Справа № 700/471/21
Провадження № 2/700/250/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 серпня 2021 року Лисянський районний суд Черкаської області

у складі: головуючого судді Бесараб Н.В.,

за участю секретаря судового засідання Мельніченко Н.І.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в смт. Лисянка цивільну справу №700/471/21 провадження №2/700/250/21 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Лисянський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Звенигородському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання батьківства,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася з позовом до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Лисянський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Звенигородському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання батьківства.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що з 2010 року по 2015 рік вона, проживала з ОСОБА_2 однією сім`єю без реєстрації шлюбу. За цей період у них народилося двоє дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . На момент народження дітей вона перебувала у зареєстрованому шлюбі із ОСОБА_5 , з яким спільно не проживали. Після народження сина - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_5 визнав, що він не є батьком дитини, а ОСОБА_2 у той же день заявою визнав себе батьком дитини і 20.06.2012 року згідно поданих заяв було видано свідоцтво про народження ОСОБА_3 серії НОМЕР_1 . Однак, після народження сина ОСОБА_7 , ОСОБА_5 не мав змоги за станом здоров`я приїхати за їх місцем проживання для написання заяви, про те що він не є батьком. ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_5 помер. А тому дані про батька в свідоцтві про народження серія НОМЕР_2 зазначені - ОСОБА_5 , з яким вона перебувала у зареєстрованому шлюбі. З моменту народження дитини, відповідач називав його своїм сином, а син називає ОСОБА_2 - «татом». Із часу народження дітей ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , ОСОБА_2 забезпечував та забезпечує дітей, проводить спільно час. Ще за життя ОСОБА_5 , вона разом із ОСОБА_2 мали намір зі спільною заявою звернутися до органу державної реєстрації актів цивільного стану із заявою про внесення змін до актового запису про народження ОСОБА_4 , а саме внести зміни про батька дитини, зазначивши відповідача його батьком. Проте не встигли у зв`язку зі смертю ОСОБА_5 . На даний час вони із відповідачем, бажаючи внести зміни у свідоцтво про народження сина ОСОБА_7 , зазначивши відповідача батьком, звернулися до відділу ДРАЦС, де отримали відмову, оскільки підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є рішення суду про визнання батьківства. За таких обставин змушена звернутися до суду із даним позовом.

Позивач у підготовче судове засідання не з`явилася, звернулася до суду із заявою про розгляд справи без її участі, на позовних вимогах наполягала у повному обсязі.

Відповідач у підготовче судове засідання не з`явився, звернувся до суду із заявою про розгляд справи без його участі, проти задоволення позовних вимог не заперечує та визнає себе батьком дитини.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Лисянський ВДРАЦС у Звенигородському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до вимог ч.3 ст.200 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 206 цього ж Кодексу.

Згідно з ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Матеріалами справи встановлено, що між позивачем ОСОБА_8 та ОСОБА_5 26.02.2000 року було зареєстровано шлюб у виконавчому комітеті Страбичівської сільської ради Мукачівського району Закарпатської області, актовий запис № 4, про що свідчить витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища від 12.05.2021 року.

ІНФОРМАЦІЯ_5 позивач народила сина ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданим повторно 30.04.2021 року, в якому у графі «батько» вказаний ОСОБА_2 .

Відповідно до довідки виконавчого комітету Лисянської селищної ради Черкаської області від 16.06.2021 року № 1326, позивач з 01.01.2013 року по 01.10.2014 року проживала разом із колишнім чоловіком ОСОБА_2 в с. П.Попівка Лисянського району Черкаської області та вели спільне господарство.

ІНФОРМАЦІЯ_6 у позивача народився син ОСОБА_4 , про що свідчить свідоцтво про народження серії № НОМЕР_2 , видане повторно 19.06.2014 року, батьком якого зазначено ОСОБА_5 .

Згідно із свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 , виданим повторно 26.01.2016 року, ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 .

На даний час позивач бажає визнати батьком сина ОСОБА_7 відповідача ОСОБА_2 та внести зміни до актового запису про народження дитини.

Відповідно до статті 51 Конституції України та статті 5 СК України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Зокрема, держава має заохочувати та підтримувати материнство і батьківство та забезпечувати пріоритет сімейного виховання дитини (частина друга і третя статті 5 СК України). При регулюванні сімейних відносин держава має максимально враховувати інтереси дитини.

Відповідно до ч.2 ст. 125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за заявою матері та батька дитини або за рішенням суду.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 128 СК України позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття.

Згідно п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», відповідно до статей 213,215 ЦПК України рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено).

При розгляді спору щодо визнання батьківства суд має виходити зі змісту ч. 2 ст. 128 СК України, відповідно до якої підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України.

Пунктом 5 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 року №3 постановлено, що спір про походження дитини від осіб, які не перебувають у шлюбі між собою і не подали в державні органи реєстрації актів цивільного стану спільної заяви про реєстрацію їх як батьків, суд може вирішувати за заявою про визнання батьківства, поданою: одним із батьків; особою котра вважає себе батьком; опікуном (піклувальником) дитини; іншою особою, на утриманні якої вона перебуває; самою дитиною, яка досягла повноліття.

Згідно зі ст. 134 СК України на підставі заяв осіб, зазначених у ст. 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження.

Відповідно до частин 1-3 статті 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно зі ст. 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи вищевикладене, а також те, що відповідач визнає себе батьком малолітньої дитини ОСОБА_4 , суд дійшов висновку про задоволення позову, так як він пред`явлений в інтересах дитини, є обґрунтованим і підтверджується матеріалами справи.

Суд також враховує психологічне значення для дитини рішення суду про визнання батьківства, оскільки завдяки цьому рішенню дитина одержує можливість реалізувати своє природне право знати свого батька. Завдяки йому утверджується природний обов`язок батька турбуватися про своїх нащадків.

Оскільки, суд вважає доведеним встановлення факту батьківства відповідача щодо малолітньої дитини, то відповідно до ст. 134 СК України необхідно внести зміни до актового запису про народження дитини щодо батьківства.

Керуючись ст. ст. 2, 10-13, 200, 258, 259, 265, 268 ЦПК України, ст. 135 СК України, п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2008 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Лисянський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Звенигородському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про встановлення батьківства задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_4 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_5 , виданий Ужгородським РВ УМВС України в Закарпатській області 28 березня 2000 року, батьком ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Внести зміни до актового запису про народження за №3 від 22.04.2014 ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_8 у селі Петрівка-Попівка (свідоцтво про народження серії НОМЕР_2 від 19.06.2014 року, виданого виконавчим комітетом Петрівсько-Попівської сільської ради Лисянського району Черкаської області):

- виключити дані про батька дитини: « ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , громадянин України, житель с. Соломоново Ужгородського району Закарпатської області» ;

- внести дані батька дитини: « ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , громадянин України, житель с. Бужанка Звенигородського району Черкаської області»;

- змінити прізвище дитини із « ОСОБА_9 » на « ОСОБА_10 »;

- змінити по батькові дитини з « ОСОБА_11 » на « ОСОБА_12 ».

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Н. В. Бесараб