Провадження № 2/522/5206/21
УХВАЛА

16 серпня 2021 року м. Одеса

Суддя Приморського районного суду міста Одеси Бондар В.Я., розглянувши заяву ОСОБА_1 про відвід судді Бондаря Вячеслава Яковича у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання договорів дарування удаваними, -

ВСТАНОВИВ:

До суду 13.08.2021 року надійшла заява ОСОБА_1 про відвід судді Бондаря Вячеслава Яковича, яка мотивована тим, що 03.03.2021 року відбулося перше підготовче засідання, на яке не було допущено представника за довіреністю ОСОБА_5 , але представнику за довіреністю було видано повістки для направлення відповідачам. ОСОБА_5 не був допущений і до інших засідань, втім подавав безперешкодно до канцелярії суду всі документи від імені позивача. Також заявник вказує, що не можна було закривати підготовче засідання не отримавши витребуваних доказів, адже з їх отриманням було визначено коло свідків, яких потрібно залучити. 19.07.2021 року головуючий залишив без розгляду клопотання про витребування доказів та заяву про виклик свідків, не поновивши процесуальних строків без винесення ухвал. Також заявник зазначає на те, що ухвалою від 26.07.2021 року було залишено без розгляду та повернуто заяви про забезпечення доказів, оскільки не подано довіреність представника, хоча її додано до матеріалів справи.

Заява передана судді 16.08.2021 року.

Відповідно до ч.7 ст. 40 ЦПК України питання про відвід вирішується невідкладно. Вирішення питання про відвід суддею, який не входить до складу суду, здійснюється протягом двох робочих днів, але не пізніше призначеного засідання по справі.

Невідкладність в контексті реалізації процесуальних строків пов`язується із необхідністю у максимально стислі строки вчинити судом процесуальні дії.

Тому, дана заява про відвід розглядається судом наступного робочого дня після її подання.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заявлений відвід є не обґрунтованим та немає об`єктивного підґрунтя для його задоволення.

Відповідно до ч.1 ст.36 ЦПК України, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Також підставами відводу (самовідводу) законодавець визначив недопустимість повторної участі судді в розгляді справи (ст. 37 ЦПК України), та неможливість входження до складу суду осіб, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя (п.3 ст. 46 ЦПК України).

Згідно ч.1 та ч.2 ст.60 ЦПК України представником у суді може бути адвокат або законний представник. Під час розгляду спорів, що виникають з трудових відносин, а також справ у малозначних спорах (малозначні справи) представником може бути особа, яка досягла вісімнадцяти років, має цивільну процесуальну дієздатність, за винятком осіб, визначених у статті 61 цього Кодексу.

Справа за позовом ОСОБА_1 не є малозначною та розглядається за правилами загального позовного провадження, тому участь представника за довіреністю, який не є адвокатом виключається. Втім, подача документів до канцелярії суду представником за довіреністю, котрий не є адвокатом не забороняється цивільним процесуальним законодавством.

Відповідно до ч.3 ст. 189 ЦПК України підготовче провадження має бути проведене протягом шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі. У виняткових випадках для належної підготовки справи для розгляду по суті цей строк може бути продовжений не більше ніж на тридцять днів за клопотанням однієї із сторін або з ініціативи суду.

Відповідно до ч.2 ст. 210 ЦПК України суд розглядає справу по суті протягом тридцяти днів з дня початку розгляду справи по суті.

Позивач з даним позовом звернувся до суду 07.12.2020 року, підготовче провадження було закрито 22.06.2021 року, яке було проведено за участі представника позивача - ОСОБА_8 (залишив вирішення питання про закриття підготовчого провадження на розсуд суду) та представників відповідачів ОСОБА_6 (вважала за можливе перейти до розгляду справи по суті) та ОСОБА_7 . В даному засіданні ухвала про витребування доказів направлялася до виконання втретє.

Тому, з огляду на строки проведення підготовчого засідання та терміни не виконання ухвали суду про витребування доказів, враховуючи думку як представника позивача так і представників відповідачів, судом було закрито підготовче провадження, призначено справу до розгляду по суті на 19.07.2021 року.

У судовому засіданні 19.07.2021 року судом було частково задоволено клопотання про виклик свідків, та відмовлено у задоволенні заяви про витребування доказів.

Відповідно до ч.2 ст. 258 ЦПК України процедурні питання, пов`язані з рухом справи в суді першої інстанції, клопотання та заяви осіб, які беруть участь у справі, питання про відкладення розгляду справи, оголошення перерви, зупинення або закриття провадження у справі, залишення заяви без розгляду, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом, вирішуються судом шляхом постановлення ухвал.

Згідно ч.ч. 4, 5 ст. 259 ЦПК України ухвали суду, які оформлюються окремим документом, постановляються в нарадчій кімнаті, інші ухвали суд може постановити, не виходячи до нарадчої кімнати. Ухвали суду, постановлені окремим документом, підписуються суддею (суддями) і приєднуються до справи. Ухвали, постановлені судом, не виходячи до нарадчої кімнати, заносяться до протоколу судового засідання.

Ухвали можуть бути оформлені окремим документом або ж постановленні в протоколі судового засідання, тобто протокольна ухвала.

ЦПК України не містить імперативної норми щодо обов`язковості постановлення ухвали як окремого процесуального документу при вирішенні питання про відмову у витребуванні доказів.

Крі того, відповідно до ст. 353 ЦПК України, ухвала про відмову у витребуванні доказів оскарженню окремо від рішення суду не підлягає.

Дійсно, ухвалою від 26.07.2021 року повернуто заяву про забезпечення доказів, шляхом їх витребування, огляду та допиту свідків, адже до заяви не додано документ на підтвердження повноважень представника заявника у відповідності до ч.2 ст.117 ЦПК України. Посилання на те, що копія довіреності була наявна в матеріалах справи, не означає, що стороною не мають виконуватися положення чинного законодавства, зокрема, вимоги ч.2 ст. 117 ЦПК України.

Для відведення судді необхідно обґрунтувати наявність обставин, які об`єктивно можуть вказувати на можливу упередженість. Обставини, які були покладені в основу заяви про відвід, повинні бути доведеними.

Суд не вбачає підстав для відводу судді Бондаря В.Я., визначених ст. 36 ЦПК України, оскільки заявником не доведені обставини, що викликають сумніви в неупередженості або об`єктивності головуючого по справі судді.

Доказів сумніватися в неупередженості та об`єктивності представлено не було, а доводи позивача зводяться до не погодження з процесуальними діями головуючого у справі.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч. 6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Частина 1 статті 6 Конвенції містить вимоги щодо неупередженості суду. Так, Європейський суд з прав людини розрізняє чи в конкретній справі існує яке-небудь переконання або особиста зацікавленість даного судді та вимоги, чи суддя забезпечує достатню гарантію, щоб виключити підозру в цьому. Крім того, згідно принципу, який є стабільним, суд має бути неупередженим і безстороннім.

З огляду на це, навіть зовнішні прояви можуть мати певну важливість або, іншими словами, "правосуддя повинно не тільки чинитися, повинно бути також видно, що воно чиниться" (рішення у справі "Де Куббер проти Бельгії" ("De. Belgium"), від 26 жовтня 1984 року, п.26).

У справі "П`єрсак проти Бельгії" Європейський суд з прав людини висловив позицію, згідно з якою, незважаючи на той факт, що безсторонність зазвичай означає відсутність упередженості, або, навпаки, її наявність може бути перевірено різноманітними способами провів розмежування між суб`єктивним підходом, який відображає особисте переконання громадянина в конкретній справі, та об`єктивним підходом, який визначає, чи були достатні гарантії, щоб виключити будь-які сумніви з цього приводу. Таким чином, на основі вищезазначеного, слід зробити висновок, що при оцінці безсторонності суду слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспект.

Щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі "Хаушильд проти Данії" зазначається, що Європейському суду з прав людини не потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного.

Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, але якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу достатньо заяви сторони про сумнів в об`єктивному розгляді справи.

Враховуючи вищевикладене, а також практику Європейського суду з прав людини, який неодноразово зазначав, що презумпція особистої неупередженості судді діє до тих пір, поки не доведено інше, суд вважає, що зазначені в заяві обставини, не викликають сумнів в об`єктивності, однобічності та неупередженості судді Бондаря В.Я. при вирішенні даної цивільної справи.

Згідно ч.ч.2,3 ст. 40 ЦПК України питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід. Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Судове засідання по дані справі призначено на 30.08.2021 року, тому дана заява ОСОБА_1 підлягає передачі до канцелярії суду для здійснення її розгляду суддею, що не входить до складу суду. Підстав для зупинення провадження на переконання суду немає.

Керуючись ст.ст. 33, 36, 40, 258, 260 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді Бондаря Вячеслава Яковича у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання договорів дарування удаваними.

Заяву передати до канцелярії Приморського районного суду м. Одеси для визначення в порядку ч.1 ст. 33 ЦПК України судді, який буде вирішувати питання про відвід судді Бондаря В.Я.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали суду складено 16.08.2021 року.

Суддя В.Я. Бондар