Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 серпня 2021 року Солом`янський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Калініченко О.Б.

при секретарі Мельник Ю.О.,

за участю:

представника заявника ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за заявою ОСОБА_2 , заінтересована особа ОСОБА_3 , про видачу обмежувального припису, -

В С Т А Н О В И В:

20.07.2021 року до суду надійшла заява ОСОБА_2 , подана в її інтересах представником - адвокатом Лефор Г.І., про видачу обмежувального припису стосовно ОСОБА_3 , матеріали якої протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.07.2021 року були передані головуючому судді 27.07.2021 року.

В обґрунтування поданої заяви зазначає, що з 04.09.2009 року по 04.09.2017 року ОСОБА_2 та ОСОБА_3 перебували у шлюбі, від якого мають неповнолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішенням суду шлюб 18.09.2017 року було розірвано.

Посилається на те, що вони разом не проживають, однак ОСОБА_3 весь час її переслідує, ходить за нею на роботу та до місця проживання, постійно пише повідомлення в різних мессенджерах, в яких містяться образи та погрози, часто телефонує з незнайомих номерів.

Також ОСОБА_3 телефонує та пише повідомлення співробітникам та підлеглим, колегам та друзям заявниці, в яких випитує про її особисте життя, оточення, у розмовах негативно висловлюється про неї, надаючи негативну оцінку як дружині та матері, інколи висловлює погрози.

Крім того, намагається маніпулювати дітьми та використовувати їх для отримання інформації про заявницю.

Враховуючи викладене, просить:

видати обмежувальний припис стосовно ОСОБА_3 на строк 6 місяців, яким визначити наступні тимчасові обмеження його прав відносно ОСОБА_2 , а саме:

- заборонити наближення на 100 м до місця проживання ОСОБА_2 - АДРЕСА_1 та до місця роботи - АДРЕСА_2 ;

- заборонити ОСОБА_3 особисто і через третіх осіб розшукувати ОСОБА_2 , якщо вона за власним бажанням перебуває у невідомому йому місці, переслідувати її та в будь-яких спосіб спілкуватися з нею;

- заборонити ОСОБА_3 вести листування, телефонні переговори з ОСОБА_2 або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

З метою визначення підсудності поданої заяви, суддею були здійснені запити щодо зареєстрованого місця проживання заявника, а також особи, стосовно якої її подано, з метою його належного повідомлення про розгляд справи.

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 02.08.2021 року відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду в порядку окремого провадження на 03.08.2021 року о 11 год. 30 хв., яке було відкладено на 04.08.2021 року о15 год. 00 хв.

В судовому засіданні представник заявника підтримала подану заяву з підстав викладених у ній, просила задовольнити її вимоги.

Особа, стосовно якої подано заяву про видачу обмежувального припису - ОСОБА_3 , у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений в порядку, визначеним ЦПК України, зокрема положеннями ч. 11 ст. 128.

За приписами абз. 2 ч. 1 ст. 350-5 ЦПК України неявка належним чином повідомлених заінтересованих осіб не перешкоджає розгляду справи про видачу обмежувального припису.

Заслухавши думку учасника справи, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 перебували у зареєстрованому шлюбі з 04.09.2009 року, який рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 18.08.2017 року було розірвано.

Як вбачається з матеріалів поданої заяви, після розірвання шлюбу між ними склалися складні відносини.

Так, ОСОБА_3 переслідує ОСОБА_2 , ходить за нею на роботу та до місця проживання, постійно пише повідомлення в різних мессенджерах, в яких містяться образи та погрози, часто телефонує з незнайомих номерів.

Також ОСОБА_3 телефонує та пише повідомлення співробітникам та підлеглим, колегам та друзям заявниці, в яких випитує про її особисте життя, оточення, у розмовах негативно висловлюється про неї, надаючи негативну оцінку як дружині та матері, інколи висловлює погрози.

Крім того, намагається маніпулювати дітьми та використовувати їх для отримання інформації про заявницю.

Сторона заявника вважає, що найбільш дієвим і достатнім способом захисту прав ОСОБА_2 від дій ОСОБА_3 буде заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання, роботи та інших місць частого відвідування; заборона особисто і через третіх осіб розшукувати її, переслідувати та в будь-який спосіб спілкуватися, заборона вести листування, телефонні переговори або контактувати через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 350-2 ЦПК України особою, яка постраждала від домашнього насильства, або її представником - у випадках, визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Згідно п.п. 3, 14 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнім насильством є діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Закон також визначає поняття «кривдник» - особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі, а також «особа, яка постраждала від домашнього насильства» - особа, яка зазнала домашнього насильства у будь-якій формі.

Відповідно до ч. 2 ст. 3 Закону дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання поширюється, зокрема, на колишнє подружжя.

В силу положень п. 2 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належить обмежувальний припис стосовно кривдника - встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи (п. 7 ч. 1 ст. 1 Закону).

Згідно зі ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків:

1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою;

2) усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи;

3) обмеження спілкування з постраждалою дитиною;

4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою;

5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею;

6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

Обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців.

Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків.

Оцінкою ризиків вважається оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи, відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Предметом доказування є вчинення по відношенню до заявника домашнього насильства, що є необхідною умовою для можливості застосування судом до заінтересованої особи спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству.

Згідно зі скриншотів повідомлень, що надані заявником до заяви, суд вбачає нав`язливість та повідомлення погрозливого змісту. Крім того, в наданих скріншотах знаходять свої підтвердження доводи заявниці щодо дій з боку ОСОБА_3 , які полягають збирання відносно неї інформації у інших осіб.

Згідно висновків Верховного Суду у постанові від 13.07.2020 року (справа № 753/10840/19) видача обмежувального припису є обов`язковою в разі доказово обґрунтованого постійного використання у безпосередньому спілкуванні або переписці з колишнім чоловіком/дружиною та дітьми погроз, у тому числі фізичною розправою, вживанням щодо них ненормативної лексики, образ та приниження, які кваліфікуються як домашнє насильство у формі психологічного насильства.

Тимчасові обмеження прав особи, що здійснює домашнє насильство, мають бути пропорційними меті застосування щодо неї обмежувального припис (постанова Верховного Суду від 26.02.2020 року у справі № 154/1692/19).

Враховуючи викладене, оцінюючи всі встановлені судом обставини та досліджені докази, суд вважає за необхідне встановити обмежувальний припис стосовно ОСОБА_3 строком на 6 місяців, встановивши останньому обмеження прав, які просить заявниця, враховуючи положення чинного законодавства, та які за висновками суду є співмірними наявним ризикам відносно постраждалої особи - ОСОБА_2 .

Заінтересована особа, не з`явившись в судове засідання, обставин, викладених заявником, не спростував. За таких обставин, суд приходить до висновку про задоволення вимог заявника.

В силу ч. 3 ст. 350-5 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи про видачу обмежувального припису, відносяться на рахунок держави.

Керуючись ст.ст. 4, 5, 13, 259, 263-265, 268, 273, 293, 294, 350-1-350-8 ЦПК України, Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» суд, -

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ), заінтересована особа ОСОБА_3 ( АДРЕСА_3 ), про видачу обмежувального припису задовольнити.

Видати обмежувальний припис строком на 6 (шість) місяців відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , щодо постраждалої особи - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Встановити наступні заходи обмеження прав ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та покласти на нього наступні обов`язки:

- заборонити наближатися на відстань ближче 100 (ста) метрів до місця проживання (перебування) постраждалої особи за адресою: АДРЕСА_1 , та до місця роботи за адресою: АДРЕСА_2 ;

- заборонити особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею;

- заборонити вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

Допустити негайне виконання рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення або складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Повне судове рішення складено 16 серпня 2021 року.

Суддя: