Справа № 2-4090/10
Провадження № 6/487/230/21
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.08.2021 року Заводський районний суд м. Миколаєва у складі: головуючого судді - Гаврасієнка В.О., за участю секретаря судового засідання Полінкевич К.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві заяву представника Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» про видачу дубліката виконавчого листа по справі №2-4090/2010

В С Т А Н О В И В:

16.06.2021 року представник АТ «ПриватБанк» звернувся до суду із заявою про видачу дублікату виконавчого листа №2-4090/2010 від 04.03.2011 року виданого Заводським районним судом м. Миколаєва.

Свою заяву представник АТ «ПриватБанк» обґрунтовує втратою оригіналу виданого судом виконавчого листа.

В судове засідання для участі в розгляді заяви учасники справи не з`явилися.

Суд, дослідивши матеріали справи №2-4090/2010, розглянувши заяву про видачу дубліката виконавчого листа, вважає її такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив, що 08.12.2010 року Заводським районним судом м. Миколаєва ухвалено рішення, яким задоволено позов публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення кредитної заборгованості. Рішенням Апеляційного суду Миколаївської області від 16.02.2011 року зазначене рішення скасоване та ухвалене нове рішення, яким позовні вимоги задоволено частково. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України від 01.08.2011 року зазначене рішення Апеляційного суду Миколаївської області від 16.02.2011 залишено без змін.

17.02.2012 року Заводським районним судом м. Миколаєва було видано виконавчий лист по справі №2-4090/2010. 27.09.2018 року Центральним відділом державної виконавчої служби у м. Миколаєві винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачу на підставі п.1 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження». Проте, АТ КБ «ПриватБанк» зазначену постанову та оригінал виконавчого листа не отримував.

З повідомлення головного державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби у м. Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеси) від 09.06.2021 № 01.0529071/21 вбачається, що надати докази направлення виконавчого документу стягувачу АТ КБ «ПриватБанк» не має можливим, в зв`язку з тим, що строк зберігання реєстру відправлення рекомендованої кореспонденції зберігається 1 рік. Також із повідомлення Вітовського районного відділу державної виконавчої служби у м. Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеси) від 08.06.2021 № 14639 вбачається, що згідно даних Автоматизованої системи виконавчого провадження, журналів обліку виконавчих проваджень переданих державному виконавцеві, журналів реєстрації загальної вхідної кореспонденції, журналів реєстрації вхідних документів про відкриття виконавчого провадження виконавчий лист Заводського районного судуд м. Миколаєва №2-4090/2011 від 04.03. 2011 року про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 1909011,99 грн. та судові витрати 1820 грн. з ОСОБА_2 на виконанні у відділі на даний час не перебуває.

Отже, виконавчий лист № 2-4090/2010 було втрачено, а втрата виконавчого листа позбавляє стягувача права на повторне звернення судового рішення до виконання.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено статтями 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У пункті 9 частини другої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковими до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно з частинами першою, другою статті 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності встановленої законом.

У частинах першій, третій статті 431 ЦПК України закріплено, що виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції. Виконавчий лист, судовий наказ, а у випадках, встановлених цим Кодексом, - ухвала суду є виконавчими документами. Виконавчий лист, судовий наказ, ухвала мають відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом.

Як указано в підпункті 17.4 пункту 17 Розділу XIII ЦПК України «Перехідні положення» у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Аналіз пункту 17.4 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України, дозволяє дійти висновку, що єдиною підставою для видачі судом дубліката виконавчого листа є його втрата.

Дублікат - це документ, що видається замість втраченого оригіналу та має силу первісного документу. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання.

Верховний Суд виходить з того, що дублікат виконавчого документа видається замість втраченого оригіналу, лише за наявності достатніх доказів того, що виконавчий документ дійсно втрачено.

При вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа у зв`язку з його втратою заявник повинен подати докази на підтвердження втрати виконавчого листа, а суд має обов`язково перевірити, чи не було виконано рішення суду на підставі якого його видано та чи не втратило судове рішення законної сили.

Разом із тим, необґрунтована відмова у видачі дублікату виконавчого листа фактично унеможливлює виконання прийнятого судового рішення, яке набрало законної сили (рішення Конституційного Суду України від 27 січня 2010 року № 3-рп/2010 у справі № 1-7/2010).

Відповідно до статей 76, 77, 78, 79 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справ, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що рішення суду боржником не виконано, оригінал виконавчого документу втрачено не з вини стягувача.

З огляду на зазначене, видача дубліката втраченого виконавчого листа є необхідною для завершення судового провадження.

На підставі п. 17.4 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України, у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви. Ухвала про видачу чи відмову у видачі дубліката виконавчого документа може бути оскаржена в апеляційному та касаційному порядку.

За таких обставин суд вважає за необхідне заяву представника Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» про видачу дубліката виконавчого листа № 2-4090/2010 задовольнити та видати дублікат виконавчого листа, оскільки оригінал було втрачено.

Керуючись п. 17.4 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України, ст. 260, 353, 433 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Заяву представника Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» про видачу дубліката виконавчого листа по справі №2-4090/2010 - задовольнити.

Видати Акціонерному товариству комерційний банк «ПриватБанк» дублікат виконавчого листа № 2-4090/2010 виданого Заводським районним судом м. Миколаєва на виконання рішення від 08.12.2010 року про стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 заборгованості за кредитним договором № NKKCGM00000054 від 12.11.2007 у розмірі 1921111,37 грн. та судового збору у розмірі 850,00 грн. з кожного та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 60,00грн. з кожного для пред`явлення до виконання.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду, або через Заводський районний суд м. Миколаєва протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Суддя: В.О. Гаврасієнко