Справа № 350/647/21
Номер провадження 6/350/32/2021
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 серпня 2021 року селище Рожнятів

Рожнятівський районний суд Івано-Франківської області, в складі:

головуючого судді Пулика М.В.

секретаря судового засідання Юречко Т.Б.

розглянувши у відкритому судовому засідання цивільну справу №350/647/21 за заявою ОСОБА_1 про розстрочення виконання рішення суду, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Рожнятівського районного суду із заявою про розстрочення виконання рішення суду, в якій просить розстрочити виконання судового рішення від 04.06.2021, поділивши стягнення з нього додаткових витрат, тобто 16 182 гривень в користь ОСОБА_2 , на 12 місяців.

ОСОБА_1 у судове засідання не прибув, клопотав про розгляд заяви у його відсутності.

ОСОБА_2 у судове засідання також не прибула.

Суд, вивчивши письмову заяву, перевіривши матеріали справи і оцінивши досліджені докази в сукупності, прийшов до висновку, що у задоволенні заяви ОСОБА_1 про розстрочення виконання рішення суду слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до ст.124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

Згідно з ч. 1 ст.18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Виконання судових рішень - заключний етап у процесі реалізації захисту цивільних прав.

Виконання рішення суду є невід`ємною частиною права на справедливий суд. Правосуддя визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості й забезпечує ефективне поновлення у правах. Судове рішення за своєю суттю охороняє права, свободи та законні інтереси громадян і є завершальною стадією судового провадження, без належного виконання судових рішень правосуддя втрачає сенс.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що заочним рішенням Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 04.06.2021 позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення додаткових витрат задоволено. Ухвалено стягнути з ОСОБА_3 , на користь ОСОБА_2 16182 ( шістнадцять тисяч сто вісімдесят дві) гривні додаткових витрат та 300 гривень витрат на професійну правничу допомогу.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про зміну імені серії НОМЕР_1 від 12.06.2018, ОСОБА_3 змінив прізвище на ОСОБА_4 .

Відповідно до ч. 1 ст. 435 ЦПК України, за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Право сторони звернутися із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення суду передбачене також ст.33 Закону України «Про виконавче провадження», згідно з якою сторони мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо).

Розстрочка виконання рішення суду - це розподіл виконання рішення на частини, що підлягають виконанню протягом певного періоду часу або через певні періоди часу, що призводять до перенесення строку виконання рішення на пізніші періоди, зокрема, полягає в розподілі належних до сплати сум платежу на певні частини із встановленням конкретного строку для виконання кожної з визначених частин рішення.

Згідно із ч. 3 ст. 435 ЦПК України підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Наведена норма не містить конкретного переліку обставин для відстрочення та/або розстрочення виконання судового рішення, а лише встановлює критерії для їх визначення, надаючи суду в кожному конкретному випадку вирішувати питання про їх наявність з урахуванням усіх обставин справи.

Відповідно до ч. 4 ст. 435 ЦПК України вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує; ступінь вини відповідача у виникненні спору; щодо фізичної особи тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Як зазначив ВС в постанові від 27.06.2018 року по справі за №813/8842/13-а «підставою для застосування правил цієї норми є виняткові обставини, що перешкоджають належному виконанню судового рішення в справі, ускладнюють його виконання або роблять неможливим. Вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, суд повинен враховувати майнові інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини кожної сторони у виникненні спору та інші обставини».

Європейський суд з прав людини у своїй практиці звертає увагу, що несвоєчасне виконання рішення суду може бути мотивоване наявністю певних обставин, відстрочка виконання рішення суду не повинна шкодити сутності права, гарантованого ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, згідно якої "кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи у продовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.", а у системному розумінні даної норми та національного закону, суд не повинен перешкоджати ефективному поновленню у правах шляхом виконання судового рішення, тобто довготривале невиконання рішення суду може набути форми порушення права на справедливий судовий розгляд, що не може бути виправдано за конкретних обставин справи. До того ж, довготривале невиконання рішення суду порушує право на повагу до власності та на вільне володіння власністю у зв`язку з тим, що рішення набуває ознак довготривалого невиконання. Межі виправданої затримки виконання рішення суду залежать, зокрема, від складності виконавчого провадження, суми та характеру, що визначено судом. Обставини, які зумовлюють надання розстрочки виконання рішення суду повинні бути об`єктивними, непереборними, іншими словами - виключними обставинами, що ускладнюють вчасне виконання судового рішення. Отже, питання щодо надання розстрочки (відстрочки) виконання рішення суду повинно вирішуватися із дотриманням балансу інтересів сторін, які приймають участь у справі.

У пункті 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 грудня 2003 року № 14 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконані провадження» роз`яснено, що при вирішенні заяв про відстрочку або розстрочку виконання рішення, встановлення або зміну способу й порядку його виконання суду потрібно мати на увазі, що їх задоволення можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім`ї, відсутність у нього майна, яке за рішенням суду має бути передане стягувачу, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо).

Отже, відстрочення або розстрочення виконання рішення суду може бути надана у виняткових випадках, що обумовлюють об`єктивні ускладнення при виконанні судового рішення наявність яких робить його виконання неможливим, які суд визначає, виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення.

Відмовляючи в задоволенні заяви ОСОБА_1 про розстрочення виконання заочного рішення Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 04.06.2021, суд виходить з того, що заявник не довів належними та допустимими доказами обставин, які мають характер особливих або виняткових та які б давали підстави для відстрочки виконання рішення суду відповідно до статті 435 ЦПК України.

Доводи ОСОБА_1 про те, що він на даний час не працює, проживає у будинку своїх батьків, немає у власності транспортних засобів та земельних ділянок, сплачує аліменти на утримання дітей, не є підставою для застосування вимог ст. 435 ЦПК України та задоволення поданої ним заяви, оскільки останній не позбавлений можливості звернутися до суду із відповідними позовами про зменшення розміру стягнутих з нього аліментів на утримання неповнолітніх дітей, зменшення (при наявності правових підстав) розміру заборгованості по аліментам тощо.

Керуючись ст.ст. 260, 261, 352-354, 435 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про розстрочення виконання рішення суду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційної скарги не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Івано-Франківського апеляційного суду або через Рожнятівський районний суд Івано-Франківської області протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя: