Справа №: 478/289/21 пров.№2-о/478/13/2021
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06.04.2021 року. Казанківський районний суд Миколаївської області в складі:

головуючого - судді Іщенко Х.В.,

при секретарі Луговській А.І.,

за участю:

заявника - ОСОБА_1 ,

представника заявника ОСОБА_2 ,

заінтересованої особи ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу в порядку окремого провадження за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа - ОСОБА_3 , про встановлення факту проживання однією сім`єю, -

В С Т А Н О В И В:

Представник заявника - адвокат Коваленко П.П. звернувся до суду із заявою в інтересах ОСОБА_4 , заінтересована особа - ОСОБА_3 , в якій просив встановити юридичний факт проживання однією сім`єю понад п`ять років (без реєстрації шлюбу) ОСОБА_4 та померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 .

Свої вимоги мотивує тим, що починаючі з листопада 1996 року ОСОБА_1 та ОСОБА_5 , почали проживати однією сім`єю як чоловік і жінка. Вели спільне господарство. Шлюб не зареєстрували. За час проживання однією сім`єю придбали легковий автомобіль та житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , в якому спільно проживали. За час спільного проживання ОСОБА_5 набув також право власності на земельну ділянку, площею 6,28 га ріллі, розташованої в межах Казанківскої селищної ради. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 помер. Вважаючі себе спадкоємицею, не може оформити спадкове майно, оскільки відсутні родині відносини та відсутні документи, які підтверджують факт проживання нею та спадкодавцем однією сім`єю не менше п`яти років.

Ухвалою суду від 01 березня 2021 року відкрито провадження у даній справі. Витребувано у приватного нотаріуса Казанківського районного нотаріального округу спадкову справу.

В судовому засіданні заявник та представник заявника заявлені вимоги повністю підтримали, просили суд їх задовольнити з підстав, викладених у заяві та встановити факт проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_5 однією сім`єю без реєстрації шлюбу з листопада 1996 року включно.

В судовому засіданні заінтересована особа в задоволенні заяви заявника просила відмовити і пояснила, що у них з заявником існує спір щодо спадкового майна, яке залишилося після смерті її покійного брата ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Щодо спадкування заявником автомобіля вона не заперечує, однак заперечує щодо спадкування заявником земельної ділянки, яка належала покійному браті і будинку, який належав її покійній матері.

Суд, заслухавши заявницю її представника , заінтересовану особу, дослідивши зміст заяви та подані сторонами письмові докази, суд приходить до висновку, що дану заяву слід залишити без розгляду, виходячі з наступного.

Частиною 1 статті 15 та частиною 1 статті 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Тлумачення вказаних норм дозволяє зробити висновок, що для застосування того чи іншого способу захисту, необхідно встановити, які ж права чи інтереси заявника порушені, невизнані або оспорені і за захистом яких прав чи інтересів він звернувся до суду.

Реалізуючи передбачене ст. 55 Конституції України право на судовий захист, звертаючись до суду, особа вказує власне суб`єктивне уявлення про порушене право чи охоронюваний інтерес та спосіб його захисту.

Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно з ч. 1 та ч. 2 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення (ч. 2 ст. 315 ЦПК України).

Відповідно до ч. 4 ст. 315 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.

Згідно із п. п. 1, 3 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. У тому разі, коли буде виявлено, що встановлення підвідомчого судові факту пов`язане з вирішенням спору про право, суд відмовляє в прийнятті заяви до розгляду в окремому провадженні, а якщо це буде виявлено під час розгляду справи, залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

З системного аналізу вище наведеного вбачається, що встановлення факту, що має юридичне значення в окремому провадженні можливе при умові, що факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають безпосередньо залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичної особи без повторного звернення до суду на підставі цього рішення та встановлення такого факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Як роз`яснено у п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 за №7 «Про судову практику у справах про спадкування», справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними.

Так, із змісту заяви ОСОБА_1 і пояснень заявника ОСОБА_1 і її представника в судовому засіданні вбачається, що заявниця, являючись спадкоємцем четвертої черги за законом, претендує на право спадкування за законом після смерті ОСОБА_5 щодо майна, набутого під час перебування у фактично шлюбних відносинах, а також будинку, в якому вони проживали, який належав покійній матері ОСОБА_5 .

Заінтересована особи - ОСОБА_3 є спадкоємцем другої черги за законом після смерті брата, подала нотаріусу заяву, якою прийняла спадщину за законом після смерті рідного брата. Заяву про відмову від спадщини, не подавала.

Відповідно до ч. 2 ст. 1258 Цивільного кодексу України кожна наступна черга одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків зміни черговості одержання права на спадкування. При цьому, право на спадкування кожною наступною чергою спадкоємців за законом настає при відсутності спадкоємців попередньої черги або при неприйнятті ними спадщини або відмови від її прийняття, а також у разі, коли всі спадкоємці першої черги усунені від права на спадкування.

З викладеного судом встановлено, що заявник у цій ситуації штучно використав термін «заява» при застосуванні процесуального механізму встановлення факту, що має юридичне значення, оскільки інших вимог при зверненні до суду ним заявлено не було, хоча метою встановлення даного факту є майбутнє вирішення між сторонами у справі спору про право (правовідносини майнового характеру та спадкування), а отже, такий спір має розглядатися судом у порядку позовного провадження.

Відповідно до вимог ч. 6 ст. 294 ЦПК України, якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах. Тому суд вважає, що заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_3 про встановлення юридичного факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу слід залишити без розгляду.

На підставі викладеного, ст. 55 Конституції України, ст.ст. 15, 16 ЦК України, ст. 294 ЦПК України та керуючись ст.ст. 258-261 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_3 , про встановлення юридичного факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу залишити без розгляду.

Роз`яснити ОСОБА_1 її право подати позов на загальних підставах.

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу до Миколаївського апеляційного суду через Казанківський районний суд Миколаївської області протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя: