Справа № 453/1653/20
№ провадження 2/453/146/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 квітня 2021 року Сколівський районний суд Львівської області

в складі: головуючого - судді Брони А.Л.

секретаря судового засідання Бендеш А.І.,

за участю: представника позивача - адвоката Походжай О.О.,

та відповідачки ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Сколе в порядку позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,-

с т а н о в и в :

16.12.2020 року позивач ОСОБА_2 звернувся до суду із позовною заявою до ОСОБА_1 , в якій просить визначити йому додатковий строк 2 (два) місяці, з дня набрання рішенням законної сили, для подання у нотаріальну контору заяви про прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_3 , котрий помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою Сколівського районного суду Львівської області від 15.01.2021 року позовну заяву було прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі з визначенням дати підготовчого засідання.

Ухвалою Сколівського районного суду Львівської області від 09.03.2021 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

Позовна заява мотивована тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Труханів Сколівського району Львівської області помер батько позивача ОСОБА_3 , після смерті котрого відкрилась спадщина на грошовий вклад, який належав померлому. За життя спадкодавець заповіт не складав.

Позивач, як спадкоємець першої черги за законом, звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, однак листом нотаріуса від 13.11.2020 року його було повідомлено про те, що він пропустив встановлений законом шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини та за поновленням даного строку йому було рекомендовано звернутися до суду.

Окрім цього позивач зазначає, що після розірвання шлюбу між його батьками, він залишився проживати з матір`ю, а у батька була інша родина, в якій народилася ще одна дитина - дочка ОСОБА_4 .

Позивачу про смерть батька, котрий помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , не було відомо, оскільки з 14.02.2020 року він перебував за межами України, працюючи в Словацькій Республіці, яка одна з перших ввела на своїй території карантинні та обмежувальні заходи, з метою запобігання поширення пандемії COVID-19 та закрила свої кордони.

В період, коли позивач перебував на території України, з 05.06.2020 року по 26.08.2020 року він був позбавлений можливості звернутися до нотаріуса, яким вже було заведено спадкову справу за заявою відповідача, через дію на території України адаптивного карантину.

З огляду на викладені обставин позивач вимушений звернутись з позовом до суду про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

12.02.2021 року надійшов відзив відповідачки ОСОБА_1 на позовну заяву, в якому позовні вимоги позивача вважає такими, що не відповідають дійсним обставинам справи, так як такий з 05.06.2020 року по 27.08.2020 року перебував на території України і в нього було достатньо часу звернутися до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини в межах строків, визначених ч.1 ст. 1270 ЦК України, чим такий не скористався.

Посилання позивача на «адаптивний карантин», у зв`язку з яким у нього не було можливості звернутися до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, вважає безпідставними та такими, що не можна віднести до поважних причин, оскільки нотаріус Батлюк Ю.П. здійснювала роботу та приймання відвідувачів в звичайному робочому режимі.

В судовому засіданні представник позивача - адвокат Походжай О.О. позовну заяву підтримала, просила таку задовольнити в повному обсязі.

Відповідачка ОСОБА_1 в судовому засіданні заперечувала, щодо задоволення позовних вимог, підстав викладених у відзиві на позовну заяву.

Заслухавши пояснення представника позивача, відповідачки, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, з`ясувавши дійсні обставини справи, права та обов`язки сторін, дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог, виходячи з наступного.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

На підставі ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно з положень ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер батько позивача - ОСОБА_3 , що підтверджується копією повторного свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого 15.12.2020 року Сколівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), у відповідності до актового запису № 09.

Про родинні відносини позивача з батьком свідчить копія свідоцтва про народження ОСОБА_2 серії НОМЕР_2 , виданого 12.11.1985 року Труханівською сільською радою Сколівського району Львівської області відповідно до актового запису № 58.

Оскільки ОСОБА_3 за життя заповіту не складав, внаслідок його смерті відкрилась спадщина за законом.

До числа спадкоємців за законом першої черги після смерті ОСОБА_3 відповідно до ч. 1 ст. 1261 ЦК України, увійшли діти - ОСОБА_2 (син) та ОСОБА_1 (дочка).

13.11.2020 року ОСОБА_5 , яка за дорученням діяла в інтересах ОСОБА_2 , подала до приватного нотаріуса Сколівського районного нотаріального округу Батлюк Ю.П. клопотання про зупинення видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_3 , котрий помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Як вбачається з листа приватного нотаріуса Сколівського районного нотаріального округу Батлюк Ю.П. від 13.11.2020 року, ОСОБА_5 було повідомлено про те, що ОСОБА_2 пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини.

Відповідно до статей 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

За правилами статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях ;1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (частина перша статті 1270 ЦК України).

За правилами частини першої статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до частини третьої статті 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, він не відмовився від неї.

Відповідно до статті 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Отже, закон розрізняє факти, які свідчать про прийняття спадщини особою, яка на час відкриття спадщини постійно проживала зі спадкодавцем, та особою, яка на час відкриття спадщини не проживала (постійно не проживала) зі спадкодавцем.

Подання заяви про прийняття спадщини є дією, яку повинен вчинити спадкоємець, який бажає прийняти спадщину тоді, коли такий спадкоємець не проживав на час відкриття спадщини постійно зі спадкодавцем. Відповідно, пропустити строк на прийняття спадщини може спадкоємець, який постійно не проживав на час відкриття спадщини зі спадкодавцем.

Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними. Поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви.

Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Крім цього, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду, переглядаючи 6 червня 2018 року судові рішення у справі № 592/9058/17-ц (касаційне провадження № 61-200 св 18) вказав на те, що правом на звернення до суду за захистом наділена особа лише в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, уповноважених захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси (ст. 15 ЦК України). Суд повинен установити, чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

Правила ч. 3 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини суд визнав поважними.

За змістом цієї статті, поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій, які має оцінити суд з урахуванням доводів і заперечень учасників справи та її фактичних обставин.

У даній постанові суд вказав, що позивач не надав належних та допустимих доказів, що її проживання за межами України було пов`язано з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для неї на вчинення дій щодо прийняття спадщини у встановлений законом строк, у зв`язку із чим позивач не виконала свій процесуальний обов`язок із доведення тих обставин, на які посилалася як на підставу своїх вимог і заперечень.

Пропуск спадкоємцем строку для прийняття спадщини без поважних причин, при відсутності будь-яких перешкод і труднощів для подання заяви не свідчить про наявність у такого спадкоємця порушеного, невизнаного або оспорюваного права, яке підлягає захисту в судовому порядку.

З огляду на викладене у вищевказаній постанові від 06.06.2018 року Верховний Суд дійшов висновку, що постійне проживання спадкоємця закордоном не є поважною причиною для визначення додаткового строку для прийняття спадщини, а відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені у постановах Верховного Суду.

Між тим, у пункті 2 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року № 24-753/0/4-13 міститься роз`яснення, відповідно до якого судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини .

1) юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини;

2) необізнаність особи про наявність спадкового майна;

3) похилий вік;

4) непрацездатність;

5) незнання про існування заповіту;

6) встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини (наприклад, встановлення факту проживання однією сім`єю), невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину;

7) відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини;

8) несприятливі погодні умови.

Аналогічний правовий висновок викладено Верховним Судом України у постанові від 20 січня 2021 року №752/11156/18-ц, де зазначено, що судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, як юридична необізнаність позивача щодо строку та поряду прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини, невизначеність між спадкоємцями, хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, проживання у спадковому майні після відкриття спадщини, несприятливі погодні умови, тощо.

Як встановлено судом, позивач у визначений законом строк не звернуся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Свою причину невчасного звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини позивач мотивує тим, що його батько ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , а він з 14.02.2020 року перебував за межами України, працюючи в Словацькій Республіці, яка одна з перших ввела на своїй території карантинні та обмежувальні заходи, з метою запобігання поширення пандемії COVID-19 та закрила свої кордони.

В період коли він перебував на території України, з 05.06.2020 року по 26.08.2020 року, був позбавлений можливості звернутися до нотаріуса, яким вже було заведено спадкову справу за заявою відповідачки ОСОБА_1 , через дію на території України адаптивного карантину.

Оцінка поважності причин пропуску строку звернення із заявою про прийняття спадщини повинна, у першу чергу, стосуватися періоду від моменту відкриття спадщини й до спливу шестимісячного строку, встановленого законом для її прийняття. Саме протягом цього періоду мають існувати об`єктивні та істотні перешкоди для прийняття спадщини. Інші періоди досліджуються, якщо ці перешкоди почали існувати протягом шестимісячного строку та тривали до моменту звернення до нотаріуса або до суду.

За обставинами вказаної цивільної справи суд приходить до висновку, що відсутні підстави, передбачені ст. 1272 ЦК України, для визначення позивачу додаткового строку для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, оскільки, по-перше такий у період з 05 червня 2020 року до 26 серпня 2020 року перебував на території України, про що таким зазначено в позовній заяві, а по-друге, позивач не довів наявності об`єктивних, непереборних, істотних труднощів, які перешкоджали поданню заяви про прийняття спадщини у встановлений законом строк.

Окрім цього, суд не бере до уваги посилання позивача щодо неможливості вчасно подати заяву нотаріусу через труднощі, пов`язані із введенням на території України обмежувальних карантинних заходів для запобігання поширенню пандемії COVID-19, оскільки на час дії карантину Нотаріальна палата України рекомендувала нотаріусам вчиняти лише невідкладні нотаріальні дії, пов`язані із пропуском передбачених законодавством строків, приймати громадян за попереднім записом, консультувати телефоном та он-лайн, тобто робота таких не була припиненою.

Таким чином, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача не підлягають до задоволення.

Керуючись ст. ст. 1220, 1222, 1268, 1269, 1270, 1272 ЦК України, ст. ст. 13, 76, 81, 89, 90, 95, 258-259, 264-265, 268 Цивільного процесуального кодексу України, суд-

у х в а л и в :

У задоволенні позовної заяви ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Львівського апеляційного суду. До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Сколівський районний суд Львівської області.

У зв`язку з оголошенням в судовому засіданні лише вступної та резолютивної частини судового рішення строк подання апеляційної скарги обчислюється з дня складення повного тексту судового рішення.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , житель АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Відповідачка: ОСОБА_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП невідомий.

Повний текст рішення складений 09.04.2021 року.

Суддя