Справа №: 671/1567/20
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
25 січня 2021 року Волочиський районний суд Хмельницької області в складі:
головуючої - судді Бабій О.М.,
при секретарі Кошонько Н.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Волочиську цивільну справу за позовом акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
Згідно Договору АТ «Укрексімбанк» відкрив кредитну лінію з лімітом не більше 5000,00 грн. для проведення операцій із застосування картки, а клієнт зобов`язувався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах визначених договором за процентною ставкою 30% річних (п. 2.4, п. 2.11 Договору).
Вказує, що Банк свої зобов`язання за Договором виконало, надавши відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених Договором та в межах встановленого кредитного ліміту, однак, у зв`язку з порушенням своїх зобов`язань, станом на 28.08.2020 року загальна сума заборгованості клієнта перед АТ «Укрексімбанк» складає 7928,26 грн., з яких: 4981,02 грн. - прострочена заборгованість за основним боргом, 2126,10 грн. - прострочена заборгованість за процентами, 735,69 грн. - пеня, нарахована на прострочену заборгованість за основним боргом, 85,45 грн. - пеня, нарахована на прострочену заборгованість за процентами.
Сторони в судове засідання не з`явились.
Представник позивача подав до суду клопотання, в якій він підтримав заявлені позовні вимоги та просив справу слухати у відсутності представника позивача, проти проведення заочного розгляду справи не заперечує.
Враховуючи те, що відповідач в судове засідання не з`явився, в силу ч. 8 ст. 128 ЦПК України вважається таким, що повідомлений про час та місце слухання справи належним чином, суд вважає за можливе справу слухати у його відсутності.
Враховуючи вимоги ст. 280 ЦПК України, а також беручи до уваги згоду позивача по справі, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів.
Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступних висновків.
Згідно п.п. 2.1, 2.2 вказаного Договору, у рамках цього договору банк на підставі заяв клієнта, які є додатками № 1 та № 2 до цього договору, а також інших документів, визначених вимогами чинного законодавства України та нормативних документів банку, відкриває клієнту поточні рахунки № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2 , проводить за картковим рахунком операції, визначені положеннями чинного законодавства України, нормативними документами банку та цим договором, видає клієнту картки, які зазначені у заявах, а також надає інші банківські послуги, а клієнт зобов`язується оплачувати банківські послуги на умовах, визначених цим договором, у тому числі згідно з Умовами та тарифами обслуговування карткового рахунку. Операції за картковим рахунком проводяться банком за Дебетово-кредитною платіжною схемою.
Згідно п.п. 2.4, 2.6 Договору, укладенням цього договору сторони домовились про відкриття банком клієнту кредитної лінії до карткового рахунка 2 у межах якої банк надає клієнту кредит з лімітом у розмірі не більше 5000,00 грн., для проведення операцій із застосуванням картки, а клієнт зобов`язується повернути кредит банку та сплатити йому проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених цим договором. Кредитна лінія відкривається на строк, що відповідає строку дії основної картки, емітованої до карткового рахунка 2, а саме до 26.02.2021 року.
Відповідно до п. 2.11 договору, за користування кредитом клієнт зобов`язаний щомісячно сплачувати банку проценти, нараховані за фіксованою процентною ставкою у розмірі 30% річних. Банк має право ініціювати встановлення нового розміру процентної ставки за користування кредитом. За наявності спільної згоди сторін щодо зміни розміру процентної ставки вони укладають додаткову угоду до цього договору про внесення до нього відповідних змін.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором.
Відповідно до ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.
В силу ч. 1, ч. 3 ст. 1049, ч. 1 ст. 1050 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.
Згідно з ч. ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до п. 2.11 Договору, клієнт зобов`язаний щомісячно сплачувати банку проценти, нараховані за фіксованою процентною ставкою у розмірі 30% річних.
Згідно п. 8.3.3 Договору, банк має право вимагати та отримувати від клієнта дострокове погашення технічної заборгованості, заборгованості за кредитом та процентами за користування кредитом, іншої заборгованості клієнта у разі невиконання останнім будь-яки умов цього договору, а також у разі якщо протягом 2 календарних місяців поспіль Організація не проводить зарахування заробітної плати клієнта на картковий рахунок 1.
Відповідно до ст. 546 ЦК України, виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.
Згідно ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.
Відповідно до п. 9.1.1 Договору, у разі прострочення погашення технічної заборгованості, клієнт сплачує банку пеню за кожний день прострочення у розмірі, визначеному Умовами та тарифами обслуговування карткового рахунка. Пеня нараховується на суму простроченої технічної заборгованості із розрахунку фактичної кількості днів її прострочення, починаючи з дня, наступного за днем виникнення технічної заборгованості, до дня її погашення у повному обсязі (включно).
Згідно п. 9.1.2 вказаного Договору, у разі прострочення оплати наданих клієнту банківських послуг, погашення кредиту та/або процентів за кредитом, клієнт сплачує банку пеню за кожний день прострочення у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діятиме у періоді, за який нараховується пеня. При цьому, сума пені, нарахованої за прострочення погашення заборгованості клієнта за кредитом та процентів за кредитом, не може становити більше 15% від суми кожного відповідного прострочення платежу.
В матеріалах справи наявний наданий позивачем розрахунок заборгованості за договором, укладеним між АТ «Укрексімбанк» і ОСОБА_1 в якому зазначено, що станом на 28.08.2020 року заборгованість відповідача перед позивачем становить 7928,26 грн., з яких: 4981,02 грн. - прострочена заборгованість за основним боргом, 2126,10 грн. - прострочена заборгованість за процентами, 735,69 грн. - пеня, нарахована на прострочену заборгованість за основним боргом, 85,45 грн. - пеня, нарахована на прострочену заборгованість за процентами.
Оскільки позивач дійсно надав відповідачеві кошти за кредитним договором, однак такі кошти були не повністю повернуті відповідачем, тому вказану заборгованість в сумі 7928,26 грн., слід стягнути з відповідача на користь позивача.
З огляду на наведене, суд приходить до висновку про доведеність обставин щодо невиконання ОСОБА_1 зобов`язань за договором, у зв`язку з чим відповідно до вимог наведеного чинного законодавства АТ «Укрексімбанк» вправі ставити вимоги до нього про стягнення заборгованості.
Питання про розподіл судових витрат вирішено відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України.
Керуючись ст. ст. 4, 12, 13, 81, 128, 141, 247, 263-265, 280-282 ЦПК України, ст. ст. 525, 526, 533, 536, 549-552, 610, 625, 629, 1046, 1048-1050, 1054 ч.1 ЦК України, суд
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення .
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення через суд першої інстанції, який його ухвалив, шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Відомості про учасників справи:
Повне судове заочне рішення складено 25 січня 2021 року.
Суддя О.М.Бабій