Справа № 487/7615/20
Провадження № 2/487/1002/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

06.08.2021 року Заводський районний суд м. Миколаєва у складі: головуючого судді Гаврасієнко В.О., за участю секретаря судового засідання Полінкевич К.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Дочірнього підприємства «Миколаївський облавтодор» відкритого акціонерного товариства Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» про стягнення заборгованості по заробітній платі та середнього заробітку за час затримки виплати заробітної плати при звільненні

В С Т А Н О В И В:

14.12.2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до ДП «Миколаївський облавтодор» ВАТ ДАК «Автомобільні дороги України», в якій просив стягнути на його користь заборгованість із невиплаченої заробітної плати за період з травня 2019 року по червень 2019 року у сумі 35441,11 грн., середній заробіток за час затримки виплати заробітної плати при звільненні за 16 місяців у сумі 240387,84 грн., заборгованість із невиплаченої заробітної плати за період з червня 2019 року по червень 2020 року у сумі 34267,82 грн.

Позовні вимоги обґрунтовуванні тим, що він працював на посаді майстра на Дочірньому підприємстві «Миколаївський облавтодор» ВАТ Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» філія «Варварівська ДЕД». Наказом № 23 від 19 червня 2019 року його було звільнено з посади майстра на підставі п. 1 ст.40 КЗпП України. На момент звільнення відповідачем не було проведено повний розрахунок по виплаті заробітної плати за період з травня 2019 року по червень 2019 року в сумі 35441,11 грн. 20.06.2019 року його прийнято на посаду виконавця робіт до ДП «Миколаївський облавтодор» ВАТ ДАК «Автомобільні дороги України» філія «Миколаївська ДЕД» згідно наказу №63-К від 19.06.2019 року. Наказом №82-К від 08.10.2019 року його звільнено із займаної посади згідно ст.38 КЗпП. 09.10.2019 року наказом №83-К від 09.10.2019 року його прийнято на посаду виконавця робіт до ДП «Миколаївський облавтодор» ВАТ ДАК «Автомобільні дороги України» філія «Миколаївська ДЕД», де він і працює по теперішній час. Проте підприємство має перед ним заборгованість із виплати заробітної плати. В зв`язку з чим позивач у позовній заяві просив стягнути з відповідача на його користь заборгованість із невиплаченої заробітної плати за період з травня по червень 2019 року у сумі 35441,11 грн., середній заробіток за час затримки виплати заробітної плати при звільненні за 16 місяців в сумі 240387,84 грн., заборгованість із невиплаченої заробітної плати за період з червня 2019 року по червень 2020 року у сумі 34267,82 грн.

Ухвалою суду від 18 грудня 2020 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження.

02.03.2020 року до суду надійшла заява представника позивача адвоката Костенюк М.В., у якій вона зазначила, що середній заробіток за час затримки виплати заробітної плати при звільненні 19.06.2019 року за період з 01.07.2019 року по 31.10.2020 року складає 306858,72 грн.

Позивач та його представник до судового засідання не з`явилися, надали до суду заяви, у яких просили розглядати справу без їх участі.

Представник відповідача до судового засідання не з`явився, хоча про час і місце засідання був повідомлений належним чином, причину неявки суду не повідомив.

Суд вважає за можливе ухвалити рішення про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказі, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.

Всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об`єктивному розгляді справи, зібрані по справі докази, керуючись законом, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з копією трудової книжки позивача ОСОБА_1 було переведено на посаду майстра на Дочірньому підприємстві «Миколаївський облавтодор» ВАТ Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» філія «Варварівська ДЕД» наказом №54 від 21.11.2016 року. Наказом №23 від 19.06.2019 року позивача було звільнено із займаної посади у зв`язку з припиненням (реорганізацією) філії п.1 ст. 40 КЗпП України. Згідно наказу №63-К від 20.06.2019 року позивача прийнято на посаду виконавця робіт на Дочірньому підприємстві «Миколаївський облавтодор» філія «Миколаївська ДЕД». В подальшому наказом №82-К від 08.10.2019 року позивача звільнено за ст.38 КЗпП України (за власним бажанням). Наказом №31 від 09.10.2019 року позивача прийнято на посаду завідувача господарства. Наказом №2 від 03.02.2020 звільнено з посади завідувача господарства за ст. 38 КЗпП України. Прийнято на посаду завідувача господарством за сумісництвом згідно наказу №3 від 05.02.2020 року. Наказом від 29.05.2020 року звільнено із займаної посади за власним бажанням. На день звільнення з роботи ДП «Миколаївський Облавтодор» нарахувало позивачу заробітну плату за період з травня 2019 року по червень 2019 року у сумі 35441,11 грн., за період з червня 2019 року по червень 2020 року у сумі 4267,82 грн. яка при звільненні виплачена не була.

Відповідно до ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Положеннями ч.1 ст.13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до положень ст.43 Конституції України держава створює умови для повного здійснення громадянами права на працю, гарантує рівні можливості у виборі професії та роду трудової діяльності, реалізовує програми професійно-технічного навчання, підготовки і перепідготовки кадрів відповідно до суспільних потреб.

Відповідно до положень ст.1 Конвенції про захист заробітної плати №95, яка ратифікована 31 січня 1961 року, метою цієї Конвенції є термін "заробітна плата", який означає, незалежно від назви й методу обчислення, будь-яку винагороду або заробіток, які можуть бути обчислені в грошах, і встановлені угодою або національним законодавством, що їх роботодавець повинен заплатити, на підставі письмового або усного договору про наймання послуг, працівникові за працю, яку виконано, чи має бути виконано, або за послуги, котрі надано, чи має бути надано.

Відповідно до положень ч.1 ст.2 Конвенції, ця Конвенція застосовується до всіх осіб, яким виплачується або повинна виплачуватись заробітна плата.

Заробітна плата виплачуватиметься через регулярні проміжки часу. Якщо немає інших відповідних урегулювань, котрі забезпечують виплату заробітної плати через регулярні проміжки часу, то періоди виплати заробітної плати має бути продиктовано національним законодавством або визначено колективним договором чи рішенням арбітражного органу (ст.12 Конвенції про захист заробітної плати).

Відповідно до ч.1 ст.47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу.

Статтею 116 КЗпП України встановлено, що при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення.

Відповідно до ч. 1 ст. 117 КЗпП України, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст. 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Аналіз наведених норм матеріального права дає підстави для висновку, що передбачений ч. 1 ст. 117 КЗпП України обов`язок роботодавця щодо виплати середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні настає за умови невиплати з його вини належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст. 116 КЗпП України, при цьому визначальними є такі юридично значимі обставини, як невиплата належних працівникові сум при звільненні та факт проведення з ним остаточного розрахунку.

За своєю суттю середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні є компенсаційною виплатою за порушення права на оплату праці, яка нараховується в розмірі середнього заробітку.

Отже, не проведення з вини власника або уповноваженого ним органу розрахунку з працівником у зазначені строки є підставою для відповідальності, передбаченої ст. 117 КЗпП України, тобто виплати працівникові його середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Крім того, слід зазначити, що невиплата звільненому працівникові всіх сум, що належать йому від власника або уповноваженого ним органу, є триваючим правопорушенням, а отже, працівник може визначити остаточний обсяг своїх вимог лише на момент припинення такого правопорушення, яким є день фактичного розрахунку, що узгоджується з правовою позицією викладеною в рішенні Конституційного Суду України від 22 лютого 2012 року у справі № 1-5/2012.

В пункті 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.12.1999 року № 13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» судам роз`яснено, що встановивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв`язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, коли ж він у цей день не був на роботі, наступного дня після пред`явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі статті 117 КЗпП стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при не проведенні його до розгляду справи по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини.

Таким чином, нормою статті 117 КЗпП України встановлено обов`язок для роботодавця виплатити середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні по день фактичного розрахунку.

Відповідно до п.3 розділу 2 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №100 від 08.02.1995 року, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата.

Відповідно до п.8 вищезазначеної Постанови, середньоденна заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів, а у випадках, передбачених чинним законодавством - на число календарних днів за цей період.

Згідно довідки №86 від 29.07.2021 року заборгованість із виплати заробітної плати по філії «Варварівська ДЕД» ДП «Миколаївський облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України» за період з травня 2019 року по червень 2019 року станом на дату видачі довідки складає 35441,11 грн. Крім того, із довідки №23/219 від 03.08.2020 року, яка видана ОСОБА_1 для підтвердження заборгованості зі виплати заробітної плати по філії «Миколаївська ДЕД» ДП «Миколаївський облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України» вбачається, що за період з червня 2019 року по червень 2020 року станом на дату видачі довідки складає 34267,82 грн.

Із наданого представником позивача розрахунку середнього заробітку за час затримки розрахунку по заробітній платі вбачається, що середній заробіток за час затримки виплати заробітної плати при звільненні 19.06.2019 року за період з 01.07.2019 року по 31.10.2020 року складає 306858,72 грн. Розрахунок здійснений із розрахунку кількість робочих днів період з 01.07.2019 року по 31.10.2020 року, що складає 337 робочих днів, середньоденна заробітна плата за травень-червень 2019 року становить 910,56 грн. (заробітна плата за травень-червень 2019 року - 30048,52 грн. : 33 робочі дні за травень-червень 2019 року).

Таким чином розмір середнього заробітку, який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача становить 306858,72 грн. (910,56 грн.х337днів).

Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню та стягненню з відповідача на користь позивача заборгованість із заробітної плати за період з травня 2019 року по червень 2019 року у сумі 35441,11 грн., за період з червня 2019 року по червень 2020 року у сумі 34267,82 грн. та середній заробіток за час затримки виплати заробітної плати за період з 01.07.2019 року по 31.10.2020 року в розмірі 306858,72 грн.

Оскільки позов суд задовольняє у повному обсязі, розподіляючи судові витрати згідно правилам ст. 141 ЦПК, з відповідача підлягає стягненню судовий збір у дохід держави за вимогу по стягнення заробітної плати 840,80 грн. та за вимогу про стягнення середнього заробітку 840,80 грн, а всього 1681,60 грн.

Керуючись ст.10,18,23,76,141,279,258,259-260, 280-282,352,354 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Стягнути з ДП «Миколаївський облавтодор» відкритого акціонерного товариства «ДАК «Автомобільні дороги України» на користь ОСОБА_1 заборгованість по заробітній платі за період з травня 2019 року по червень 2019 року у сумі 35441,11 грн., за період з червня 2019 року по червень 2020 року у сумі 34267,82 грн.

Стягнути з ДП «Миколаївський облавтодор» відкритого акціонерного товариства «ДАК «Автомобільні дороги України» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за весь час затримки розрахунку з 01.07.2019 по 31.10.2020 у розмірі 306858,72 грн.

Стягнути з ДП «Миколаївський облавтодор» відкритого акціонерного товариства «ДАК «Автомобільні дороги України» на користь держави судовий збір у розмірі 1681,20 грн.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ДП «Миколаївський облавтодор» відкритого акціонерного товариства «ДАК «Автомобільні дороги України», місцезнаходження: м. Миколаїв, вул. Галини Петрової, 2-А, .

Суддя В.О. Гаврасієнко