У Х В А Л А

13 серпня 2021 року м. Київ

Справа № 760/17470/20

Провадження: № 22-ц/824/13162/2021

Київський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Невідомої Т.О.,

розглянувши апеляційну скаргу адвоката Осипенка Вадима Юрійовича в інтересах ОСОБА_1

на рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 03 лютого 2021 року, ухвалене під головуванням судді Українця В.В.,

у справі за позовом ОСОБА_1 до Київського національного університету будівництва і архітектури про поновлення на роботі, стягнення середньомісячного заробітку за час вимушеного прогулу,

в с т а н о в и в :

Рішенням Солом`янського районного суду міста Києва від 03 лютого 2021 року в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Не погодившись із таким судовим рішенням, адвокат Осипенко В.Ю. в інтересах ОСОБА_1 29 квітня 2021 року направив апеляційну скаргу, в якій одночасно порушив питання про поновлення строку на апеляційне оскарження посилаючись на те, що повний текст оскаржуваного судового рішення він отримав лише 30 березня 2021 року.

Вирішуючи порушене скаржником питання, суд виходить з наступного.

За правилом ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено-повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

У відповідності до ч. 1 ст. 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

За змістом п. 1 ч. 2 ст. 354 ЦПК України учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Як убачається із матеріалів справи, рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 03 лютого 2021 року судом першої інстанції ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження.

Згідно копії супровідних листів, копії вказаного судового рішення учасникам справи судом першої інстанції були направлені 18 лютого 2021 року, однак, даних про вручення чи не вручення учасникам справи копій судового рішення матеріали справи не містять.

Апеляційна скарга адвокатом Осипенком В.Ю. в інтересах ОСОБА_1 направлена 29 квітня 2021 року, тобто, з пропуском строку, встановленого ст. 354 ЦПК України.

При цьому, в обґрунтування клопотання про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, скаржник посилається на те, що копію оскаржуваного рішення він отримав 30 березня 2021 року, в той же час, надана скаржником копія розписки про вручення судового рішення не може бути доказом належним доказом, оскільки оригінал такої розписки в матеріалах справи відсутній.

Також, слід відмітити, що долучена до апеляційної скарги копія рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 03 лютого 2021 року свідчить про те, що така копія була виготовлена та видана судом першої інстанції 08 лютого 2021 року, про що свідчить відповідний штамп суду.

Поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення та пов`язані з перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, що підтверджені належними доказами.

Ураховуючи вищевикладене у контексті наведених скаржником у клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження обставин пропуску такого строку, суд визнає такі підстави неповажними та такими, що об`єктивно не перешкоджали представнику позивача вчинити процесуальну дію у строк, передбачений процесуальним законом.

Безпідставне поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Поновлення процесуального строку зі спливом зазначеного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими, може порушити принцип юридичної визначеності (рішення Європейського суду з прав людини від 3 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України»).

Зважаючи на наведені обставини, вважаю, що підстави для поновлення процесуального строку за вказаними скаржником обставинами відсутні.

Окрім того, апеляційне провадження у даній справі не може бути відкрите з огляду на не дотримання вимог чинного законодавства.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

У постанові Верховного Суду України від 30 листопада 2016 року у справі № 6-1121цс16 зроблено висновок, що починаючи з 01 вересня 2015 року, позивачі в справах за позовними вимогами, що випливають із трудових відносин, не звільняються від сплати судового збору, за винятком позивачів у двох категоріях: про стягнення заробітної плати та про поновлення на роботі.

Пільга щодо сплати судового збору, передбачена пунктом 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», згідно з якою від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі, не поширюється на вимоги позивачів про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні (або за час вимушеного прогулу) під час розгляду таких справ в усіх судових інстанціях. Указаний правовий висновок міститься у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі № 910/4518/16 (провадження № 12-301гс18).

Окрім того, за змістом норм чинного законодавства середній заробіток за час вимушеного прогулу за своєю правовою природою не є основною чи додатковою заробітною платою (винагородою, яку роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу), а також не є заохочувальною чи компенсаційною виплатою у розумінні статті 2 Закону України «Про оплату праці», тобто середній заробіток за час вимушеного прогулу не входить до структури заробітної плати, а є спеціальним видом відповідальності роботодавця за порушення трудових прав працівника, отже строк пред`явлення до суду позовних вимог про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу обмежується трьома місяцями з дня, коли працівник дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права.

Вказаний правовий висновок узгоджується із правовим висновком, викладеним у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 10 жовтня 2019 року у справі № 369/10046/18 (провадження № 61-9664сво19).

Відповідно до п. 1 ст. 3 Закону України від 8 липня 2011 року № 3674-VI «Про судовий збір» (зі змінами, внесеними згідно із № 2147-VIII від 03.10.2017) за подання до суду апеляційної скарги на судові рішення чи ухвали справляється судовий збір.

Згідно п. 3 ч. 4 ст. 356 ЦПК України до апеляційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Законом України «Про судовий збір» визначено розміри ставок судового збору на основі розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду.

Відповідно до п.п. 6 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання апеляційної скарги на рішення суду, ставка судового збору становить 150 % ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.

Згідно із підпунктом 1 пункту 1 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою, ставка судового збору становить 1 % ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

За наведених обставин, скаржник, оскаржуючи судове рішення повністю, за подання апеляційної скарги повинен сплатити судовий збір у розмірі 1261,20 грн. (840,80*150%) за наступними реквізитами та надати суду оригінал квитанції про сплату судового збору.

Отримувач коштів ГУК у Солом.р-ні/Соломян.р-н/22030101

Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783

Банк отримувача Казначейство України (адм..подат.)

Код банку отримувача (МФО) 899998

Рахунок отримувача UA0026010

Код класифікації доходів бюджету 22030101

Призначення платежу *;101;__________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків - фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомив про це відповідний орган Міністерства доходів і зборів України і має відповідну відмітку у паспорті);Судовий збір, за позовом ___________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), на рішення від ______ (Дата оскаржуваного рішення) по справі _________ (Номер справи), Київський апеляційний суд (назва суду, де розглядається справа) При заповненні платіжного документа у графі «Код платника» платником судового збору - юридичною особою зазначається код ЄДРПОУ, а платником - фізичною особою - ідентифікаційний код, а при його відсутності, у зв`язку з релігійними переконаннями, зазначаються його паспортні дані.

Згідно з ч. 2 ст. 357 ЦПК України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених ст. 356 цього Кодексу, застосовуються положення ст. 185 цього Кодексу.

Апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 354 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

Відповідно до ч. 1, 2, 3 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити). Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Ураховуючи наведене, апеляційна скарга підлягає залишенню без руху з наданням строку десятиденного строку з дня отримання скаржником копії даної ухвали для сплати судового збору у розмірі 1261,20 за звернення до суду з апеляційною скаргою та надання до суду відповідної заяви із зазначенням інших підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення, що є предметом оскарження.

Керуючись ст. ст. 185, 356, 357 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу адвоката Осипенка Вадима Юрійовича в інтересах ОСОБА_1 на рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 03 лютого 2021 року залишити без руху та надати строк для сплати судового збору та надання до суду відповідної заяви із зазначенням інших підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення, який не може перевищувати десяти днів з дня отримання скаржником копії даної ухвали.

Роз`яснити особі, яка подала апеляційну скаргу, що у разі не подання заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження із зазначенням інших підстав для такого поновлення та не сплати судового збору, судом буде відмовлено у відкритті апеляційного провадження.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання, є остаточною, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя: Т.О. Невідома