Провадження № 6/638/303/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 квітня 2021 року Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Семіряд І.В.,

за участю секретаря Подосокорської А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Бабенко Дмитра Анатолійовича про заміну способу виконання судового рішення за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики,-

ВСТАНОВИВ :

24.02.2021 приватний виконавець Бабенко Д.А. звернувся до суду з зазначеною заявою, в обґрунтування якої вказує, що на примусовому виконанні знаходиться виконавчі листи №638/18056/19, видані 07.08.2019 Дзержинським районним судом м. Харкова про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованості за договором позики у сумі 1906470,79 грн та судового збору у розмірі 9605 грн. Приватним виконавцем відкрито виконавче провадження з примусового виконання рішення суду. 26.08.2020 до приватного виконавця письмово звернувся представник стягувача та повідомив, що боржник померла і в неї є спадкоємці. Листом приватного нотаріуса повідомлено, що ОСОБА_3 звернулась з заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 . Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 22.01.2021 у задоволені заяви про заміну сторони виконавчого провадження відмовлено. 08.02.2021 до приватного виконавця надійшла заява представника стягувача призначити оцінку належного боржнику нерухомого майна та подати до суду заяву про зміну способу виконання рішення суду. У ОСОБА_2 , яка померла відсутні спадкоємці. У зв`язку з чим приватний виконавець просить змінити спосіб виконання рішення суду на звернення стягнення на житловий будинок лі. «А-1», розташований за адресою АДРЕСА_1 та однокімнатну квратиру за адресою АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_2 шляхом їх реалізації з електронних торгів через ДП «Сетам», встановивши їх початкову вартість : житловий будинок 913 076,00 грн, квартира 1 003 000 грн.

Приватний виконавець Бабенко Д.А. звернувся з клопотанням про розгляд заяви за його відсутності.

Стягувач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, про день та час слухання справи повідомлений своєчасно та належним чином, про причини неявки суд не сповістив.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного:

Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 19.03.2020 у справі 638/18056/19 позов позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики задоволено. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованість за договором позики від 12.02.2010 станом на 20.11.2019 у сумі 1 906 470,79 грн. (один мільйон дев`ятсот шість тисяч чотириста сімдесят гривень 79 копійок) з яких: 200 892,60 грн. сума позики, 1 645 310,41 грн. проценти за користування грошовими коштами, 20 089,26 грн. збитки, 40 178,52 грн. неустойка. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір в сумі 9605 (дев`ять тисяч шістсот п`ять) грн 00 коп.

Зазначене рішення набрало законної сили 07.08.2020.

07.08.2020 на виконання рішення суду було видано виконавчі листи, які ОСОБА_1 пред`явив до виконання.

19.08.2020 постановою приватного виконавця виконавчого округу Харківської області відкрито виконавче провадження №62861456 з виконання рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 19.03.2020.

Як вбачається з листа приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Глущенко І.Ю. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 померла . Була відкрита спадкова справа після померлої на підставі заяви ОСОБА_3 .

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 22.01.2021 у задоволенні заяви приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Бабенко Дмитра Анатолійовича про заміну сторони виконавчого провадження за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики відмовлено.

Відповідно до ч. 1 ст. 435 ЦПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Це питання також врегульовано ч. 3 ст. 33 ЗУ «Про виконавче провадження», яка передбачає, що за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення або роблять його неможливим, сторони, а також виконавець за заявою сторін або державний виконавець з власної ініціативи у випадку, передбаченому ЗУ «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про встановлення або зміну способу і порядку виконання рішення суду.

Згідно ч. 3 ст. 435 ЦПК України підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Поняття спосіб та порядок виконання судового рішення мають спеціальне значення, яке реалізується у виконавчому провадженні. Вони означають визначену рішенням суду послідовність і зміст вчинення виконавчих дій державним виконавцем.

Спосіб виконання судового рішення - це спосіб реалізації та здійснення способу захисту, що обраний позивачем.

Під зміною способу виконання рішення суду слід розуміти прийняття судом нових заходів для реалізації рішення в разі неможливості його виконання у спосіб, раніше встановлений.

При цьому суд не може змінити зміст рішення або його суть.

Саме таку правову позицію висловив Верховний Суд у постанові від 10.06.2019 року по справі № 350/426/16-ц, та Верховний Суд України в постановах від 25 листопада 2015 року (справа №6-1829цс15) та від 16 грудня 2015 року (справа № 6-2427цс15).

Пунктом 9 узагальнення Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про практику розгляду судами процесуальних питань, пов`язаних із виконанням судових рішень у цивільних справах" (постанова від 25 вересня 2015 року № 8) вказано, що законодавець, надаючи можливість зміни чи встановлення способу і порядку виконання рішення, безпосереднього визначення згаданих правових категорій не наводить, у зв`язку з чим вони залишаються поняттями оціночними.

Зміна способу та порядку виконання рішення це визначена законодавством послідовність і зміст вчинення виконавчих дій державним виконавцем, а також права і обов`язки суб`єктів виконавчого провадження під час їх вчинення. Тобто, судом вживаються нові заходи для реалізації рішення суду в разі неможливості його виконання у порядку і спосіб, що встановлені раніше.

Спосіб виконання рішення визначається на підставі встановлених у ст. 16 ЦК способів захисту цивільних прав. Зокрема, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов`язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Зміна способу і порядку виконання рішення полягає у заміні одного заходу примусового виконання іншим.

При вирішенні питання про зміну способу виконання суд повинен з`ясувати обставини, що свідчать про абсолютну неможливість виконання рішення.

Під час розгляду заяв про встановлення або зміну способу й порядку виконання рішення суду потрібно мати на увазі, що їх задоволення можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім`ї, відсутність у нього майна, яке за рішенням суду має бути передане стягувачу, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо).

Згідно вимог ст.ст. 76, 77, 79, 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

ч. 1 ст. 89 ЦПК України передбачає, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

При ухваленні рішення суд не може виходити за межі позовних вимог (ч. 2 ст. 264 ЦПК України).

Враховуючи викладене, суд вважає, що заява приватного виконавця Бабенко Д.А. про зміну способу і порядку виконання судового рішення про стягнення заборгованості шляхом звернення стягнення на житловий будинок та квартиру, фактично змінює рішення суду по суті та спосіб захисту.

Приймаючи до уваги викладене, з урахуванням того, що відсутні правові підстави для задоволення заяви про заміну способу та виконання рішення суду, оскільки цим буде змінено рішення суду по суті, а не спосіб його виконання, заява про заміну сторони у виконавчому провадженні не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 435 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Бабенко Дмитра Анатолійовича про заміну способу виконання судового рішення за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики відмовити.

У відповідності до п.п. 15.5) п. 15 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга може бути подана до Харківського апеляційного суду через Дзержинський районний суд міста Харкова протягом 15-ти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала не була вручена у день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення його відповідної ухвали.

СУДДЯ І.В. СЕМІРЯД