справа №619/990/21
провадження №2/619/660/21
РІШЕННЯ

іменем України

07 квітня 2021 року м. Дергачі

Дергачівський районний суд Харківської області
у складіголовуючого суддіБолибока Є.А.
за участю секретаря судового засідання Шемякіної І.О.

Справа № 619/990/21

Ім`я (найменування) сторін та інших учасників справи:

позивач: ОСОБА_1 ;

відповідач: Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк»;

третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Швець Руслан Олегович;

третя особа: Міжрайонний відділ державної виконавчої служби по Дергачівському та Золочівському районах Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків).

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження позовпро визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

Стислий виклад позиції сторін.

23 лютого 2021 року ОСОБА_1 в особі свого представника адвоката Калиниченка О.В. звернувся до суду з позовом до АТ КБ «ПриватБанк», в якому просив визнати виконавчий напис, вчинений 31 жовтня 2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Швець Р.О. за реєстровим № 17738, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Приватбанк», правонаступником якого є АТ КБ «Приватбанк» заборгованості за кредитним договором № DNH4KP99261783 від 13.03.2006 у розмірі 75 971,36 грн, таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування позову зазначив, що 31 жовтня 2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Швець Р.О. вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 17738 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є АТ КБ «Приватбанк» заборгованості за кредитним договором № DNH4KP99261783 від 13.03.2006, з 13.03.06 по 05.10.2017 у розмірі 75 971,36 грн. Вказаний виконавчий напис вчинено приватним нотаріусом на підставі відповідної заяви відповідача - ПАТ КБ «ПриватБанк» та розрахунку заборгованості за кредитним договором № DNH4KP99261783 від 13.03.2006 укладеного між Приватбанком та клієнтом позивачем - ОСОБА_1 . 05 січня 2018 року на підставі заяви стягувача ПАТ «ПриватБанк» постановою заступника начальника Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Дергачівському та Золочівському районах Головного територіального управління юстиції у Харківській області Мєрємєря Вікторії Павлівни відкрито виконавче провадження (ВП) № 55471117 з виконання зазначеного виконавчого напису ПН КМНО Швець Р.О. від 31.10.2017 за №17738. Позивачу стало відомо про вчинення зазначеного виконавчого напису приватним нотаріусом КМНО Швець Р.О. від 31.10.2017 за № 17738 після звернення через свого представника адвоката Калиниченка О.В. до Міжрайонного ВДВС по Дергачівському та Золочівському районах СМУ Міністерства юстиції (м. Харків) з заявою про ознайомлення з матеріалами ВП № 55471117, де 09 лютого 2021 року після ознайомлення з матеріалами даного ВП він отримав його фотокопії про що міститься відповідна відмітка в матеріалах даного виконавчого провадження. Позивач вважає, що відповідачем - стягувачем АТ КБ «ПриватБанк» порушено порядок на примусове стягнення боргу шляхом звернення з заявою до вказаного приватного нотаріусу та вчинення останнім зазначеного виконавчого напису від 31.10.2017 за №17738, з наступних підстав: відповідачем при поданні заяви про вчинення виконавчого напису ставилась вимога про стягнення коштів за кредитним договором, починаючи з 13.03.2006 по 05.10.2017 за 4224 дні, а отже, виконавчий напис від 31.10.2017 року, у порушення ст. 88 Закону України «Про нотаріат», було вчинено після спливу трирічного строку з дня виникнення права вимоги. Також серед документів наданих Банком нотаріусу для вчинення виконавчого напису оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку, відсутній. Нотаріусу не надано оригіналу нотаріально посвідченого договору (договорів) та взагалі не надано і договору № DNH4KP99261783 від 13.03.2006 який якщо і був укладений так лише у простій письмовій формі, анкета-заява позичальника непосвідчена нотаріально, не містить умов щодо збільшення кредитного ліміту на картковому рахунку позичальника, умов та порядку нарахування відсотків, відповідальності за порушення зобов`язань, а отже не могла бути тим договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису. З огляду на вищевказане, просить визнати виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню.

Представник відповідача АТ КБ «ПриватБанк» подала до суду відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити у задоволенні позову. В обґрунтування вказала, 13.03.2006 ОСОБА_1 отримав кредит у розмірі 4 738,50 грн зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 25,08% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. ОСОБА_1 не виконував належним чином взяті на себе грошові зобов`язання за договором. 31.10.2017 приватним нотаріусом Київського МНО Швець Р.О. було вчинено виконавчий напис №17738, яким запропоновано стягнути з боржника ОСОБА_1 на користь банка заборгованість за договором № DNH4KP99261783 від 13.03.2006 в розмірі 75 971,36 грн. Позивач не надає належних доказів відсутності боргу перед Банком, виконання зобов`язань за укладеним договором станом на день вчинення виконавчого напису, або доказів наявності меншого розміру заборгованості ніж визначено у виконавчому написі. Позивач у позові неправильно розтлумачив поняття «безспірності заборгованості» в розумінні ст. 88 Закону України «Про нотаріат», в якій вказано, що «нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості». Позивач помилково дійшов висновку, що на момент вчинення нотаріального напису, діяла редакція Постанови КМУ № 1172, котра не передбачала можливість стягнення заборгованості у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів з підстав, що випливають з Кредитних договорів. Отже відповідач правомірно звернувся до приватного нотаріуса за вчинення виконавчого напису.

Заступник начальника Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Дергачівському та Золочівському районах Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) подала до суду відзив на скаргу, в якому просила відмовити у задоволені позову. В обґрунтування вказала, що на виконанні у відділі перебуває зведене виконавче провадження № 64568645 з виконання: виконавчого листа № 641/10634/13-ц від 28.03.2014, виданого Комінтернівським районним судом м. Харкова про стягнення з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «ПриватБанк» заборгованість в розмірі 38 421,53 грн; виконавчого напису № 17738 від 31.10.2017, виданого Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Швець Русланом Олеговичем про стягнення з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Приватбанк» заборгованість в розмірі 75 971,36 грн; постанови № 262847 від 20.01.2019, виданої Управлінням поліції м. Харкова про стягнення з ОСОБА_1 на користь держави штрафу в розмірі 170,00 грн. Боржнику було відомо щодо відкриття у відділі відносно нього виконавчих проваджень, про що в матеріалах зведеного виконавчого провадження мають місце квитанції та конверти , які направлялись на адресу боржника.

Заяви, клопотання, процесуальні дії у справі.

23 лютого 2021 року ОСОБА_1 в особі свого представника адвоката Калиниченка О.В. звернувся до суду з позовом до АТ КБ «Приватбанк», в якому просив визнати виконавчий напис, вчинений 31 жовтня 2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Швець Р.О. за реєстровим № 17738, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є АТ КБ «Приватбанк» заборгованості за кредитним договором № DNH4KP99261783 від 13.03.2006 у розмірі 75 971,36 грн, таким, що не підлягає виконанню.

23 лютого 2021 року було постановлено ухвалу про відкриття провадження у справі та призначено підготовче судове засідання на 10 год 00 хв 19 березня 2021 року. Направлено відповідачеві та третім особам копії позовної заяви з копіями доданих до неї документів. Запропоновано відповідачу та третім особам подати до суду відзив на позов в строк до 15 березня 2021 року.

15 березня 2021 року представник відповідача АТ КБ «ПриватБанк» подав до суду відзив, в якому просив відмовити у задоволенні позову.

15 березня 2021 року представник третьої особи Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Дергачівському та Золочівському районах Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) подала до суду відзив на скаргу, в якому просила відмовити у задоволені позову.

19 березня 2021 року ухвалою суду закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 10 год 00 хв 07 квітня 2021 року.

У судове засідання представник відповідача АТ КБ «ПриватБанк» не з`явився, про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином. Відповідно до повідомлення про вручення поштового відправлення судова повістка була вручена 25 березня 2021 року.

У судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, його представник адвокат Калиниченко О.В. подав до суду заяву, в якій просив задовольнити позов та справу розглядати у його відсутність.

У судове засідання року представник третьої особи Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Дергачівському та Золочівському районах Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) не з`явився.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

Заочним рішенням Комінтернівського районного суду міста Харкова від 12 грудня 2013 року (справа № 641/10634/13-ц провадження № 2/641/3514/2013) стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість по кредитному договору № DNH4KР99281783 станом на 12.07.2013 у розмірі 38 421,53 грн, а саме: 4 738,50 грн - заборгованість за кредитом; 13 531,58 грн заборгованість по процентам за користування кредитом; 18 036,14 грн пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором; 500 грн штраф (фіксована частина); 1 815,31 грн штраф (процентна складова).

Згідно виконавчого напису, вчиненого 31 жовтня 2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Швець Р.О. за реєстровим № 17738, з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «ПриватБанк» стягнуто заборгованість за несплачений в строк кредитний договір № DNH4KP99281783 від 13.03.2006. Строк, за який проводиться стягнення 4224 днів, а саме: з 13.03.2006 по 05.10.2017; сума, що підлягає стягненню, складає 74 171,36 грн, з урахуванням: заборгованості за тілом кредиту у розмірі 4 738,50 грн; заборгованості за відсотками у розмірі 35 177,68 грн; заборгованості за пенею у розмірі 30 247,02 грн; заборгованості по штрафам (фіксована частина) у розмірі 500,00 грн; заборгованості по штрафам (відсоток від суми заборгованості) у розмірі 3 508,16 грн.

Згідно постанови при відкриття виконавчого провадження № 55471117 від 05.01.2018, Міжрайонним відділом державної виконавчої служби по Дергачівському та Золочівському районах Головного територіального управління юстиції Мєрємєрєю В.П. відкрите виконавче провадження з виконання виконавчого напису, вчиненого 31 жовтня 2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Швець Р.О. за реєстровим № 17738 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «ПриватБанк» заборгованість у розмірі 75 971,36 грн

Мотиви суду.

Всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, з`ясувавши обставини, на які посилалися сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень, оцінивши ці докази на належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позову з таких підстав.

31 жовтня 2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Швець Русланом Олеговичем було вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 17738, про стягнення з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «ПриватБанк» заборгованість за несплачений в строк кредитний договір № DNH4KP99281783 від 13.03.2006. Строк, за який проводиться стягнення 4224 днів, а саме: з 13.03.2006 по 05.10.2017; сума, що підлягає стягненню, складає 74 171,36 грн, з урахуванням: заборгованості за тілом кредиту у розмірі 4 738,50 грн; заборгованості за відсотками у розмірі 35 177,68 грн; заборгованості за пенею у розмірі 30 247,02 грн; заборгованості по штрафам (фіксована частина) у розмірі 500,00 грн; заборгованості по штрафам (відсоток від суми заборгованості) у розмірі 3 508,16 грн.

Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону України «Про нотаріат» № 3425-XII від 02.09.1993).

Таким актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій, Порядок).

Відповідно до статті 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 глави 16 розділу ІІ цього Порядку).

Згідно з підпунктом 1.1 пункту 1 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів.

Підпунктом 1.2 пункту 1 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій вчинення нотаріальних дій перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України.

Підпунктом 3.1 пункту 3 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій передбачено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, зокрема якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем.

Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172.

Пунктом 2 Переліку передбачено, що для одержання виконавчого напису нотаріуса з підстав, що випливають з кредитних відносин, подаються: оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.

Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає у посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує виникнення права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло у стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання безспірного зобов`язання боржником.

З урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису.

Підставами оскарження виконавчих написів може бути як порушення нотаріусом процедури вчинення напису, зокрема неповідомлення боржника про вимогу кредитора, так і необґрунтованість вимог до боржника.

На момент звернення заінтересованих осіб до нотаріуса з метою ініціювання вчинення нотаріальної дії відсутність спору про право цивільне є обов`язковою умовою, а наявність спору у свою чергу унеможливлює вчинення нотаріальної дії і є перешкодою, яка утворює підстави для відкладення і зупинення нотаріального провадження (стаття 42 Закону України «Про нотаріат»).

Вирішуючи спір про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи сторін у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість узагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було не вирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Така правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду у постановах: від 27 березня 2019 року у справі № 137/1666/16-ц (провадження № 14-84цс19) та від 02 липня 2019 року у справі № 916/3006/17 (провадження № 14-278гс18).

У пунктах 20, 22 постанови Великої Палати Верховного Суду від 15 січня 2020 року у справі № 305/2082/14-ц (провадження № 14-557цс19) зазначено: «вчинення нотаріусом виконавчого напису це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону України «Про нотаріат»). При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. При цьому безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на і підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172.

Верховний Суд у постанові від 27 серпня 2020 року (справа № 554/6777/17) (провадження № 61-19494св1) вказав, що у нотаріальному процесі при стягненні боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса боржник участі не приймає, а тому врахування його інтересів має забезпечуватися шляхом надіслання повідомлення - письмової вимоги про усунення порушення (письмове повідомлення про вчинення виконавчого напису). Повідомлення надіслане стягувачем боржнику, є документом, що підтверджують безспірність заборгованості та обов`язково має подаватися при вчиненні виконавчого напису як за іпотечним договором, так і за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором). Процедура стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса складається із двох етапів: перший, підготовчий етап, який включає повідомлення боржника. Цей етап спрямований на забезпечення прав та інтересів боржника, якому має бути відомо, що кредитор розпочинає процедуру стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса; другий етап - учинення виконавчого напису, який полягає в подачі нотаріусу документів, що підтверджують безспірність вимог, в тому числі й повідомлення боржника (письмова вимоги про усунення порушення чи письмове повідомлення про вчинення виконавчого напису). Недотримання одного із етапів процедури стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса є підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Також пункті 52 постанови Великої Палати Верховного Суду від 23 червня 2020 року у справі № 645/1979/15-ц (провадження № 14-706цс19) зазначено, що як порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису, так і порушень порядку повідомлення іпотекодавця про вимогу про усунення порушення є самостійними і достатніми підставами для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Тому Велика Палата Верховного Суду не вбачає необхідності вдаватись до вирішення питання про безспірність вимог ТОВ «Кредитні ініціативи». З огляду на зазначене відсутні підстави для розгляду питання про відступлення від висновків щодо застосування норм права, сформульованих у постановах Великої Палати Верховного Суду та Верховного Суду України у подібних правовідносинах.

Відповідачем АТ КБ «ПриватБанк» не надано суду належних та допустимих доказів, а саме оригіналу кредитного договору, також направлення листа-повідомлення з вимогою сплатити борг і отримання/неотримання позивачем, такого листа.

Крім того, заступник начальника Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Дергачівському та Золочівському районах Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) подала до суду відзив на скаргу, в якому вказала, що на виконанні у відділі перебуває зведене виконавче провадження № 64568645 з виконання: виконавчого листа № 641/10634/13-ц від 28.03.2014, виданого Комінтернівським районним судом м. Харкова про стягнення з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «ПриватБанк» заборгованість в розмірі 38 421,53 грн; виконавчого напису № 17738 від 31.10.2017, виданого Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Швець Русланом Олеговичем про стягнення з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «ПриватБанк» заборгованість в розмірі 75 971,36 грн; постанови № 262847 від 20.01.2019, виданої Управлінням поліції м. Харкова про стягнення з ОСОБА_1 на користь держави штрафу в розмірі 170,00 грн.

Заочним рішенням Комінтернівського районного суду міста Харкова від 12 грудня 2013 року, позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» задоволені у повному обсязі, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість по кредитному договору № DNH4KP99281783 від 13.03.2006 станом на 12.07.2013 у розмірі 38 421,53 грн.

АТ КБ «ПриватБанк» звернулося до нотаріуса за виконавчим написом про стягнення з ОСОБА_1 на його користь заборгованості за кредитним договором № DNH4KP99281783 від 13.03.2006, за яким рішенням суду, яке станом на 31 жовтня 2017 року, тобто день вчинення виконавчого напису, набрало законної сили та вже було стягнуто частину заборгованості за період з 13.03.2006 по 12.07.2013.

Отже, суд дійшов висновку про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Так як суд задовольняє позов повністю, то з відповідача на користь позивача суд стягує розмір судового збору, який був сплачений позивачем під час подачі позову до суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 259 ЦПК України суди ухвалюють рішення іменем України негайно після закінчення судового розгляду.

Відповідно до абз. 1 ч. 6 ст. 259 ЦПК України у виняткових випадках залежно від складності справи складання повного рішення (постанови) суду може бути відкладено на строк не більш як десять днів, а якщо справа розглянута у порядку спрощеного провадження - не більш як п`ять днів з дня закінчення розгляду справи.

Згідно з п. 15.5 ч.1 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи: апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 12, 13, 81, 83, 89, 258, 259, 263-265, 268, 351, 352, 354, пунктом 15.5 ч.1 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України, суд

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Визнати виконавчий напис, вчинений 31 жовтня 2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Швець Р.О. за реєстровим № 17738, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є АТ КБ «Приватбанк» заборгованості за кредитним договором № DNH4KP99261783 від 13.03.2006 у розмірі 75 971,36 грн, таким, що не підлягає виконанню.

Стягнути з Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 908,00 грн.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду через Дергачівський районний суд Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ;

Відповідач: Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк», місцезнаходження: 49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 50; код в ;

Третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Швець Руслан Олегович, місцезнаходження: АДРЕСА_2 ;

Третя особа: Міжрайонний відділ державної виконавчої служби по Дергачівському та Золочівському районах Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), місцезнаходження: Харківська область, Харківській район, м. Дергачі, вул. Сумський Шлях, 20; код в .

Повне судове рішення складено 13 квітня 2021 року.

Суддя Є. А. Болибок