Ужгородський міськрайонний суд
У Х В А Л А

29.03.2021 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі :

головуючого - судді Бенца К.К.,

при секретарі Секереш О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Ужгороді заяву ОСОБА_1 , стягувач Акціонерне товариство «Таскомбанк» про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про визнання виконавчого листа Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області №308/15506/13-ц, виданого відносно боржника ОСОБА_1 про виселення з житлового будинку АДРЕСА_1 ОСОБА_2 , таким, що не підлягає виконанню.

В обґрунтування своїх вимог посилався на те, що 07.09.2007 року між ОСОБА_2 та ВАТ «Електрон Банк» правонаступником якого є ПАТ «Фольксбанк» було укладено кредитний договір № КF40893, згідно якого банк надав ОСОБА_2 суму кредиту в розмірі 50 000,00 євро, зі сплатою 10% річних, строком на 10 років, з кінцевим строком погашення кредиту не пізніше 06.09.2017 року.

13.02.2008 року між ОСОБА_2 та ВАТ «Електрон Банк» правонаступником якого є ПАТ «Фольксбанк» було укладено додаток №5 до вищевказаного кредитного договору, згідно якого предмет даного кредитного договору було змінено, а саме збільшено суму кредиту до 110 000 євро.

На виконання вищевказаного кредитного договору між ОСОБА_1 та ВАТ «Електрон Банк» правонаступником якого є ПАТ «Фольксбанк» було укладено:

-договір поруки, за умовами якого ОСОБА_1 зобов`язується перед кредитором відповідати за порушення боржника, тобто ОСОБА_2 , які випливають з даного кредитного договору;

-договір іпотеки, за умовами якого ОСОБА_1 передала в іпотеку банку нерухоме майно, а саме: житловий будинок АДРЕСА_1 та земельну ділянку площею 0,1000 га, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 та належить їй на праві приватної власності.

Заочним рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 25.12.2013 року позовні вимоги ПАТ «Фольксбанк», що є правонаступником ВАТ «Електрон Банк», про звернення стягнення на заставне майно та виселення задоволено та ухвалено в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № КF40893, укладеного 07.09.2007 року між ВАТ Електрон Банк правонаступником якого є ПАТ Фольксбанк та відповідачем - ОСОБА_2 , в розмірі 830256,88 гривень звернути стягнення на житловий будинок АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_1 , шляхом продажу вказаного предмету іпотеки; виселити з житлового будинку АДРЕСА_1 ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

На виконання вказаного рішення Ужгородським міськрайонним судом видано виконавчий лист №308/15506/13-ц від 21.08.2014 року, який було пред`явлено стягувачем до виконання.

Постановою державного виконавця міського відділу державної виконавчої служби Ужгородського міськрайонного управління юстиції Ярешко Д.В. на підставі вищевказаного виконавчого листа відкрито виконавче провадження №46889138 про виселення ОСОБА_1 з житлового будинку АДРЕСА_1 .

17.10.2019 року ухвалою Ужгородського міськрайонного суду по справі №308/15506/13-ц замінено сторону у вищевказаному виконавчому провадженні з ПАТ «ВіЕС Банк» на його правонаступника AT «ТАСКОМБАНК».

Заявник зазначає, що 21.03.2014 року Ужгородським міськрайонним судом в справі №308/12233/13-ц ухвалено заочне рішення про солідарне стягнення з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь ПАТ «ВіЕС Банк», що є правонаступником ПАТ «Фольксбанк» заборгованості за вищевказаним кредитним договором в сумі 790885,40 грн., а також 3441 грн. судового збору.

На виконання вказаного рішення Ужгородським міськрайонним судом видано два виконавчих листи №308/12233/13-ц від 26.05.2014 року, які було пред`явлено стягувачем до виконання.

Постановою державного виконавця міського відділу державної виконавчої служби Ужгородського міськрайонного управління юстиції Ярешко Д.В. на підставі вищевказаних виконавчих листів відкрито виконавчі провадження №46022415 та №46022245 про солідарне стягнення з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь ПАТ «ВіЕС Банк» заборгованості в сумі 790885,40 грн. та 3441 грн. судового збору.

16.04.2015 року Ужгородським міськрайонним судом у справі №308/15857/14-ц прийнято заочне рішення про солідарне стягнення з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь ПАТ «ВіЕС Банк», що є правонаступником ПАТ «Фольксбанк» заборгованості за вищевказаним кредитним договором в сумі 778327,64 грн., а також 1887, 90 грн. судового збору.

На виконання вказаного заочного рішення Ужгородським міськрайонним судом видано виконавчий лист №308/15857/14-ц від 21.10.2015 року, який було пред`явлено стягувачем до виконання.

Постановою державного виконавця міського відділу державної виконавчої служби Ужгородського міськрайонного управління юстиції Ярешко Д.В. на підставі вищевказаного виконавчого листа відкрито виконавчі провадження №49264949 та №49264836 про солідарне стягнення з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь ПАТ «ВіЕС Банк» заборгованості в сумі 778327,64 грн., а також 1887, 90 грн. судового збору.

ОСОБА_1 вказує на те, що заочне рішення Ужгородського міськрайонного суду від 21.03.2014 року в справі №308/12233/13-ц та заочне рішення Ужгородського міськрайонного суду від 16.04.2015 року у справі №308/15857/14-ц виконані в повному обсязі і заборгованість за вказаним кредитним договором була погашена в повному обсязі.

У зв`язку із виконанням рішення суду , 12.02.2021 року головним державним виконавцем Ужгородського міського відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Ярешко Д.В. винесено постанови про закінчення виконавчих проваджень за №49264836, №49264949, №46022415, №46022245 внаслідок фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчими документами.

Проте, станом на день подання заяви на виконанні залишається виконавчий лист по справі №308/15506/13-ц про виселення ОСОБА_1 з житлового будинку АДРЕСА_1 .

ОСОБА_1 вказує на те, що заочне рішення Ужгородського міськрайонного суду від 25.12.2013 року (справа №308/15506/13-ц) про її виселення з житлового будинку АДРЕСА_1 було прийняте з метою реалізації заставного майна для забезпечення виконання зобов`язання за кредитним договором № КF40893 від 07.09.2007 року. Оскільки ОСОБА_1 добровільно виконала зобов`язання за даним кредитним договором вважає, що є всі підстави стверджувати про відсутність обов`язку боржника по вказаному виконавчому документу. На підставі вищевикладеного та відповідно до вимог ст. 432 ЦПК України, ОСОБА_1 просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий лист Ужгородського міськрайонного суду від 21.08.2014 року у справі №308/15506/13-ц про її виселення з житлового будинку АДРЕСА_1 .

Належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи учасники справи до суду не з`явились.

Від представника ОСОБА_1 на адресу суду надійшла заява про розгляд заяви про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню у відсутності заявника та представника, заявлені вимоги підтримують.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступне.

07.09.2007 року між ОСОБА_2 та ВАТ «Електрон Банк» правонаступником якого є ПАТ «Фольксбанк» було укладено кредитний договір № КF40893, згідно якого банк надав ОСОБА_2 суму кредиту в розмірі 50 000,00 євро, зі сплатою 10% річних, строком на 10 років, з кінцевим строком погашення кредиту не пізніше 06.09.2017 року.

13.02.2008 року між ОСОБА_2 та ВАТ «Електрон Банк» правонаступником якого є ПАТ «Фольксбанк» було укладено додаток №5 до вищевказаного кредитного договору, згідно якого предмет даного кредитного договору було змінено, а саме збільшено суму кредиту до 110 000 євро.

На виконання вищевказаного кредитного договору між ОСОБА_1 та ВАТ «Електрон Банк» правонаступником якого є ПАТ «Фольксбанк» було укладено:

-договір поруки, за умовами якого ОСОБА_1 зобов`язується перед кредитором відповідати за порушення боржника, тобто ОСОБА_2 , які випливають з даного кредитного договору;

-договір іпотеки, за умовами якого ОСОБА_1 передала в іпотеку банку нерухоме майно, а саме: житловий будинок АДРЕСА_1 та земельну ділянку площею 0,1000 га, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 та належить їй на праві приватної власності.

Заочним рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 25.12.2013 року позовні вимоги ПАТ «Фольксбанк», що є правонаступником ВАТ «Електрон Банк», про звернення стягнення на іпотечне майно та виселення задоволено та ухвалено: в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № КF40893, укладеного 07.09.2007 року між ВАТ Електрон Банк правонаступником якого є ПАТ Фольксбанк та відповідачем - ОСОБА_2 , в розмірі 830 256,88 гривень звернути стягнення на житловий будинок АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_1 , шляхом продажу вказаного предмету іпотеки та виселити з житлового будинку АДРЕСА_1 ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

На виконання вказаного рішення Ужгородським міськрайонним судом видано виконавчий лист №308/15506/13-ц від 21.08.2014 року.

17.03.2015 року постановою державного виконавця міського відділу державної виконавчої служби Ужгородського міськрайонного управління юстиції Ярешко Д.В. на підставі вищевказаного виконавчого листа відкрито виконавче провадження №46889138 про виселення ОСОБА_1 з житлового будинку АДРЕСА_1 .

17.10.2019 року ухвалою Ужгородського міськрайонного суд по справі №308/15506/13-ц замінено сторону у вищевказаному виконавчому провадженні з ПАТ «ВіЕС Банк» на його правонаступника AT «ТАСКОМБАНК».

21.03.2014 року Ужгородським міськрайонним судом в справі №308/12233/13-ц прийнято заочне рішення про солідарне стягнення з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь ПАТ «ВіЕС Банк», що є правонаступником ПАТ «Фольксбанк» заборгованості за вищевказаним кредитним договором в сумі 790885,40 грн., а також 3441 грн. судового збору.

На виконання вказаного рішення Ужгородським міськрайонним судом видано два виконавчих листи №308/12233/13-ц від 26.05.2014 року.

15.01.2015 року постановою державного виконавця міського відділу державної виконавчої служби Ужгородського міськрайонного управління юстиції Ярешко Д.В. на підставі вищевказаних виконавчих листів відкрито виконавчі провадження №46022415 та №46022245 про солідарне стягнення з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь ПАТ «ВіЕС Банк» заборгованості в сумі 790885,40 грн. та 3441 грн. судового збору.

16.04.2015 року Ужгородським міськрайонним судом у справі №308/15857/14-ц прийнято заочне рішення про солідарне стягнення з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь ПАТ «ВіЕС Банк», що є правонаступником ПАТ «Фольксбанк» заборгованості за вищевказаним кредитним договором в сумі 778327,64 грн., а також 1887, 90 грн. судового збору.

На виконання вказаного заочного рішення Ужгородським міськрайонним судом видано виконавчий лист №308/15857/14-ц від 21.10.2015 року.

10.11.2015 року постановою державного виконавця міського відділу державної виконавчої служби Ужгородського міськрайонного управління юстиції Ярешко Д.В. на підставі вищевказаного виконавчого листа відкрито виконавчі провадження №49264949 та №49264836 про солідарне стягнення з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь ПАТ «ВіЕС Банк» заборгованості в сумі 778327,64 грн., а також 1887, 90 грн. судового збору.

12.02.2021 року головним державним виконавцем Ужгородського міського відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Ярешко Д.В. винесено постанови про закінчення виконавчих проваджень за №49264836, №49264949, №46022415, №46022245 внаслідок фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчими документами.

На виконанні міського відділу державної виконавчої служби Ужгородського міськрайонного управління юстиції залишається виконавчий лист по справі №308/15506/13-ц про виселення ОСОБА_1 з житлового будинку АДРЕСА_1 .

Підставою для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, заявник зазначив те, що зобов`язання, які випливають з кредитного договору припинено в повному обсязі.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 432 ЦПК України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню. Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Сутність процедури визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, полягає, насамперед, у встановленні обставин та фактів, що свідчать про відсутність матеріального обов`язку боржника, які виникли після ухвалення судового рішення, наявність процесуальних підстав, які свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа або наявності інших обставин, які зумовлюють необхідність установлення питань виконання судового рішення.

Отже, за змістом ст. 432 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню лише у випадку: 1) якщо його було видано помилково або; 2) якщо у боржника повністю або частково відсутній обов`язок у зв`язку з його припиненням.

Обов`язок боржника може припинятися з передбачених законом підстав. Підстави припинення цивільно-правових зобов`язань містить глава 50 розділу І книги п`ятої ЦК України. Зокрема, зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання.

Наслідком визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 39 Закону України "Про виконавче провадження" є закінчення виконавчого провадження.

Наведені підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, можна поділити на дві групи: матеріально-правові (зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань, переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання) та процесуально-правові, до яких відносяться обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі за нею виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання (такий висновок сформульований Верховним Судом у постанові від 16 січня 2018 року у справі № 755/15479/14-ц).

Однак, перелік підстав для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, за змістом статті 432 ЦПК України, не є виключним, оскільки передбачає також інші підстави для прийняття такого рішення, ніж прямо зазначені у цій норми процесуального права.

У цьому випадку саме на суд покладено обов`язок встановити, з яких підстав може бути визнано виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню з урахуванням права стягувача на повне виконання рішення суду та права боржника на захист від подвійного стягнення. Суд повинен вирішувати ці питання з урахуванням певних обставин справи, дотримуючись балансу інтересів обох сторін виконавчого провадження.

Зазначений висновок викладений в постанові Верховного Суду від 20 лютого 2019 року у справі № 2-4671/11.

Виконавчий документ - це письмовий документ встановленої форми і змісту, який видається судом для примусового виконання прийнятих ним у справах рішень, ухвал, постанов як підстава для їх виконання.

Органи виконавчої служби під час виконання рішень вчиняють дії згідно із змістом резолютивної частини рішення, яке зазначається у виконавчому листі, результатом цього має бути досягнення правового ефекту - фактичне виконання зазначеного у виконавчому листі рішення.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Отже, судом достовірно встановлено, що боржники ОСОБА_2 та ОСОБА_1 виконали перед стягувачем свій обов`язок щодо сплати заборгованості за кредитним договором № КF40893 від 07.09.2007 року в повному обсязі, а відтак наявні матеріально-правові підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

Таким чином, заява ОСОБА_1 про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню підлягає задоволенню.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 432 ЦПК України,-

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 , стягувач Акціонерне товариство «Таскомбанк» про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню - задовольнити у повному обсязі.

Виконавчий лист виданий 21.08.2014 року на підставі заочного рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 25.12.2013 у цивільній справі №308/15506/13-ц, щодо боржника ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) про виселення з житлового будинку АДРЕСА_1 - визнати таким, що не підлягає виконанню

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення шляхом подачі апеляційної скарги.

У відповідності до п.п.15.5) п.п.15п.1Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції,до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Дата складання повного тексту ухвали з врахуванням днів перебування судді у відпустці 06.04.2021 року.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду К.К. Бенца