е-1,Г-1), літня кухня (В-1) (а.с. 13-15).

Вищевказані будівлі і споруди, були побудовані в період з 1958 по 1989 роки під час перебування позивача та померлого ОСОБА_2 в шлюбі.

За життя померлий ОСОБА_2 не ввів вказаний вище будинок з надвірними будівлями та спорудами в експлуатацію та не оформив правовстановлюючих документів на нього. Згідно довідки КП Чернігівське МБТІ від 28.05.2021 року № 118 станом на 31 грудня 2012 року право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 не зареєстровано (а.с. 11).

Відомостей щодо самочинного будівництва суду не надано.

Спадкоємцем за заповітом після померлого ОСОБА_2 є дочка ОСОБА_3 . Відомості щодо інших осіб, які претендують на спадщину, в тому числі на обов`язкову частку у спадщині, у спадковій справі відсутні.

ОСОБА_3 спадщину за заповітом не прийняла та відмовилась від спадщни (а.с.36).

Як вбачається з матеріалів спадкової справи, позивач 22.12.2020 року отримав свідоцтво про право на спадщину за законом на земельні ділянки кадастровий номер :03:001:0821, :03:002:0821, :03:003:0821, що знаходяться на території Горбівської сільської ради Куликівського району Чернігівської області та належала спадкодавцю ОСОБА_2 на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку (а.с. 3 7).

Надані судом докази суперечностей не містять та оцінюються судом як достовірні.

Згідно зі ст.ст. 55, 124 Конституції України, права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

Відповідно до ч. 2 ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Згідно зі ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1217 ЦК України, визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті.

Згідно ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи зазначені у заповіті. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Спадкоємець за заповітом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (ст. 1268 ЦК України)

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу відповідну заяву (ст. 1269 ЦК України)

Спадкоємець за заповітом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь іншого спадкоємця за заповітом (ст. 1274 ЦК України)

Згідно ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 1 липня 2004 року, державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обмежень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обмежень, що супроводжується внесенням даних до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обмежень.

Згідно зі ст. 3 зазначеного Закону право власності та інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно з діючими нормативно-правовими актами до набрання чинності цим Законом, визнаються державою.

Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема, такими як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, та Тимчасовим положенням про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 7 лютого 2002 року №7/5.

Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 1 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Відповідно до п. 6 вищевказаної Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР не підлягали реєстрації будинки та домоволодіння, що розташовані в сільських населених пунктах, які адміністративно підпорядковані містам або селищам міського типу, але до них не приєднані. Тобто, якщо будинок було побудовано в сільській місцевості, він не підлягав державній реєстрації та на нього не виготовлялась документація про право власності.

Відповідно до ст.ст.25, 30, 346 ЦК України, листа Міністерства юстиції України №19- 32/319, від 21.02.2005 року, якщо у разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності на яке не проводилась і правовстановлюючий документ відсутній, питання про визначення належності цього майна попередньому власнику та наступного власника (спадкоємця) повинно вирішуватися у судовому порядку.

Таким чином, у разі відсутності державної реєстрації права власності на нерухоме майно, створене та оформлене в передбаченому законом порядку до набрання чинності Законом України від 1 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», спадкоємці, які прийняли спадщину, мають право на оформлення спадкових прав.

Згідно п. 6 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 7 лютого 2014 року № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», суди повинні мати на увазі, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина п`ята статті 1268 ЦК), проте право власності на нерухоме майно у разі прийняття спадщини виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації речового права на нерухоме майно (стаття 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»). Разом із тим суди повинні розмежовувати право на спадщину як майнове право (об`єкт спадкування) та виникнення права власності на спадкове майно як на об`єкт нерухомого майна.

Спадкоємець має право звернутися із заявою про державну реєстрацію переходу права власності до органу, що здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно, після прийняття спадщини в порядку, передбаченому законом. Якщо право власності спадкодавця не було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, правовстановлюючими є документи, що підтверджують підставу для переходу права власності в порядку правонаступництва, а також документи спадкодавця, що підтверджують виникнення у нього права власності на нерухоме майно (стаття 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»).

Згідно п.п. 4.15, п. 4, глави 10 розділу ІІ «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно.

Відповідно до п. 3, глави 7 розділу І Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, документи, на підставі яких вчинено нотаріальну дію, та документи або копії (витяги) з них, необхідні для вчинення нотаріальної дії, обов`язково долучаються до примірника правочину, свідоцтва тощо, які залишаються у справах нотаріуса.

Позивач позбавлений можливості оформити своє право на спадщину у нотаріуса у зв`язку з відсутністю державної реєстрації права власності на спадкове нерухоме майно та у зв`язку із відсутністю у позивача документів, які підтверджують право власності на вищевказане нерухоме майно за спадкодавцем

Визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

За таких умов, враховуючи, що домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , було збудоване до 05.08.1992 року, а саме в період часу з 1958 по 1989 роки, в період зареєстрованого шлюбу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , але за життя ними не отримано правовстановлюючого документу на нього, позивачу належить право власності на 1/2 частину цього домоволодіння та позивач прийняла спадщину після померлого чоловіка ОСОБА_2 , до складу якої входить інша 1/2 частина цього домоволодіння, суд вважає за можливе позов задовольнити та визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що розташований за адресою: будинок АДРЕСА_1 в цілому.

На підставі викладеного, керуючись статтями 4, 12, 13, 19, 81, 141, 200, 247, 258, 259, 265, 268, 273, 354, 355 Цивільного процесуального кодексу України суд,-

в и р і ш и в :

1. Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити повністю.

2. Визнати за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , яка зареєстрована та проживає в АДРЕСА_1 ) право власності на житловий будинок загальною площею 86,7 кв.м., житлова площа 44,5 кв.м., з надвірними будівлями та спорудами (означеними в плані технічного паспорту на будинок літерами: житловий будинок (А-1,А1-1,а-1), сарай (Б-1,б-1,в-1,Д-1,Е-1,Ж-1,ж-1), погріб (е-1,Г-1), літня кухня (В-1)), садиби АДРЕСА_1 .

3. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

4. Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Чернігівського апеляційного суду через Куликівський районний суд Чернігівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

5. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

6. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

7. Повний текст рішення складений 17 серпня 2021 року.

Суддя А.А. Кореньков